БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/301/22
Провадження № 6/497/53/25
УХВАЛА

про розгляд подання приватного виконавця

щодо тимчасового обмеження у праві виїзду

04.08.2025 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання Георгієва А.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича про тимчасове обмеження особи (боржника) ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

28.07.2025 приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Г.В. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження гр. ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, в обгрунтування вимог посилаючись на те, що гр. ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні щодо виконання рішення суду за виконавчим листом №497/301/22, виданого 15.07.2025 Болградським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 781855грн. матеріальної шкоди та судових витрат в розмірі оплаченого судового збору 7818,55грн., але, станом на день звернення до суду, боржником не вжито жодних заходів щодо виконання виконавчого документу, що свідчить про ухилення від виконання судового рішення, тому приватний виконавець просить суд встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 до повного виконання ним вимог виконавчого документу.

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Г.В. у судове засідання не прибув, разом з поданням надав клопотання про його розгляд без його участі.

Відповідно до положень ст.441 ЦПК України, суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Розглянувши подання, вивчивши додані до нього матеріали та дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що вищевказане подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. перебуває виконавче провадження №78664914 з примусового виконання виконавчого листа №497/301/22, виданого 15.07.2025 року Болградським районним судом Одеської області про стягнення з гр. ОСОБА_1 781855грн. матеріальної шкоди на користь позивача ОСОБА_2 та судових витрат в розмірі оплаченого судового збору 7818,55грн.

21.07.2025року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. ухвалено постанову про відкриття виконавчого провадження №78664914 від 21.07.2925р., яку направлено боржнику рекомендованою кореспонденцією за допомогою послуг АТ «Укрпошта» - за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

21.07.2025 року було ухвалено постанови приватного виконавця про звернення стягнення на майно боржника ВП 78664914, та постанову про арешт коштів боржника - накладено арешт на всі рахунки боржника, а також - про розшук майна боржника ВП 78664914, однак станом на даний час розшук автотранспортних засобів полеглого результату не надав.

Станом на момент звернення з цим поданням, приватним виконавцем не виявлено рахунки, на яких би перебували кошти боржника, на які можна було б звернути стягнення, а з відповіді на запит до ПФ України вбачається, що боржник не отримує пенсію.

Крім того, приватний виконавець здійснив вихід за місцем реєстрації боржника та за місцем фактичного проживання - що зазначене у виконавчому документі, а саме, за адресою: АДРЕСА_1 - з метою виявлення місцезнаходження боржника, вручення йому постанов про відкриття виконавчих проваджень, виявлення та арешту майна боржника, але за місцем реєстрації боржника його не було виявлено, двері ніхто не відчиняв, про що, було складено акт приватного виконавця.

Матеріали справи не містять жодних належних доказів того, що ОСОБА_1 вчиняв будь-які дії щодо виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням у справі №497/301/22, при цьому відсутні також докази наявності об`єктивних причин, що унеможливлюють виконання боржником рішень суду повністю або частково або наявності непереборної сили, що унеможливлює виконання даних судових рішень.

Таким чином, з наведеного вбачається, що станом на час подачі подання приватного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржник вчиняє дії, що ускладнюють виконання рішення, а саме не подав виконавцю декларацію про доходи та майно боржника, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, не з`являвся за викликами виконавця, не надавав пояснення за фактами невиконання рішення або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження, що свідчить про ухилення від виконання судового рішення.

Отже, приватним виконавцем вжито усіх можливих заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», однак рішення суду до даного часу не виконуються.

Згідно статті 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Аналогічне положення закріплено в ч. 4 ст. 313 ЦК України, згідно якої у випадках, встановлених законом, фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на свободу пересування.

Відповідно достатті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною 2 та 3 вказаної статі Закону визначено обов`язки та повноваження виконавця під час здійснення виконавчого провадження.

Згідно з пунктом 19 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виникає право у державного, приватного виконавця звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Вирішуючи питання про задоволення чи відмову у задоволенні подання виконавця, суд має перевірити вчинення державним, приватним виконавцем при примусовому виконанні судового рішення всіх можливих виконавчих дій, та з`ясувати наявність доказів, які б свідчили, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду.

Відповідно до пункту 5 частини 1, частини 2статті 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов`язань.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема виконання судового рішення.

Звертаючись до суду із поданням про обмеження виїзду боржника за межі України, приватний виконавець обґрунтував звернення до суду з поданням тим, що у порядку примусового виконання виконавчого провадження приватним виконавцем проводяться заходи щодо забезпечення виконання рішення суду: накладено арешт на майно та грошові кошти боржника, здійснюється перевірка майнового стану боржника, тощо, проте, вимоги приватного виконавця щодо виконання вимог виконавчого документу проігноровані, сума боргу залишається несплаченою.

Тобто, обставини, які склалися, свідчать, що боржник свідомо ухиляється від виконання рішення суду. Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів визначається судом.

У п. 9 ч. 3ст. 129 Конституції Українидо основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбаченост. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року.

В рішенні ЄСПЛ у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19.03.1997 року, заява №18357/91, п.40, зазначається, що «…право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

За ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується у порядку, що визначений цим Кодексом, - для забезпечення позову, з особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк - до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та виїзд громадян України», п.8 ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України»,ст.441 ЦПК України, суд

ухвалив:

Задовольнити подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника.

Встановити тимчасове обмеження громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), - до виконання ним зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом №497/301/22, який був виданий 15.07.2025р. Болградським районним судом Одеської області, - про стягнення з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ), - на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 ), матеріальну шкоду в розмірі 781855 (сімсот вісімдесят одна тисяча вісімсот п`ятдесят п`ять) гривень та судові витрати в розмірі оплаченого судового збору 7818 (сім тисяч вісімсот вісімнадцять) гривень 55 копійок.

Копію ухвали суду направити для виконання Державній прикордонній службі України (01034, м.Київ, вул. Володимирська, 26, ).

Ухвала підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня виготовлення її понвого тексту; в разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15-ти днів з дня отримання її копії.

Суддя А.В.Кравцова