Провадження №2/205/4445/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2025 року місто Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Дорошенко Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Гузь Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовною заявою адвоката Василець Марини Сергіївни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2025 року адвокат Василець М.С. в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду через систему «Електронний суд» з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, в обґрунтування якого зазначила, що 31.08.2013 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_2 , який був зареєстрований Амур- Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 622. Від шлюбу сторони мають сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя позивача з відповідачем не склалося, у зв`язку з цим, вони припинили шлюбні відносини та перестали вести спільне господарство з квітня 2025 року. Фактично сім`я розпалась та її подальше збереження є абсолютно неможливим. На теперішній час ОСОБА_1 самостійно займається вихованням та утриманням малолітнього сина. Позивач вважає, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, а лише погіршить та продовжить їх перебіг в часі. Тому, просить не надавати строк для примирення. Враховуючи те, що відповідач має достатньо високій дохід, розмір аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , просить визначити в розмірі 1/4 з усіх видів доходу відповідача але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з часу подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 15.07.2025 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Василець М.С. в судове засідання не з`явились, в позовній заяві представник просила розгляд справи провести без її участі та участі позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, натомість надав суду заяву, в котрій позовні вимоги визнав, просив розгляд справи провести без його участі.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31 серпня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб, про що Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис №622 від 31 серпня 2013 року та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_5 ».

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 28 серпня 2017 року Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1440.

Дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю - позивачем у справі ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відміткою про зареєстроване місце проживання у паспорті позивача та відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру щодо малолітнього.

Позивач в заяві вказує, що дитина перебуває на її утриманні, отже вправі вимагати покладення на відповідача аліментних зобов`язань.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору про поділ майна подружжя між сторонами немає.

Як вбачається з наведених сторонами обставин, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, за таких обставин суд вважає, що сім`я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить як інтересам подружжя, так і інтересам їхньої дитини, а тому шлюб необхідно розірвати.

За ст. 27 Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи, що утримання дитини є не правом, а обов`язком батьків, а заявлений позивачем розмір аліментів на дитину відповідачем визнаний, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 липня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивачем судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 968,96 грн та вона звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Водночас, відповідно до статті 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивачу належить повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та стягнути з відповідача на користь держави 968,96 грн судового збору за позовом про стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст.141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги адвоката Василець Марини Сергіївни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 31 серпня 2013 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №622, розірвати.

Прізвище позивачу після розірвання шлюбу залишити без змін, ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 липня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 484,48 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 968,96 гривень.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 484,48 гривень, відповідно до квитанції № 3128-2541-0788-3453 від 05.07.2025 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ;

представник позивача адвокат Василець Марина Сергіївна, РНОКПП НОМЕР_4 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2932 від 28.12.2015 року, ордер на надання правничої допомоги серії АЕ №1402597 від 05.07.2025 року, адреса: АДРЕСА_3 , ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_4 .

Суддя Г.В. Дорошенко