Ширяївський районний суд Одеської області
31.07.2025 Справа №: 518/1268/25 Провадження № 2-н/518/32/2025
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

31 липня 2025 року селище Ширяєве

Суддя Ширяївського районного суду Одеської області Гуржій А.В., розглянувши матеріали цивільної справи наказного провадження за заявою акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за надані послуги з розподілу природного газу в сумі 3836,96 грн. та витрати з оплати судового збору,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2025 року акціонерне товариство «ОДЕСАГАЗ» звернулось до суду через підсистему «Електронний суд» із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 за надані послуги з розподілу природного газу в сумі 3836,96 грн. та витрати з оплати судового збору в розмірі 302 грн. 80 коп.

На виконання вимог ст. 165 ЦПК України, судом направлено запит до Центру надання адміністративних послуг Ширяївської селищної ради, щодо встановлення місця реєстрації боржника по справі.

29.07.2025 року на адресу суду надійшла довідка, в якій зазначено місце реєстрації боржника у справі.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу суд приходить до такого.

Ознайомившись із змістом заяви та копіями доданих до неї документів, судом встановлено, що за цією заявою не може бути видано судовий наказ з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

У порушення п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України представником заявника в заяві про видачу судового наказу не зазначено офіційного електронного кабінету, який ідентифікує боржника.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 163 ЦПК України якщо заяву подано в електронній формі до боржника, який має зареєстровану офіційну електронну адресу, заявник у подальшому повинен подавати будь-які процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом його заяви виключно в електронній формі.

Разом з тим представник заявника, подаючи заяву про видачу судового наказу через підсистему «Електронний суд», не зазначив, що боржник ОСОБА_1 має зареєстрований офіційний електронний кабінет. Докази на підтвердження цих обставин до заяви також не додані.

31.07.2025 року судом отримано відповідь, яка сформована засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд", відповідно до якої, боржник не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд".

У той же час, відповідно до ч. 2 ст. 169 ЦПК України одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Як вбачається з поданої до суду заяви про видачу судового наказу, в останній відсутня копія заяви з додатками, яка у випадку видачі судового наказу має бути направлена боржнику.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки нормами ЦПК України не передбачено порядок подання через підсистему «Електронний суд» заяви про видачу судового наказу до боржника, який не має зареєстрованого офіційного електронного кабінету, у даному випадку підлягають застосуванню за аналогією положення ЦПК України щодо подання до суду в електронній формі позовної заяви та документів, що додаються до неї.

Так, відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Разом з тим заява вказаним вимогам закону не відповідає, оскільки такі докази до заяви не додані.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст. 163 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст.163 ЦПК України, суд приходить до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 161-167, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ» про стягнення з ОСОБА_1 за надані послуги з розподілу природного газу в сумі 3836,96 грн. та витрати з оплати судового збору в розмірі 302 грн. 80 коп.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя А.В. Гуржій