Справа № 342/222/25
Провадження № 2/342/307/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Андріюк І.Г.,

з участю секретаря судового засідання Матієк І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадженні у залі суду міста Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі по 3000 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з подальшою індексацією відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» до досягнення дітьми повноліття; стягувати з відповідача аліменти на позивачку у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно з дня пред`явлення позову і до досягнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років.

Вимоги позову обґрунтовано тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 14.04.2015 року, під час якого народилося двоє дітей: син ОСОБА_6 та донька ОСОБА_7 , які є неповнолітніми та перебувають на утриманні позивачки. Після реєстрації шлюбу з відповідачем проживали у його будинку, який успадкував від свого діда. У січні 2022 року чоловік виїхав на заробітки до Чеської Республіки та позивачка, у зв`язку з поганим самопочуттям через вагітність другою дитиною, перейшла проживати до своїх батьків, які допомагали утримувати сина. Через деякий час позивачка повернулася додому. У січні 2025 раптово помер батько позивачки та вона знову пішла проживати до матері з метою її підтримки. В цей час зателефонував ОСОБА_2 , повідомивши, що має іншу жінку. Батьки чоловіка стали на його захист та не допустили позивачку та дітей до будинку, де проживали.

Позивачка зазначила, що син ОСОБА_6 навчається у 3 класі, потребує збалансованого харчування, предметів гігієни, шкільного приладдя, одягу та взуття. Доньці ОСОБА_7 , яку чоловік бачив тільки по телефону, та не надто цікавився її життям, всі необхідні речі купувала мати позивачки. Донька також потребує повноцінного харчування, предметів гігієни, іграшок, одягу та взуття, що повинен забезпечувати також і відповідач. Зазначила, що після десяти років спільного проживання, вкладення спільних коштів та трудових затрат у житлове господарство відповідача, останній виставив позивачку з дітьми з дому. Позивачка не має змоги працювати, оскільки малолітня дочка потребує постійного догляду та опіки, відповідно жодних доходів не отримує. Відповідач натомість матеріально забезпечений та повинен нести відповідальність за свою сім`ю.

Провадження у даній справі відкрито 10.03.2025, справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін.

24.06.2025 представник ОСОБА_2 подав відзив, де зазначив, що позовні вимоги в частині розміру аліментів на дітей визнає частково: у розмірі 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину, в частині стягнення аліментів на утримання позивачки вимоги позову є безпідставними та необґрунтованими. Наголосив, що обоє батьків повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття та звернув увагу на скрутне матеріальне становище відповідача, відсутність постійного доходу, а тому розмір аліментів повинен бути у мінімальному розмірі. Щодо стягнення аліментів на позивачку, вважає, що згідно судової практики право на утримання має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом, а позивачкою такі обставини не доведені.

14.07.2025 ОСОБА_1 подала заперечення на відзив, зазначивши, що вимоги позову підтримує, просить задовольнити. Акцентувала увагу на тому, що жодного доказу скрутного матеріального становища відповідач не надав, також не спростував, що перебуває за межами України. Сума аліментів для відповідача є незначною, оскільки отримує доходи в іноземній валюті. Донька ОСОБА_7 пішла у садочок, тому витрати на її утримання зросли. Відповідач наголошує на спільному обов`язку утримування дітей, проте позивачка є непрацездатною через догляд за малолітньою дитиною. Також відповідач не надав належних та допустимих доказів щодо матеріальної неспроможності та неможливості нести аліментний обов`язок відносно дружини, з якою проживають діти. Відповідач не має жодних протипоказань до роботи, не надав доказів матеріальної неспроможності утримувати дітей на належному рівні, знайшов кошти для отримання адвокатських послуг, проте не передає допомогу дітям.

У судове засідання сторони не з`явились.

17.07.2025 позивачка подала заяву до суду про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала, просила задовольнити.

Відповідач про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, до суду повернулися рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення із відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою».

Представник відповідача ОСОБА_8 24.06.2025 подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника.

Дії позивачки, сторони відповідача не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності її учасників. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, вважає необхідним зазначити таке.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 , виданого 14.04.2015 року виконкомом Серафинецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ( до шлюбу ОСОБА_9 ) зареєстрували шлюб 14.04.2015 року.

За час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвами про народження: серії НОМЕР_2 , виданого 23.11.2015 виконкомом Серафинецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, серії НОМЕР_3 , виданого 10.09.2022 Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ).

Згідно довідок Серафинецького старостинського округу Городенківської міської ради від 10.02.2025 №17-78, ОСОБА_1 разом з дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживала у шлюбі з чоловіком ОСОБА_2 у АДРЕСА_1 ; діти проживають з мамою ОСОБА_1 у будинку у АДРЕСА_2 .

Згідно копії акту Серафинецького старостинського округу Городенківської міської ради від 06.02.2025 ОСОБА_1 не допускають до будинку у АДРЕСА_1 , де вона з дітьми проживала з чоловіком ОСОБА_2 . ОСОБА_10 , свекруха, дозволила забрати невістці ОСОБА_1 свої особисті речі та дітей.

Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З вказаних норм закону вбачається, що спосіб стягнення аліментів визначається судом за вибором позивача, на утримання дитини, з якою вказана особа проживає.

Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», з 1 січня 2025 року установлено прожитковий мінімум:

для дітей віком до 6 років 2 563 грн;

дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

Згідно зі ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Визначаючи розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей позивачки, суд враховує факт проживання дітей з матір`ю, відсутність у неї доходів, їх вік, зростання вартості життя, той факт, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, яка є непрацездатною, оскільки здійснює догляд за малолітньою дочкою, так і батька - відповідача, інтереси дітей, ненадання доказів щодо неможливості відповідача сплачувати аліменти у зазначеному позивачкою розмірі, те, що відповідач є особою працездатного віку, не надав протипоказів до працевлаштування, немає інших утриманців.

Згідно з ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України).

З огляду на викладене, враховуючи докази в їх сукупності, з урахуванням визначеного законом мінімального рекомендованого розміру аліментів на дітей, забезпечення рівності прав обох дітей на утримання від батька, суд приходить до переконання, що розмір аліментів на дітей підлягає стягненню у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, що буде відповідати їх інтересам.

Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку суд зазначає наступне.

Питання утримання дружини батьком дитини врегульовано нормами Сімейного кодексу України.

Положеннями статті 84 СК України передбачено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», а саме: ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч. 3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3 років.

Частина 4 ст. 84 СК України визначає право на утримання вагітної дружини, а також дружини, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком під час її вагітності, а також до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Судом встановлено, що інших доходів, окрім щомісячних соціальних виплат у розмірі 860 грн, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, позивачка не отримує, що підтверджує її потребу у матеріальній допомозі.

За правилами ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Положеннями ч.1 ст. 75 СК України визначено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Отже, для призначення судом утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років від чоловіка - батька дитини, суд має дослідити, чи проживає з позивачем дитина, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині.

При цьому незалежно від свого доходу мати дитини, яка з нею проживає, отримує право на утриманні від батька дитини, якщо він має можливість надавати таку допомогу, а тому доводи представника відповідача є безпідставними.

Аналізуючи зібрані у справі докази та встановлені судом обставини, суд дійшов до переконання, що відповідач є особою працездатного віку, з встановлених судом матеріалів справи, що не спростовано стороною відповідача, працює за кордоном та очевидно є фінансово спроможним, враховуючи те, що неповнолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з позивачкою, суд вважає, що ОСОБА_1 має право на отримання аліментів від відповідача на утримання, починаючи з подання позову до суду і до досягнення дочкою ОСОБА_4 трирічного віку.

Разом з тим, оскільки, на момент розгляду справи в суді дитині ОСОБА_4 виповнилося три роки, суд вважає за можливе задовольнити позовну вимогу про стягнення аліментів з відповідача в розмірі 2000 гривень на утримання позивачки з моменту подачі позову до суду 06.03.2025 року і до досягнення дитиною трирічного віку ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на те, що позивач у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору, то відповідач сплачує судові витрати на користь держави відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 79, 80, 84, 182, 191 СК України, ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 247, 259, 263-265, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та дружини до досягнення дитиною трирічного віку задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 аліменти на дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі розмірі по 3000 гривень на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06 березня 2025 і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 тисячі гривень щомісячно, з дня звернення з позовом до суду 06.03.2025 року і до досягнення дитиною трирічного віку - до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 2422, 20 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Учасники справи:

позивачка: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ;

відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст судового рішення складено 01.08.2025.

Суддя: Андріюк І.Г.