Ширяївський районний суд Одеської області
31.07.2025 Справа №: 518/869/25 Провадження № 2/518/329/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року селище Ширяєве

Ширяївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Гуржій А.В.,

секретаря судового засідання Майнич В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей,

Встановив:

19.05.2025 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з лютого 2024 року і до повноліття дітей.

Позов мотивує тим, що сторони перебували у шлюбі, мають спільних дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач рідко надає матеріальну допомогу на утримання доньки та сина, такі виплати є нерегулярними та недостатніми для забезпечення належного рівня потреб дітей: їхнього харчування, проживання, навчання, виховання та розвитку. Враховуючи, що відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, позивачка звернулася до суду.

Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 26.05.2025 року відкрито провадження у справі із розглядом справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 25.06.2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті із викликом сторін.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача подав заяву без участі, просила розглядати справу за відсутності позивача та її представника, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника, зазначив, що підтримує позицію про часткове задоволення позовних вимог.

09.06.2025 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позов визнає частково. Не заперечує проти стягнення про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у частині сплати на користь позивачки аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей, до досягнення ними повноліття відповідно до 13.12.2025 та до ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 2000 грн. на кожну дитину.

Оскільки у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

На підставі абз. 2 ч. 1 ст. 244 ЦПК України судом відкладено ухвалення та проголошення судового рішення до 31.07.2025 року.

Дослідивши письмові матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Судом, встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано заочним рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 15.02.2024 року.

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтва серії НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво серії НОМЕР_2 ), які проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачка вживає постійні заходи для забезпечення умов проживання та виховання неповнолітніх дітей, несе витрати з закупівлі продуктів харчування, одягу та взуття, оплачує освітні послуги та додаткові навчальні заняття для дітей, робить внески до батьківського комітету у школі, де навчають діти, а також з придбання необхідних гаджетів: мобільного телефону, комп`ютера.

У підтвердження витрат позивачем додані копії відповідних квитанцій.

Позивачка зазначає, що працює на посаді бухгалтера підприємства з хлібного виробництва, згідно з медичною документацією, копії якої додані до позовної заяви, має низку захворювань і додатково проходить лікування, одна дитина також протягом жовтня 2024 року січня 2025 року проходила медичні діагностику та лікування. Діти мають здібності, розвиток яких потребують додаткових матеріальних витрат, проте матеріальний стан позивачки не дає їй можливості у повному обсязі забезпечувати повноцінний, всебічний розвиток дітей, а відповідач рідко, нерегулярно та недостатньо надає матеріальну допомогу для утримання дітей.

Відповідач, зазначає, що: не має майна та власного житла, офіційно не працевлаштований, час від часу виконує неважкі оплачувані роботи, середній розмір неофіційного заробітку складає 7000-8000 грн. щомісяця, з яких добровільно сплачує аліменти у сумі 4000 гривень на утримання спільних з позивачем дітей; також має низку захворювань, у підтвердження чого, подав копії медичних документів.

Відповідно до довідок про доходи та за формою ОК-5, відповідач не працевлаштований та не отримує будь-яких доходів з 2019 року.

Доказів щодо належності відповідачу на праві власності об`єктів рухомого та/або нерухомого майна, матеріали справи не містять.

З копій банківських виписок про рух коштів за період 2023-2025 рр. по банківських рахунках вбачається переказ ОСОБА_2 на рахунки позивачці, неповнолітнім дітям грошових коштів, зокрема за період з лютого 2024 року по травень 2025 року щомісячно у загальній сумі 65621,54 грн. Відомостей щодо перерахування відповідачем грошових коштів на користь дітей матеріали справи не містять.

Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання дітей судом не встановлено.

Застосовуючи норми матеріального права суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зазначене також роз`яснено судам у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів".

Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Надаючи оцінку аргументам позивача суд зазначає, що позивачем не доведена можливість сплачувати відповідачем аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн на кожну дитину, а також ухилення відповідача від сплати аліментів у період до подання позовної заяви.

Враховуючи наведене, а саме те, що обов`язок утримувати дитину до досягнення повноліття в рівній мірі покладено на обох батьків; те, що сторони проживають окремо та діти сторін проживають з позивачкою та перебувають на її повному утриманні; часткове визнання позовних вимог відповідача; рекомендований розмір аліментів на одну дитину; наявність хвороб у кожної з сторін; відсутність офіційних даних про доходи відповідача; те, що відповідач брав матеріальну участь протягом лютого 2024 року травня 2025 року в утриманні спільних дітей сторін до пред`явлення позову; відсутність даних про те, що відповідач здійснює утримання дітей після подання позову, з огляду на бажання позивачки отримувати кошти на утримання дітей у твердій грошовій сумі, суд дійшов висновку, що стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн щомісяця на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, є необхідним і забезпечить належну участь батька в утриманні дітей та буде відповідати захисту інтересів дітей.

Відтак позов слід задовольнити частково.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 430 ЦПК рішення підлягає негайному виконанню в сумі платежу за один місяць.

Згідно з частиною першою статті 192 СК, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами

П. п. 3 п. 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір із позовної заяви майнового та не майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб,встановленого законом на 1січня календарного року, в якому відповідна заява подана, що станом на день звернення позивача до суду складає 1211,20 грн.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 141 ЦПК в зв`язку із тим, що за даною категорією справи позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно задоволеним вимогам (50 % *1211.20 ) у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 274, 352, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. (дві тисячі гривень) щомісячно, починаючи з 19.05.2025 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. (дві тисячі гривень) щомісячно, починаючи з 19.05.2025 року і до повноліття дитини.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Допустити рішення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень) 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Суддя А.В. Гуржій