УХВАЛА

31 липня 2025 року

м. Київ

справа № 754/2415/25

провадження № 61-9725зно25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Лідовця Руслана Анатолійовича від участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвалиВерховного Суду від 24 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про стягнення незаконно неперерахованої пільги та відшкодування спричиненої моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві

про стягнення незаконно неперехованої пільги та відшкодування спричиненої моральної шкоди.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 18 лютого 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про стягнення незаконно неперерахованої пільги та відшкодування спричиненої моральної шкоди передано на розгляд за належною територіальною підсудністю

до Шевченківського районного суду м. Києва.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 18 лютого

2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про стягнення незаконно неперерахованої пільги та відшкодування спричиненої моральної шкоди повернуто особі, яка її подала.

У березні 2025 року на електронну пошту Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвали Деснянського районного суду м. Києва

від 18 лютого 2025 року та Київського апеляційного суду від 26 лютого 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 19 березня 2025 року повернуто касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 18 лютого

2025 року та Київського апеляційного суду від 26 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про стягнення незаконно неперерахованої пільги та відшкодування спричиненої моральної шкоди (провадження № 61-3147 ск 25).

20 березня 2025 матеріали справи надійшли до Шевченківського районного суду

м. Києва.

Ухвалою Верховного Суду від 31 березня 2025 року повернуто заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду

від 19 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про стягнення незаконно неперерахованої пільги та відшкодування спричиненої моральної шкоди (провадження № 61-3766 зно 25).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 квітня 2025 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про стягнення незаконно неперехованої пільги та відшкодування спричиненої моральної шкоди.

Роз`яснено ОСОБА_1 , що переданий ним на вирішення Шевченківському районному суду м. Києва спір відноситься до юрисдикції адміністративного судочинства і повинен розглядатися за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

У квітні 2025 року на електронну пошту Верховного Суду надійшла заява

ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 31 березня 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 11 квітня 2025 року повернуто заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду

від 19 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про стягнення незаконно неперерахованої пільги та відшкодування спричиненої моральної шкоди (провадження № 61-4271 зно 25).

Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2025 року виправлено описку в ухвалі Верховного Суду від 11 квітня 2025 року, а саме: у резолютивній частині ухвали замість невірно зазначеного «ухвали Верховного Суду від 19 березня 2025 року» вважати правильним «ухвали Верховного Суду від 31 березня 2025 року» (провадження № 61-4271 зно 25).

Ухвалою Верховного Суду від 05 травня 2025 року повернуто заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 11 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про стягнення незаконно неперерахованої пільги та відшкодування спричиненої моральної шкоди (провадження № 61-4963 зно 25).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 травня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 07 квітня 2025 року про відмову у відкритті провадження, постановлену під головуванням судді Аббасової Н.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про стягнення незаконно неперерахованої пільги та відшкодування спричиненої моральної шкоди повернуто апелянту.

Ухвалою Верховного Суду від 22 травня 2025 року повернуто заяву ОСОБА_1

про перегляд судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про стягнення незаконно неперерахованої пільги та відшкодування спричиненої моральної шкоди (провадження № 61-5877 зно 25).

Ухвалою Верховного Суду від 03 червня 2025 року повернуто заяву від імені

ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про стягнення незаконно неперерахованої пільги та відшкодування спричиненої моральної шкоди. (провадження № 61-6752 зно 25).

У червні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 07 травня 2025 року.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Ухвалою Верховного Суд у складі судді Касаційного цивільного суду від 24 липня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 07 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про стягнення незаконно неперерахованої пільги та відшкодування спричиненої моральної шкоди визнано неподаною

та повернуто заявнику (провадження № 61-7009ск25).

28 липня 2025 рокунадійшла заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення, у якій він висловив недовіру судді Лідовцю Р. А.

У змісті заяви про перегляд судового рішення висловлено недовіру судді-доповідачу, а також заперечення проти того, щоб вищезгаданий суддя розглядав та вирішував заяву ОСОБА_1 .

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу

Згідно із частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Зміст заяви ОСОБА_1, де заявлено відвід, не свідчить про наявність підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, для відводу судді, а зводиться до незгоди заявника з прийнятими раніше процесуальними судовими рішеннями.

Доводи про незгоду із процесуальним рішенням судді в силу положень частини четвертої статті 36 ЦПК України, не можуть бути підставою для відводу судді.

Доводи заяви про відвід від участі у розгляді справи судді Верховного Суду

Лідовця Р. А. не свідчать про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

Доказів на спростування презумпції неупередженості судді Верховного Суду Лідовця Р. А. не надано.

Окрім цього, аргументи заяви про відвід судді не свідчать про наявність обставин, встановлених статтею 37 ЦПК України, за наявності яких суддя підлягає відводу (самовідводу).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Верховний Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність підстав стверджувати, що суддя Лідовець Р. А. виявив особисту заінтересованість. Сумніви у неупередженості судді повинні ґрунтуватися на фактичних обставинах, а не на припущеннях. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

Учасники справи не можуть використовувати інститут відводу суддів з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення. Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Верховний Суд звертає увагу на неприпустимість зловживання процесуальними правами та наголошує на необхідності добросовісно користуватися процесуальними правами задля виконання завдань цивільного судочинства (частина перша, пункт 11 частини третьої статті 2, частина перша статті 44 ЦПК України).

Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Заявлений ОСОБА_1 відвід судді Верховного Суду Лідовцю Р. А. є необґрунтованим, тому питання про відвід судді відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Лідовця Руслана Анатолійовича від участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 24 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про стягнення незаконно неперерахованої пільги та відшкодування спричиненої моральної шкоди, визнати необґрунтованою.

Заяву про відвід судді Верховного Суду Лідовця Р. А. передати для вирішення зазначеного питання іншому судді, який визначається у порядку встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець