УХВАЛА

30 липня 2025 року

м. Київ

справа № 201/2724/23

провадження № 61-9231ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Лисенко Станіслав Юрійович, на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобуд Сервіс» про визнання дій незаконними та неправомірними, скасування тарифів та зобов`язання здійснити перерахунок,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з указаним позовом, в якому просили: визнати незаконними дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобуд Сервіс» (далі - ТОВ «Новобуд Сервіс») щодо відключення від енергопостачання підвалу та нежитлових приміщень на АДРЕСА_1 ; визнати дії ТОВ «Новобуд Сервіс» по встановленню тарифів на обслуговування будинку за адресою: АДРЕСА_1 , оформленого наказом ТОВ «Новобуд Сервіс» від 29 червня 2021 року №8 «Про затвердження кошторису»неправомірними та скасувати тарифи з

01 липня 2021 року по день винесення судового рішення щодо нежитлових приміщень, які належать на праві власності позивачам; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок нарахованої ОСОБА_1 плати за послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території згідно договору від 01 липня 2021 року № 1,2 поверх/2021 та договору від 01 липня 2021 року №Підвал/2021 за період з 01 липня 2021 року по день нарахування ТОВ «Новобуд Сервіс»зазначеної плати виходячи з фактично понесених витрат на надання таких послуг; зобов`язати відповідача надати інформацію про щомісячні фактичні витрати, які були понесені під час надання послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території за період часу з 01 липня 2021 року по день нарахування зазначених послуг у вигляді - перелік виконаних робіт та наданих/замовлених послуг із зазначенням вартості, виконавців/підрядників, регулярності виконання, накладних та інших витрат по кожній тарифній пропозиції окремо; витрати на оплату праці згрупувати згідно штатного розкладу; у разі якщо стаття витрат є накопичувальною, надати інформацію про обсяги коштів, закумульованих по такій статті витрат; також зобов`язати відповідача надати належним чином завірені копії протоколів загальних зборів членів ТОВ «Новобуд Сервіс», якими затверджувалися витрати, калькуляція собівартості та розрахунки тарифів за період з 01 липня 2021 року по день нарахування ТОВ «Новобуд Сервіс» послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території.

26 грудня 2024 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська ухвалив рішення, яким відмовив ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у задоволенні позову.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Дніпровський апеляційний суд своєю постановою від 17 червня 2025 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково, скасував рішення Жовтневого районногосуду м.Дніпропетровська від 26 грудня 2024 року, ухвалив рішення, яким відмовив ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у задоволенні позову.

18 липня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник

Лисенко С . Ю . , подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2025 року, у якій просить скасувати оскаржувані судові рішення і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновків, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За приписами пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у цій справі є вимоги про визнання дій незаконними та неправомірними, скасування тарифів та зобов`язання здійснити перерахунок.

З огляду на характер спірних правовідносин, предмет та підстави позову, справа № 201/2724/23 є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Згідно зі змістом статті 274 ЦПК України ця справа не відноситься до тієї категорії справ, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе, користуючись власними повноваженнями, визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Незгода заявника із оскарженими судовими рішеннями не є сама по собі обставиною, що свідчить про наявність випадків для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.

Інших підстав, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких суд міг би визнати оскаржувані судові рішення такими, що підлягають касаційному оскарженню, у касаційній скарзі не зазначено.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору, ОСОБА_1 реалізувала своє право на апеляційний перегляд, наявність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої

статті 389 ЦПК України, не встановлено.

Зазначення у постанові апеляційного суду про можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки справа є малозначною, а тому ухвалені у ній судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобуд Сервіс» про визнання дій незаконними та неправомірними, скасування тарифів та зобов`язання здійснити перерахунок за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Лисенко Станіслав Юрійович, на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2025 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов