н/п 6/490/110/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

29 липня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Шолох Л.М.,

при секретарі Шведюк Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві заяву представника позивача ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення постанови Миколаївського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року у справі № 490/10442/21, -

В С Т А Н О В И В:

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява Миколаївського міського центру зайнятості, інтереси якого представляє Мельников В.І., про зміну способу виконання постанови Миколаївського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року у справі № 490/10442/21, шляхом перерахування грошових коштів в сумі 2 442 грн 40 коп. на розрахунковий рахунок Миколаївського обласного центру зайнятості на розрахунковий рахунок Миколаївського обласного центру зайнятості (, м. Миколаїв, вул. Благовісного Вадима, 68) НОМЕР_1 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 30 травня 2025 року для розгляду заяви визначено головуючого суддю Шолох Л.М.

У судове засідання сторони не з`явилися, від представника позивач надійшла заява про розгляд заяви без його участі. За такого, суд дійшов висновку про можливість проведення розгляду заяви за відсутністю сторін.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено таке.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 серпня 2022 року у справі №490/10442/21 стягнуто з ОСОБА_2 на користь Миколаївського міського центру зайнятості безпідставно отриманої допомоги на випадок безробіття в розмірі 22 558 грн 72 коп. Розстрочене виконання рішення суду строком на двадцять місяців шляхом сплати ОСОБА_2 на користь Миколаївського міського центру зайнятості по 1 879 грн 90 коп. щомісячно з дня ухвалення рішення суду. Повернуто з державного бюджету 1 135 грн 00 коп. судового збору сплаченого за подачу позову до суду.

На виконання цього рішення судом 22 грудня 2022 року судом видано виконавчий лист.

Надалі додатковим рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від21 вересня 2022 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь Миколаївського міського центру зайнятості 1 135 грн 00 коп. судового збору за подачу позову до суду.

На виконання цього рішення судом 10 лютого 2023 року видано виконавчий лист.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 жовтня 2024 року у задоволенні скарги Миколаївського міського центру зайнятості на постанову головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лемещенко А.П. від 08 травня 2024 року про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 лютого 2023 року у справі № 490/10442/21 та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 11 грудня 2024 року ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 жовтня 2024 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким визнано постанову головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Лемещенко А.П. від 08 травня 2024 року про закінчення виконавчого провадження №71246147 за виконавчим листом, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 24 лютого 2023 року у справі №490/10442/21 неправомірною та скасовано її.

Додатковою постановою Миколаївського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року компенсовано Миколаївському міському центру зайнятості () судові витрати понесені на сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2422,40 грн за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Виконавчі листа на виконання цієї постанови Центральним районним судом м. Миколаєва не видався.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 лютого 2025 року замінено стягувача Миколаївський міський центр зайнятості у виконавчих листах, виданих на виконання рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 серпня 2022 року та додаткового рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 вересня 2022 року у справі №490/10442/21 за позовом Миколаївського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди у розмірі, на його правонаступника - Миколаївський обласний центр зайнятості (, 54001, м. Миколаїв, вул. Благовісного Вадима, 68).

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 травня 2025 року у задоволенні заяви представника позивача Мельникова Вадима Івановича про виправлення описки в ухвалі Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 лютого 2025 року відмовлено.

Відповідно до частини першої статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, яке підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Невиконання боржником судового рішення про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна стягувача або майна, присудженого на користь стягувача, протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з боржника суми вартості відповідного майна, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, вартість майна неможливо визначити або майно відповідно до закону не може оцінюватися (частина третя статті 435 ЦПК України).

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості заяви суд зазначає таке.

Належне виконання рішення суду є важливим і невід`ємним елементом ефективного захисту прав і свобод людини, держави. Тоді як, невиконання судового рішення, яке набуло законної сили, суперечить принципу верховенства права.

З метою забезпечення своєчасного захисту та відновлення порушеного права особи ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту прав та інтересів громадян судом.

Порядок виконання рішення це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Отже, зміна способу та порядку виконання рішення є однією з процесуальних гарантій відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб, держави.

Слід зауважити, що законодавча норма не передбачає зміну судового рішення по суті, а полягає лише у вирішенні питання про вжиття нових заходів для належного виконання рішення та захисту порушеного права у визначений раніше спосіб.

Враховуючи той факт, що чинне законодавство України не містить конкретного переліку підстав зміни способу та порядку виконання судового рішення з аналізу судової практики вбачається, що заявником має бути доведено існування конкретних обставин, які істотно ускладнюють належне виконання рішення або роблять його неможливим у певний строк.

Таким чином, з метою встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення у разі наявності вказаних обставин, стягувач чи виконавець має право звернутись до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із відповідною заявою та підтверджуючими доказами для задоволення судом відповідної заяви.

Підсумовуючи викладене, можна сказати, що зміна способу та порядку виконання судового рішення є ефективним процесуальним засобом для забезпечення виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Дослідивши матеріали справи, суд погоджується з доводами заявника про необхідність зміни порядку виконання додаткової постанови Миколаївського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року та компенсації судових витрат за рахунок держави на користь Миколаївського обласного центру зайнятості на його розрахунковий рахунок.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви Миколаївського центру зайнятості та про необхідність його задоволення.

Керуючись статтями 260, 261, 353, 435 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Миколаївського міського центру зайнятості, інтереси якого представляє Мельников В.І., задовольнити у повному обсязі.

Змінити порядок виконання додаткової постанови Миколаївського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року у справі № 490/10442/21, шляхом компенсації Миколаївському обласному центру зайнятості () судових витрат понесених на сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2422,40 грн за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ухвала набирає законної сили у порядку статті 261 ЦПК України та може бути оскаржена шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Л.М. Шолох