Дата документу 30.07.2025 Справа № 314/2486/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №314/2486/24
Провадження №22-ц/807/1184/25
Головуючий в 1-й інстанції - Свідунович Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Полякова О.З., Трофимової Д.А.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Сніжка Владислава Івановича на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 08 квітня 2025 року, ухвалене у м. Вільнянськ у справі за позовом ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (рішенням №251124/1 від 25.11.2024 здійснено зміну найменування з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» на ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ») звернулось до суду з позовом, в якому просило суду стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства суму заборгованості в розмірі 40 00,00 грн., з яких: сума кредиту 20 000,00 грн., сума процентів за користування кредитом 20 900,00 грн., а також судові витрати у розмірі 2 422,40 грн. сплаченого судового збору та 10 000,00 грн. витрат на правову допомогу. В обґрунтування позову зазначено, що 20.12.2021 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" було укладено електронний договір № 5245349 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА", затверджених наказом № 53-ОД від 16.01.2020 та розміщених їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов кредитного договору сума кредиту складає 20 000 грн. (п. 1.3. Кредитного договору), строк кредиту 30 днів, дата повернення кредиту (19.01.2022) вказується в Графіку платежів, що є Додатком № 1 до цього Договору, строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених у Розділі 4 цього Договору (п. 1.4. Кредитного договору). ТОВ"АВЕНТУС УКРАЇНА" свої зобов`язання перед ОСОБА_1 за кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 20 000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 . В свою чергу, відповідач не виконувала взятих на себе зобов`язань по сплаті кредиту та відсотків. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором, 18.04.2023 між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА", як клієнтом, та позивачем ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" (нині - ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ"), як фактором, було укладено Договір факторингу № 18.04/23-Ф, за умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за вказаним Кредитним договором. Отже, до ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" (нині - ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ") відповідно до укладеного Договору факторингу № 18.04/23-Ф від 18.04.2023 перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 5245349 від 20.12.2021 у розмірі 40 900 грн., яка складається із: 20 000 грн. - сума кредиту, 20 900 грн. - сума процентів за користування кредитом. Оскільки відповідач в добровільному порядку заборгованість не погашає, тому позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості разом з судовими витратами.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 08 квітня 2025 року позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" заборгованість за кредитним договором № 5245349 від 20.12.2021 у сумі 40 900 грн., яка складається із: заборгованості за сумою кредиту - 20 000 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом - 20 900 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Сніжка Владислава Івановича подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, вимоги позовної заяви задовольнити частково, зокрема в частині стягнення суми процентів за користування кредитним коштами - в розмірі 2 850 грн. та стягнути судовий збір сплачений за подання апеляційної скарги.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що позивачем не доведено факту продовження строку кредитування понад 30 календарних днів поспіль, а тому підстави для стягнення процентів за користування кредитом поза межами строку кредитування, відсутні. Розмір процентів в межах строку кредитування підлягає зменшенню на суму оплати 8550,00 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" - Крюкова Марина Володимирівна зазначає, що доводи апеляційної скарги спростовані наявними в матеріалах справи доказами, скаржником не наведено жодних аргументів про порушення судом норм матеріального та процесуального права, рішення суду є законним та обґрунтованим, докази у справі досліджено всебічно та надано їм належну оцінку, просить залишити судове рішення без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2025 року це 90840,00 грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік» з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3028,00 грн. (3028,00 грн. Х 30 = 90840,00 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

За вимогами п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, 20.12.2021 між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ОСОБА_1 було укладено електронний договір № 5245349 про надання споживчого кредиту, за умовами якого відповідачу надано 20000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача на строк 30 днів.

Договір № 5245349 про надання споживчого кредиту підписано відповідачем електронним підписом 20.12.2021 10:57:53 шляхом зазначення одноразового ідентифікатора М776083, відповідно до ч. 6, ч. 8 ст. 11, ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію".

Отже, наведене свідчить, що відповідач ознайомилась і погодилась з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію".

