Справа № 709/533/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2025 року селище Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Левченка В. В.,

за участі секретаря судового засідання - Нікітенко В. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Чорнобаївської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач-1), ОСОБА_3 (далі - відповідач-2), ОСОБА_4 (далі - відповідач-3) про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_5 . Ще за життя, а саме 05.02.2020 року ОСОБА_5 склала заповіт, яким заповіла все своє майно позивачу. На час відкриття спадщини після смерті

ОСОБА_5 в будинку, що є спадковим майном були зареєстровані відповідачі. Рішенням Чорнобаївського районного суду встановлена частка ОСОБА_5 у майні колгоспного двору, яка становить 1/3 його частину. Окрім того в рішенні зазначено, що відповідач ОСОБА_4 права на спадкування в силу закону після смерті ОСОБА_5 , не має. А відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до положень ст. 1223 ЦК України права на спадкування після смерті ОСОБА_5 не одержали, тому єдиним спадкоємцем за заповітом є позивач. Позивач прийняла спадщину своєї матері, так як вчасно подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, проте позбавлена можливості оформити свої спадкові права на житловий будинок, оскільки правовстановлюючі документи на нього відсутні. У зв`язку з цим позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/3 частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 08 травня 2025 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Чорнобаївську селищну раду.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 27 травня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просили відмовити у задоволенні позову. Вважають позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Визнання права власності вже встановлено судом, а саме рішенням Чорнобаївського районного суду від 20.02.2025 року, яке набрало законної сили, вже визначено частки у домоволодінні за адресою:

АДРЕСА_1 . Зазначають, що позивач обрала неналежний спосіб захисту, оскільки рішення суду від 20.02.2025 року є достатньою підставою для державної реєстрації її права власності на 1/3 частину домоволодіння. Питання про розподіл часток у вказаному майні вже було вирішено в судовому порядку у справі № 709/251/24. Позовні вимоги позивача по суті є спробою повторного розгляду того самого спору, що суперечить принципу правової визначеності.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача ОСОБА_6 подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити в її та позивача відсутність.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 подали до суду клопотання, в якому просили судове засідання проводити без їхньої участі.

Відповідач ОСОБА_4 , про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач Чорнобаївська селищна рада про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 від 02 вересня 2022 року (а.с. 9).

Позивач є дочкою ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 07 жовтня 1965 року серії НОМЕР_2 (а.с. 7) та копією свідоцтва про укладення шлюбу, відповідно до якого позивач змінила дівоче прізвище " ОСОБА_7 " на шлюбне " ОСОБА_8 " (а.с. 8).

Згідно з довідкою Новожиттівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 28 лютого 2024 року № 51, ОСОБА_5 постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . В господарстві проживала з онуками: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 11).

Відповідно до заповіту від 05.02.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Чорнобаївського районного нотаріального округу Бабаком О. В., ОСОБА_5 зробила наступне розпорядження: все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати, і на що вона за законом матиме право заповідає ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12).

В мотивувальній частині рішення Чорнобаївського районного суду від 20 лютого 2025 року у справі №709/251/24 судом встановлено що після смерті ОСОБА_5 її частка у майні колгоспного двору в АДРЕСА_1 , яка становила 1/3, була успадкована ОСОБА_1 . Цим же рішенням суду визнано право власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на 1/4 частину, а за ОСОБА_4 на 1/6 частину домоволодіння за адресою:

АДРЕСА_1 (а.с. 15-21).

Відповідно до змісту листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від

15 травня 2025 року (вих. № 130/16) (а.с. 79) до суду надана копія спадкової справи після смерті ОСОБА_5 , з якої вбачається, що подані заяви про прийняття спадщини після смерті останньої, а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с. 81 та на звороті) та ОСОБА_1 (а.с. 85 на звороті). Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.08.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючого документу на заявлене майно (а.с. 14).

Таким чином, позивач не може оформити право власності в порядку спадкування за заповітом на частку в домоволодінні, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).

Таким чином часом відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 є день її смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом та звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак не може оформити право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно, оскільки правовстановлюючі документи на нього відсутні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.380 ЦК України житловий будинок є об`єктом права власності.

Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі

№6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача про визнання права власності на 1/3 частину домоволодіння підлягають задоволенню.

За таких обставин, оцінивши наявні у справі письмові докази, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити.

Разом з цим, суд зазначає, що у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 березня 2021 року в справі № 226/817/19 (провадження № 61-6327св20) вказано, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року в справі №759/19779/18 (провадження № 61-4523св21) вказано, що: «у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування».

Судом встановлено, що належними відповідачами по даниій справі є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які подали заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційного розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Судом встановлено, що позивач є інвалідом ІІ групи та звільнена від сплати судового збору, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААА від 01 серпня 2017 року (а.с 6), а тому з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави підлягає стягненню судовий збір, що складає 1211,20 гривень, по 605,60 гривень з кожного.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/3 частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що належала її матері - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ) судовий збір у розмірі 1211,20 гривень, по 605,60 гривень з кожного.

Платіжні реквізити для сплати судового збору: стягувач - Державна судова адміністрація України; отримувач коштів - ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106; код ЄДРПОУ - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Повні найменування сторін та інших учасників справи:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Чорнобаївська селищна рада, місцезнаходження: вул. Центральна, 152, с-ще Чорнобай, Золотоніський район, Черкаська область, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Суддя В. В. Левченко