Справа № 548/1351/25
Провадження №2/548/633/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.07.2025 року м. Хорол
Хорольський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Коновод О.В.
за участю секретаря судового засідання Матвієнко О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хорол в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію згідно договору про постачання електричної енергії. В позовній заяві посилався на те, що З 01 січня 2019 року ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ», згідно виданої ліцензії на підставі постанови НКРЕКП №575 від 26.06.2018 року, здійснює діяльність з постачання електричної енергії споживачам.
Крім того, відповідно до додатку №3 до Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території, затверджених постановою НКРЕКП №1268 від 26.10.2018 року, ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» виконує функції постачальника універсальних послуг на території Полтавської області.
З 01.10.2008 року ОСОБА_2 є власником буд. АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно № 430682735 від 10.06.2025 р.
З моменту акцептування вказаного договору в установленому ПРРЕЕ порядку гр ОСОБА_2 та ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» набули всіх прав та обов`язків за Договором і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору та чинним законодавством України.
Отже, за період з 01 червня 2024 року по 01 березня 2025 року Відповідач споживав електричну енергію, а оплату за неї не здійснював, чим порушив свої зобов`язання по договору про постачання електроенергії постачальником універсальних послуг перед ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ», внаслідок чого виникла заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 5 804,72 грн. що підтверджується розрахунком заборгованості про обсяги споживання електричної енергії.
Зобов`язання щодо оплати заборгованості Відповідачем не виконано, докази оплати рахунків відсутні.
Окрім того, відповідно до адвокатського запиту представника Позивача від 11.06.2025 року Хорольським відділенням Лубенської ОФ АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» надані обсяги споживання електричної енергії споживачем за адресою: АДРЕСА_1 , помісячно, починаючи з 01.06.2024 року по 01.03.2025 року (копія листа Хорольського відділення Лубенської об`єднаної філії АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» від 11.06.2025 р. 14.2.2/1152), де зазначено обсяги спожитої електричної енергії 1 541,00 кВт. год.
Тому позивач просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 5804,72 грн. та стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн.
Ухвалою суду від 23.06.2025 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Позивач ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» до матеріалів позову додав письмове клопотання, в якому просить суд розглянути справу без участі представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розглядом справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на веб сайті Судової влади України.
Відповідно до ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:1)чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5)чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Статтями 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що З 01.10.2008 року ОСОБА_2 є власником буд. АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно № 430682735 від 10.06.2025 р.
З моменту акцептування вказаного договору в установленому ПРРЕЕ порядку гр ОСОБА_2 та ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» набули всіх прав та обов`язків за Договором і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору та чинним законодавством України.
Розділом 2 даного Договору передбачено, що Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.
Відповідно до Розділу 5 Договору Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього Договору. Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спеціальний рахунок Постачальника. Оплата рахунка Постачальника має бути здійснена Споживачем, у строки визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.
Пунктом 7.2. Договору та комерційною пропозицією № 8 УП передбачено, що Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами Договору. Розрахунковим періодом є календарний місяць з першого по останнє число включно. Відповідно до п.5.10 та Комерційної пропозиції № 8-УП оплата за спожиту електричну енергію оплачується протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. Розрахунки за електричну енергію проводяться споживачем виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника електричної енергії. За дату оплати приймається дата зарахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника електричної енергії за регульованим тарифом.
Відповідно до п. 8.6.1. Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №311 (у редакції постанови НКРЕКП від 20.03.2020 №716), надалі ККОЕЕ, зчитування показів з лічильників, встановлених у споживачів, може здійснюватися споживачем, а також оператором системи або ППКО (у ролі ОЗД) відповідно до цього Кодексу та умов договору.
Пунктом 8.6.2. ККОЕЕ передбачено, що індивідуальні побутові споживачі зобов`язані щомісяця зчитувати фактичні покази зі всіх лічильників, встановлених на об`єкті споживача, для яких відсутня можливість дистанційного зчитування даних, та надавати їх до кінця третього календарного дня місяця, що настає за розрахунковим, відповідному оператору системи розподілу або ППКО (у ролі ОЗД) в один із таких способів:
Абзац перший пункту 8.6.2 глави 8.6 розділу VIII із змінами, внесеними згідно з Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2451 від 01.12.2021\
1) через особистий кабінет на сайті оператора системи розподілу або ППКО (у ролі ОЗД);
2) за телефоном чи іншими електронними засобами;
3) шляхом зазначення цих показів у сплаченому рахунку;
4) через особисте звернення або іншим зручним та прийнятним для сторін способом згідно з укладеним договором.