Відповідно до пункту 2.1. Договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству з метою отримання кредиту.

Довідкою ТОВ "ФК "Контрактовий дім" підтверджено, що 20.12.2021 о 10:58 годині ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" виконало свої зобов`язання за договором та перерахувало на картку № НОМЕР_1 , номер якої надано йому позичальником та вказано в кредитному договорі, кредитні кошти в сумі 20000 грн.

За інформацією АТ КБ "ПРИВАТБАНК", наданою на виконання ухвали суду про витребування доказів, підтверджено, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в банку емітовано карту № НОМЕР_1 IBAN НОМЕР_4 , на яку 20.12.2021 здійснено переказ коштів на суму 20000,00 UAH.

Доказів того, що банківська картка з відповідним номером ОСОБА_1 не належить, матеріали справи не містять та відповідачем не спростовано.

Виходячи з наведеного, судом встановлено, що позивачем надано належні та допустимі докази укладення кредитного договору та отримання ОСОБА_1 кредитних коштів у сумі 20000 грн.

Також позивачем наданий поденний розрахунок заборгованості (Картка обліку Договору), який узгоджується з умовами договору споживчого кредиту і є достатнім та допустимим доказом розміру заборгованості ОСОБА_1 за цим договором. Згідно з Карткою обліку Договору (розрахунок заборгованості) заборгованість за кредитним договором відповідача становить: 20000 грн - за сумою кредиту, 20900 грн - за процентами за користування кредитом.

Умовами договору № 5245349 про надання споживчого кредиту передбачено нарахування процентів за користування кредитом.

Відповідно до п. 1.5. вказаного договору стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується:

- у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. цього Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки;

- у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Споживача, відповідно до п. 4.2. Договору;

- у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3. Договору.

Знижена процентна ставка 1,425 % в день застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживач у межах строку, визначеного в п. 1.4. цього Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою Споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, Споживач як учасник Програми Лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту, але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п. 1.4. Договору, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.

Згідно з п. 4.1. вказаного договору строк кредиту може бути продовжено:

- за ініціативою Споживача на кількість днів, зазначену в п. 1.4. Договору, якщо між Сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження в порядку, визначеному п. 4.2. Договору; або

- в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов, визначених в п. 4.3. Договору.

Пунктом 4.2. вказаного договору визначено порядок продовження строку кредиту за ініціативою Споживача. Зокрема, визначено, що Споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 грн (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом. Пропозиція (оферта) Споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку Товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій Споживачем (п. 4.2.2.). Якщо Споживач здійснюючи вказаний платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом, Споживач зобов`язаний повідомити про це Товариство в один із вказаних способів:

- перед здійсненням платежу здійснити в Особистому кабінеті дії, що направлені на часткове повернення заборгованості за кредитом, а саме натиснути в Особистому кабінеті в Розділі "Мої кредити" клавішу "внести платіж" в меню "Часткове погашення кредиту"; або

- протягом 24 годин з моменту внесення платежу направити на поштову скриньку Товариства (в тому числі з використанням сервісу направлення повідомлень Товариству, що розміщений на Веб-сайті в Розділі "Зворотній зв`язок" вибравши категорію "Часткове погашення без пролонгації") повідомлення про необхідність зарахування такого платежу в часткове погашення заборгованості за кредитом, з обов`язковою вказівкою в такому повідомленні номеру та дати цього Договору та суми здійсненого платежу. В іншому разі здійснений Споживачем платіж буде розцінений Товариством як пропозиція (оферта) Споживача щодо продовження строку користування кредитом.

Судом встановлено, що 19.01.2022 відповідач здійснила оплату процентів, нарахованих за користування кредитом, у сумі 8550 грн на рахунок Кредитора, не здійснивши при цьому дій щодо повідомлення Кредитора про небажання продовжувати строк користування кредитом, у зв`язку з чим, відповідно до п. 1.4. та 4.2. договору № 5245349 про надання споживчого кредиту відбулося продовження строку кредиту ще на 30 днів (до 18.02.2022) з стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

На виконання вимог п. 4.2.3. договору № 5245349 про надання споживчого кредиту відповідач була повідомлена про пролонгацію вказаного договору шляхом направлення текстового повідомлення на номер мобільного телефону НОМЕР_5 , зазначеного у договорі.

Пунктом 4.3. вказаного договору визначено порядок автопролонгації строку кредиту. Сторони домовилися, що у випадку якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до п.п. 4.2.2.-4.2.4. договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту (п. 4.3.1.)

Споживач дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в пп. 4.3.1. Договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою споживача, у порядку передбаченому п.4.2. Договору (п. 4.3.2.).

18.02.2022 відповідач свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, а також не уклала угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, у зв`язку з чим на підставі п. 4.3. вказаного договору кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль.

Також відповідачеві 19.02.2022 було надіслано повідомлення про автопролонгацію (т. 1 а.с. 84-85).

Усі зазначені дані відображено у Картці обліку договору, що надана до позовної заяви та є належним та допустимим доказом у справі.

Так, нарахування процентів за користування кредитними коштами здійснювалося первісним кредитором з 20.12.2021 до 18.01.2022 за зниженою процентною ставкою 1,425 % в день, заборгованість за які сплачена відповідачем 19.01.2022, у зв`язку з пролонгацією та подальшою автопролонгацією нарахування процентів також здійснювалося з 20.01.2022 по 24.02.2022 та з 01.05.2022 по 19.05.2022 за стандартною процентною ставкою 1,90% в день, тобто у межах нового строку кредиту, визначеного пролонгацією, що було узгоджено сторонами кредитного договору. При цьому, у період з 25.02.2022 по 30.04.2022 нарахування процентів не здійснювалося за ініціативою кредитора.

Отже, розмір заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 20900 грн (20000 грн * 1,90% * 55 днів) є доведеним та узгоджується із умовами кредитного договору.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, щодо доведеності та обґрунтованості вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за сумою кредиту - 20000 грн, а також заборгованості за процентами за користування кредитом - 20900 грн.

Відповідно до договору факторингу № 18.04/23-Ф від 18.04.2023, укладеного між ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" (нині - ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ") та ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА", позивач набув статусу нового кредитора відповідача за договором № 5245349 про надання споживчого кредиту від 20.12.2021 (т. 1 а.с. 72-82).

Договір № 5245349 про надання споживчого кредиту від 20.12.2021 та договір факторингу № 18.04/23-Ф від 18.04.2023 відповідачем не оспорені, в установленому законом порядку недійсними їх не визнано, а тому в силу положень ст. 204 ЦК України підлягають до виконання.

Отже, з урахуванням відсутності спростування відповідачем презумпції правомірності договору на рівні закону або судового рішення, не можливості учасників цивільних відносин на рівні того чи іншого договору здійснювати його кваліфікацію як недійсного (нікчемного чи оспорюваного), суд першої інстанції дійшов до висновку, що за договором факторингу позивач, відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по тілу кредиту та нарахованих і несплачених процентах за користування кредитними коштами.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 627 та частиною першою статті 628 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з положеннями ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

В силу ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 року, який набрав чинності 30.09.2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як було вказано вище, 20.12.2021 між ТОВ "ФК АВЕНТУС УКРАЇНА" та відповідачем ОСОБА_1 було укладено електронний договір № 5245349 про надання споживчого кредиту, за умовами якого відповідачу надано 20 000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , на строк 30 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,90% в день.

Кредитним договором були визначені умови перерахування кредитних коштів, строк договору, процентна ставка. Вказаний договір № 5245349 про надання споживчого кредиту підписано відповідачем електронним підписом 20.12.2021 10:57:53 шляхом зазначення одноразового ідентифікатора М776083.

Кредитні кошти були відправлені Відповідачу 20.12.2021 року на платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що підтверджується випискою по особовому рахунку.

