Справа № 638/2288/22
Провадження № 2-с/638/168/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року суддя Шевченківського районного суду міста Харкова Невеніцин Є. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу та закриття виконавчого провадження, зняття арештів та визнання дій виконавця неправомірними, -

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу від 06.02.2023 за заявою КП «Харківські теплові мережі» про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання з ОСОБА_1 та закриття виконавчого провадження №78472768, зняття арештів та визнання дій приватного виконавця Шабанова В. В. неправомірними.

Вищезазначена заява підлягає поверненню без розгляду, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додаються документ, що підтверджує сплату судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою заяви про скасування судового наказу справляється судовий збір у розмірі 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151,40 грн.

Всупереч зазначеному, до заяви про скасування судового наказу не було додано документ, що підтверджує сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 6 статті 170 ЦПК України передбачено, що у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

За таких обставин, враховуючи, що до заяви про скасування судового наказу не було додано документ, що підтверджує сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, наявні підстави для повернення заяви про скасування судового наказу без розгляду.

Крім того, згідно п. 1 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» - у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

У випадку ж, коли особа мала статус боржника у виконавчому провадженні, їй слід звертатись до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця в порядку, передбаченому розділом X Закону «Про виконавче провадження» та відповідними розділами Цивільного процесуального кодексу України.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові у справі № 725/3352/23 від 06 травня 2024 року, який суд в порядку ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Як вбачається із змісту заяви, арешт на майно заявника було накладено постановою приватного виконавця в межах виконавчого провадження.

Заявник ОСОБА_1 є стороною виконавчого провадження, оскільки являється боржником.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Таким чином, арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в своїх постановах від 02.06.2020 р. у справі №201/10187/18, від 20.06.2018 р. у справі №210/1072/15-ц, №712/12136/18 від 24.05.2021 року.

У справі № 577/4541/20 від 19.01.2022 року Верховний Суд зауважив, що боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Якщо суд помилково прийняв позов до розгляду, під час судового розгляду він мав закрити провадження у справі з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Аналізуючи наведені норми та висновки Верховного Суду, слідує, що боржник, на майно якого приватним виконавцем накладено арешт, не може звертатися до суду з позовом про зняття арешту з майна, оскільки у судовому процесі він є боржником та законом для нього встановлений інший порядок вирішення даного питання (шляхом звернення до суду зі скаргою відповідно до розділу VII ЦПК України).

У цій справі арешт на майно було накладено приватним виконавцем в порядку виконання рішення суду в межах виконавчого провадження, про стягнення із ОСОБА_1 на користь КП «ХТМ» заборгованості за послуги з теплопостачання та судового збору, отже заява не підлягає розгляду в порядку наказного чи позовного провадження, а питання про зняття арешту з майна повинно вирішуватись за скаргою, поданою у порядку, визначеному розділом VII ЦПК України.

Водночас частинами 1, 2 ст. 448 ЦПК України передбачено, що скарга подається стороною виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Скарга подається в письмовій формі і підписується стороною виконавчого провадження, її представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

У відповідності до положень п. 7 ч. 3 ст. 448 ЦПК України скарга повинна містити, зокрема, дату, коли особа, яка подає скаргу, дізналася про порушення її прав внаслідок ухвалення оскаржуваних рішень, вчинення дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 448 ЦПК України до скарги додаються, зокрема докази направлення копій скарги та доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Суд зазначає, що всупереч вказаним вимогам закону заявником у заяві не вказано, коли саме вона дізналася про порушення своїх прав внаслідок ухвалення оскаржуваної постанови приватного виконавця. Крім того, заявником до заяви не додано доказів направлення копії заяви разом з доданими матеріалами іншим учасникам справи.

Відповідно до частини 5 статті 448 ЦПК України, суд, встановивши, що скаргу подано без додержання вимог частин третьої та/або четвертої цієї статті, повертає її скаржнику без розгляду протягом чотирьох днів після її надходження до суду.

Таким чином, враховуючи все вищенаведене, суд доходить висновку, що наявні підстави для повернення заяви без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 260-261, 351-354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу та закриття виконавчого провадження, зняття арештів та визнання дій виконавця неправомірними - повернути без розгляду.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання відповідно до ч. 2 ст.261 ЦПК України та може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Є.В.Невеніцин