Зчитані та передані індивідуальним побутовим споживачем покази лічильника(ів) протягом періоду, що починається за два календарні дні до кінця розрахункового місяця та закінчується на третій календарний день наступного розрахункового періоду (календарного місяця), вважаються показами на початок першої доби календарного місяця (п.8.6.3 ККОЕЕ).
У випадку не передавання Споживачем показів обсяги електроенергії розраховуються відповідно до п.8.6.5 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, а саме: у разі неотримання оператором системи або ППКО (у ролі ОЗД) від споживача фактичних показів лічильника(ів) до кінця третього календарного дня місяця, що настає за розрахунковим, та за умови, що з технічних причин покази не отримані за допомогою засобів дистанційної передачі даних, оціночні покази лічильника на початок першої доби цього календарного місяця визначаються оператором системи або ППКО (у ролі ОЗД) шляхом додавання до останнього отриманого ними фактичного показу лічильника величини добутку середньодобового споживання на кількість днів (діб) між датою останнього зчитування фактичних показів та першим числом цього календарного місяця.
Відповідно до ч.2 ст.19 ЗУ Про житлово-комунальні послуги від 24 червня 2004 року учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.
Згідно з вимогами ст. ст. 64, 67 ЖК України та п.п.14, 17, 35 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, квартиронаймачі зобов`язані вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, у строки, встановлені чинним законодавством, а повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем житла майнову відповідальність.
Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Згідно з вимогами ст. ст. 67, 68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.
Згідно зі статтею 162 ЖК України, плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, у строки визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.
Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від умов договору не допускається.
За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 2189-VIII) житлово-комунальні послуги є результатом господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; такі послуги надаються індивідуальному споживачу - фізичній або юридичній особі, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника іншій особі, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Виконавець - це суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 вказаного Закону України до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Відповідно до п. 62 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).
Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг, само собою, не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними (правовий висновок ВСУ, викладений у постанові від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15, у постанові Великої Палати ВС від 20.09.2018 у справі № 751/3840/15-ц). Такого висновку дійшов ВС у постанові від 01.09.2020 у справі № 686/6276/19.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року № 6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц.
Отже, за період з 01 червня 2024 року по 01 березня 2025 року Відповідач споживав електричну енергію, а оплату за неї не здійснював, чим порушив свої зобов`язання по договору про постачання електроенергії постачальником універсальних послуг перед ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ», внаслідок чого виникла заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 5 804,72 грн. що підтверджується розрахунком заборгованості про обсяги споживання електричної енергії.
Зобов`язання щодо оплати заборгованості Відповідачем не виконано, докази оплати рахунків відсутні.
Окрім того, відповідно до адвокатського запиту представника Позивача від 11.06.2025 року Хорольським відділенням Лубенської ОФ АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» надані обсяги споживання електричної енергії споживачем за адресою: АДРЕСА_1 , помісячно, починаючи з 01.06.2024 року по 01.03.2025 року (копія листа Хорольського відділення Лубенської об`єднаної філії АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» від 11.06.2025 р. 14.2.2/1152), де зазначено обсяги спожитої електричної енергії 1 541,00 кВт. год.
Відповідно до наданих обсягів Відповідачем не передавалися покази електричної енергії, тому згідно п.8.6.5 Кодексу комерційного обліку електричної енергії нарахування обсягів здійснювалося по середньодобовому.
Згідно із частиною першою ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зважаючи на те, що Відповідач відмовляється в добровільному порядку сплатити заборгованість за спожиту електричну енергію, це є підставою звернення до суду.
Позов про стягнення заборгованості має бути пред`явлений до власника житла за місцем його знаходження (постанова ВС від 20.09.2018 у справі № 522/7683/13-ц, постанова ВСУ від 04.11.2015 у справі 6-734цс15, постанова ВС від 01.09.2020 у справі № 352/2163/13-ц).
Відповідачем заборгованість за спожиту електричну енергію сплачена не в повному обсязі. Наявна заборгованість у сумі 5804,72 грн.
На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача несплачену заборгованість у розмірі 5804,72 грн.
Тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов судом задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути на відшкодування витрат зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 209, 213 215, 247, 264, 281 ЦПК України, ст.ст. 67-68 ЖК України, суд,
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, до Полтавського апеляційного суду через Хорольський районний суд протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Хорольський районний суд.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складене 30 липня 2025 року.
Суддя : О.В. Коновод