Таким чином, на підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів, як позичальником, формування суми заборгованості за кредитним договором, позивачем було надано виписку по особовому рахунку, який колегія суддів апеляційного суду вважає належним та достатнім доказом.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.04.2021 року в справі № 752/9423/15-ц, від 16.09.2020 року в справі № 200/5647/18.

Вказане свідчить про те, що кредитний договір № №5245349 був укладений у відповідності до норм ЗУ «Про електронну комерцію» та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Свої зобов`язання з надання кредитних коштів ТОВ «ФКАВЕНТУС УКРАЇНА» виконало. При цьому відповідачка суму позики у встановлений договором строк не повернула.

За наданим позивачем розрахунком за кредитним договором №5245349 від 20.12.2021 рок, відповідач ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «ФКАВЕНТУС УКРАЇНА», яка становить 40 900 грн., яка складається із: 20 000 грн. - заборгованість за кредитом, 20 900 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.5.1 Кредитного договору за стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

Колегія суддів погоджується із обґрунтованістю вимог позову щодо стягнення суми основної заборгованості у розмірі 20 000,00 грн., оскільки відповідачем не доведено існування заборгованості по тілу кредиту у іншому розмірі.

Що стосується суми нарахованих відсотків, то слід зазначити наступне.

Так, пунктом 4.2. кредитного договору визначено порядок продовження строку кредиту за ініціативою Споживача. Зокрема, визначено, що Споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 грн (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом. Пропозиція (оферта) Споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку Товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій Споживачем (п. 4.2.2.).

Відповідно до карти обліку Договору (розрахунку заборгованості), 19.01.2022 року відповідачем здійснено платіж у розмірі 8550,00 грн., що відповідало розміру відсотків нарахованих на вказану дату.

Також, пунктом 4.2. кредитного договору визначено, що якщо Споживач здійснюючи вказаний платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом, Споживач зобов`язаний повідомити про це Товариство в один із вказаних способів:

- перед здійсненням платежу здійснити в Особистому кабінеті дії, що направлені на часткове повернення заборгованості за кредитом, а саме натиснути в Особистому кабінеті в Розділі "Мої кредити" клавішу "внести платіж" в меню "Часткове погашення кредиту"; або

- протягом 24 годин з моменту внесення платежу направити на поштову скриньку Товариства (в тому числі з використанням сервісу направлення повідомлень Товариству, що розміщений на Веб-сайті в Розділі "Зворотній зв`язок" вибравши категорію "Часткове погашення без пролонгації") повідомлення про необхідність зарахування такого платежу в часткове погашення заборгованості за кредитом, з обов`язковою вказівкою в такому повідомленні номеру та дати цього Договору та суми здійсненого платежу. В іншому разі здійснений Споживачем платіж буде розцінений Товариством як пропозиція (оферта) Споживача щодо продовження строку користування кредитом.

Відповідачем не доведено вчинення передбачених кредитним договором дій, щодо відмови від пролонгації строку кредитного договору.

Крім того, слід зазначити, що на виконання вимог п. 4.2.3. договору № 5245349 про надання споживчого кредиту відповідач була повідомлена про пролонгацію вказаного договору шляхом направлення текстового повідомлення на номер мобільного телефону НОМЕР_5 , зазначеного у договорі (т.1 а.с.14), що спростовує доводи апеляційної скарги з приводу відсутності погодження позивача на пролонгацію дії договору.

Зважуючи на відповідні дії сторін договору направлені на пролонгацію строку його дії, розмір заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 20900 грн (20000 грн * 1,90% * 55 днів) є доведеним та узгоджується із умовами кредитного договору.

Ухвалюючи рішення у цій справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про те, що вказані позовні вимоги підлягають задоволенню.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Сніжка Владислава Івановича залишити без задоволення.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 08 квітня 2025 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 30 липня 2025 року.

Головуючий, суддя-доповідач: С. В. Кухар

Судді: О. З. Поляков

Д. А. Трофимова