Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

25.07.2025 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі судді Смілянського Є.А., при секретарі Гапон Т.В., за участі адвоката позивача Симоненка Т.В., адвоката відповідача Сєрого В.В. та відповідача ОСОБА_1 , розглянувши цивільну справу № 543/364/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком.

Позов обгрунтувала тим, що вона є співвласником будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.04.2024 року № 373776610.

Вона не має змоги потрапити в будинок та користуватися ним, оскільки інший співвласник будинку ОСОБА_1 постійно перешкоджає в доступі до її власного помешкання.

Ухвалою судді від 08.04.2025 року відкрито провадження у справі.

Адвокат відповідача надав відзив де зазначив, що позовні вимоги не визнає з наступних мотивів.

1.З 03.04.2014 року ОСОБА_2 була знята з реєстрації по будинковолодінню та переїхала на постійне проживання в с.Березівку Лубенського району. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

2.Будинковолодіння 09.06.2010 року зареєстровано за ОСОБА_1 з 2013 року. ОСОБА_2 в будинковолодінні не проживає та не дбала про ремонт будинку, придбанні меблів і побутових приладів та вихованні і утриманні сина. ОСОБА_1 не пускав ОСОБА_2 у спірний будинок з 2017 року.

3.Житловий будинок був наданий подружжю як працівникам колгоспу під виплату та вартість будинку утримано із заробітної плати та земельного паю ОСОБА_1 . ОСОБА_2 не приймала участі у сплаті комунальних послуг.

4. ОСОБА_2 має право користування житловим будинком в с.Березівка, Лубенського району. Виділ частки у праві власності на загальне майно не здійснювалося. Поділ житлового будинку не виконано.

5. ОСОБА_2 не належить до кола членів сім`ї ОСОБА_1 . ОСОБА_1 набув право власності на будинок за набувальною давністю.

Ухвалою суду від 09.06.2025 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 25.07.2025 року відмовлено в задоволенні заяви представника відповідача про відвід судді від розгляду справи.

Позивач в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи. Суд ухвалив провести розгляд справи без участі позивача.

Представник позивача в судове засідання з`явився, позов підтримав та надав пояснення згідно мотивів вказаних у позові.

Відповідач та його представник в судове засідання з`явилися, на позов заперечили з мотивів вказаних у відзиві. Зокрема визнали обставину щодо створення перешкод ОСОБА_2 у користуванні житловим будинком шляхом фізичного не допуску її в будинок.

На підставі досліджених доказів, які суд визнає допустимими і належними, встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є співвласником будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.04.2024 року № 373776610.

ОСОБА_2 не має змоги потрапити в зазначений будинок, оскільки інший співвласник будинку ОСОБА_1 постійно перешкоджає в доступі до її власного помешкання. Зазначене підтверджується поясненнями відповідача та його представника, які визнали факт перешкоджання ОСОБА_2 в користуванні житловим приміщенням, та листом відділення поліції № 2 Лубенського районного відділу поліції ГУ НП в Полтавській області від 04.04.2025 року № 68359.

Судом визнано недопустимими письмові докази щодо розрахунків за комунальні послуги надані представником відповідача в зв`язку з порушенням строків встановлених частиною 3 статті 83 ЦПК України.

Поважні причини пропуску строку на подачу доказів відсутні, оскільки адвокат Сєрий В.В. клопотання про надання додаткового строку на подачу доказів не заявляв та пояснив, що ним невчасно отримано докази в зв`язку з його зайнятістю, що не може бути визнано поважною причиною пропуску строку.

Свідки відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 засвідчили позитивну характеристику відповідача ОСОБА_1 . Однак їх показання суд визнає неналежними доказами, оскільки вони не стосуються предмету спору.

Встановлені обставини справи регулюються наступними нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право

розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати,

дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати,

укладати інші не заборонені законом угоди.

Одним зі способів захисту права користування майном є припинення дії, яка це право порушує (пункт 3 частини другої статті 16 ЦК України), - усунення перешкод у здійсненні права користування майном. Підставою для подання такого позову є вчинення перешкод правомірній реалізації речового права. Цей спосіб захисту може використати не тільки власник майна, але й особа, яка відповідно до закону або договору має право користування ним.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2019 року в справі № 761/5115/17 та постанові Верховного Суду від 15.09.2023 року в справі № 759/11403/20.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13 жовтня 2020 року у справі № 447/455/17 (провадження № 14-64цс20) дійшла висновку, що у законодавстві, що регулює житлові правовідносини, припинення сімейних правовідносин, втрата статусу члена сім`ї особою, саме по собі не тягне втрату права користування житловим приміщенням.

Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 321 ЦК України установлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Наведеною нормою матеріального права визначено право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним.

Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Власник має права вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом усунення перешкод у користуванні власністю.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 447/455/17 (провадження № 14-64цс20).

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд, -

У Х В А Л И В :

1.Позов задовольнити.

2.Усунути перешкоди у користуванні житловим будинком шляхом вселення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не чинити перешкод ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у користуванні зазначеним житловим будинком.

3. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп.

4.Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його повного складення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

5.Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

- відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Суддя: Є.А.Смілянський

Повне рішення складене 30.07.2025 року.