Справа № 523/4614/23
Провадження №2-др/523/38/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2025 р. м. Одеса

Пересипський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

за участю секретаря Дзюба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Андрощука Сергія Васильовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та розірвання договору,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та розірвання договору. В позовних вимогах позивачка просить стягнути з ОСОБА_1 на її користь заборгованість по аліментам на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 26962 гривні 32 копійки, за період з січня 2020 року по лютий 2023р., а також заборгованість по аліментам на утримання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 19663 гривні 32 копійки, за період за період з січня 2020 року по лютий 2023р.. Окрім того, позивачка просить розірвати договір про визначення місця проживання дітей, участь батьків у їх вихованні та сплату аліментів від 21 листопада 2018р.., який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Луценко М.В. зареєстрований під №878.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 08.04.2024р. позовну заяву ОСОБА_2 було залишено без розгляду.

09.04.2024р. від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Андрощука Сергія Васильовича надійшла заява про розподіл судових витрат понесених відповідачем під час розгляду справи. Відповідно до якої представник відповідача просить стягнути з відповідача суму понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 37900 гривень.

Ухвалою суду від 17.04.2024р. судом було призначено розгляд вищевказаної заяви на 24 квітня 2024р. о 14.40.

Однак 23.04.2024р. від позивачки ОСОБА_2 надійшло клопотання про перенесення розгляду справи, у якому вона просила надати їй можливість ознайомитись з матеріалами справи.

Судом, зважаючи на подачу вищевказаного клопотання розгляд справи було перенесено на 13.05.2024р. о 14.10.

30.04.2025р. від ОСОБА_2 надійшла апеляційна скарга на ухвалу Суворовського районного суду м.Одеси від 08.04.2024р., а тому справа була направлена до Одеського апеляційного суду та розгляд справи 13.05.2024р. о 14.10 судом не здійснювався.

Постановою Одеськог о апеляційного суду від 15.10.2024р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 було залишено без задоволення, а ухвалу Суворовського районного суду м.Одеси від 08.04.2024р. було залишено без змін.

Постановою Одеського апеляційного суду від 08.04.2025р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 5000 гривень.

06.05.2025р. справа повернулась до Пересипського (раніше «Суворовського») районного суду м.Одеси.

Після надходження справи розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення було призначено на 28.05.2025р. о 14.00.

В судове засідання 28.05.2025р. представник відповідача адвокат Андрощук С.В. подав заяву згідної якої просив справу розглянути у його відсутність.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила, про розгляд справи була повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.

Враховуючи викладене, з метою наданням можливості сторонам у справі надати пояснення у справі, судом вирішено оголосити перерву в судовому засіданні та призначити розгляд справи на 29 липня 2025р. о 15.30.

В судове засідання 29 липня 2025р. о 15.30 сторони не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, про що свідчать довідки про доставку судової повістки через електронний кабінет.

На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у справі документів.

Судом встановлені наступні обставини справи.

ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та розірвання договору.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 08.04.2024р. позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та розірвання договору було залишено без розгляду.

09.04.2024р. від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Андрощука Сергія Васильовича надійшла заява про розподіл судових витрат понесених відповідачем під час розгляду справи. Відповідно до якої представник відповідача просить стягнути з відповідача суму понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 37900 гривень.

Постановою Одеського апеляційного суду від 15.10.2024р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 було залишено без задоволення, а ухвалу Суворовського районного суду м.Одеси від 08.04.2024р. було залишено без змін.

З матеріалів справи убачається, що в процесі розгляду справи інтереси відповідача у справі ОСОБА_1 представляв адвокат Андрощук Сергій Васильович на підставі ордеру серії АІ №1379102 від 07.04.2023р., договору про надання правової допомоги № 01/06 від 01.06.2022 року (Т.3, а.с.83-84, Т.4, а.с. 10-13 ).

Крім того, матеріали справи мають копію додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги № 06/104-1 від 07.04.2023 року, укладений між Адвокатським бюро «Сергія Андрощука» та ОСОБА_1 (Т.3, а.с. 85, Т.4, а.с. 14-15)

Відповідно до поданого відзиву, який був поданий представником відповідача адвокатом Андрощук С.В. попередні витрати за надання професійної правничої допомоги складають суму у розмірі 37600 гривень. (Т.1, а.с. 63)

Згідно заяви представника відповідача - адвоката Андрощук С.В. про розподіл судових витрат від 09.04.2024р. витрати за надання професійної правничої допомоги складають суму у розмірі 37600 гривень. (Т.4, а.с. 5-8).

Правові підстави ухваленого рішення.

Відповідно до ч.1,3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 1,2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно ч. 3 ст. 246 ЦПК України у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Суд приходить до висновку щодо необхідності вирішення питання щодо компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, оскільки суд вважає, що позивачка не надала докази, які підтверджують, що її неявка у судові засіданні була викликана поважними причинами.

Так, у постанові ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 встановлено, що витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Необхідно також відзначити, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічних висновків дійшла ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19.

Відповідно до Постанови ВС від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18 якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу.

У постанові ВС від 20.11.2018 року у справі № 910/23210/17, від 13.02.2019 року у справі № 911/739/15 визначень, що для включення всієї суми гонорару до відшкодування за рахунок позивача має бути встановлено, що його позов не підлягає задоволенню, а за наявності заперечень позивача щодо співмірності заявленої суми компенсації також має бути обґрунтовано, що такі витрати відповідача були необхідними, а їх розмір є розумним і виправданим.

Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені до відшкодування, з урахуванням того, чи були такі витрати здійснені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час і неспівмірність порівняно з ринковими цінами.

У постанові ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 встановлено, що витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

У Постанові ВП ВС від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18 зазначено, що у процесі вирішення питання про віднесення до судових витрат, які розподілені за результатами розгляду спору, бонусів, передбачених договором про надання правничої допомоги, залежно від результатів розгляду справи, тобто так званого «гонорару успіху», для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у разі укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи те, чи були вони фактично здійснені, а також їх необхідність. При цьому суд, визначаючи суму відшкодування, має послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

При визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Аналогічні критерії застосовуються Європейським судом з прав людини при визначенні розміру справедливої компенсації потерпілій стороні на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначений підхід ілюструється у рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§95).

Суд вважає, що наявні підстави для зменшення витрат за надання професійної правничої допомоги. Так , у таблиці витрат, яка надана у заяві про розподіл судових витрат, представник відповідача вказав загальну вартість послуг у розмірі 37600 гривень. В той же час, вказані витрати за аналіз апеляційної скарги, подачею відзиву на апеляційну скаргу та інших заяв до апеляційного суду. В даному випадку витрати пов`язані з апеляційним розглядом повинні вирішуватись апеляційним судом, а не судом першої інстанції.

Суд, з урахуванням принципів співмірності та розумності, суд вважає, що розмір витрат за надання професійної правничої допомоги підлягає стягненню з Позивача на користь Відповідача у розмірі 12000 гривень, що буде відповідати складності справи, обсягу наданих послуг.

Керуючись ст.ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268,270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Андрощука Сергія Васильовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та розірвання договору задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою, АДРЕСА_1 фактично проживає АДРЕСА_2 )

на користь ОСОБА_1 . ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 АДРЕСА_3 )

судові витрати, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги у розмірі 12000,00 гривень (дванадцять тисяч гривень 00 копійок).

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду в 15-ти денний строк з дня складання повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.К. Кисельов

Повний текст ухвали складено та підписано 01.08.2025