Справа № 367/6718/25
Провадження №2-н/367/1634/2025
УХВАЛА

Іменем України

14 липня 2025 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Третяк Я.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

ВСТАНОВИЛА:

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Розглянувши заяву та надані матеріали, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини 1 статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Перевіривши заяву та додані до неї матеріали, суд встановив, що вказана заява не відповідає вимогам статті 163 ЦПК України.

Згідно пункту 4 частини 3 статті 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу також додаються і інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до пункту 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 165 ЦПК України, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу, суддя відмовляє у видачі судового наказу.

Як вбачається, заявником не надано документів, які підтверджують обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги.

Так, у заяві про видачу судового наказу заявник зазначає, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .

Натомість, як вбачається з відповіді № 1482507 від 16.06.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 .

Також, згідно повідомлення Міністерства соціальної політики України № 16664/0/290-25/13 від 07.07.2025, згідно відомостей, внесених до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, станом на 01.07.2025, інформація щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня.

При цьому, до заяви не додано жодних доказів на підтвердження належності боржнику об`єкту нерухомості, за яким нараховано заборгованість (право власності, користування, тощо), розрахунку заборгованості також не надано. Наданий на аркуші паперу «Фінансовий стан» не підписаний та за відсутності інших доказів не є належним та допустимим доказом того, що боржник є споживачем послуг за вказаною адресою.

Натомість заявником додано копію договору про постачання природного газу побутовим споживачам, який не містить ні даних боржника, ні дати укладення, тобто є типовою формою та носить суто інформаційний характер.

Враховуючи роз`яснення Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», де зазначено, що наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржників на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення, та з урахуванням тієї обставини, що до заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» про видачу судового наказу не додано документів, які підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, суд вважає необхідним відмовити заявнику у видачі судового наказу.

Відповідно до частини 1 статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 163, 165, 166, 167 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням -http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Я. М Третяк