ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Бурби Юрія Михайловича на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2025 року по справі за позовом Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2024 року АТ "Перший Український Міжнародний Банк" звернулись до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що між АТ "ПУМБ" та ОСОБА_2 укладено кредитні договори:

- 15 січня 2019 року кредитний договір № 901, за яким позичальнику видано кредит у сумі 29500,00 грн;

- 07 вересня 2020 року кредитний договір № 101, за яким позичальнику видано кредит у сумі 7000,00 грн;

- 09 лютого 2021 року кредитний договір № 0, за яким позичальнику видано кредит у сумі 7997,00 грн.

Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, в зв`язку із чим, у нього виникла заборгованість та станом на 09 вересня 2024 року складає:

- по кредитному договору від 15 січня 2019 року № 901 - 46943,52 грн, з яких: 29415,83 грн - заборгованість за кредитом, 17527,69 грн - заборгованість за процентами, 0 грн - заборгованість за комісією;

- по кредитному договору від 07 вересня 2020 року № 101 - 3974,16 грн, з яких: 2299,36 грн - заборгованість за кредитом, 0,40 грн - заборгованість за процентами; 1674,40 - заборгованість за комісією;

- по кредитному договору від 09 лютого 2021 року № 0 - 6626,52 грн, з яких: 3507,03 грн - заборгованість за кредитом, 0,66 грн - заборгованість за процентами, 3118,83 грн - заборгованість за комісією.

Тобто, загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 09 вересня 2024 року склала - 57544,20 грн.

Позивач направив письмові вимоги відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була.

В зв`язку з викладеним, позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2025 року позов задоволено та ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитними договорами від 15 січня 2019 року № 901, від 07 вересня 2020 року № 101 та від 09 лютого 2021 року № 0 у загальному розмірі 57544,20 грн. Вирішено питання стосовно судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги Банку, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Бурба Юрій Михайлович просить рішення суду скасувати, позов залишити без розгляду, а провадження у справі закрити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції був зобов`язаний розглядати справу з викликом сторін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнитичастково, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Бурби Юрія Михайловича на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2025 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Так, судом встановлено, що між АТ "ПУМБ" та ОСОБА_2 укладено кредитні договори:

- 15 січня 2019 року кредитний договір № 901, за яким позичальнику видано кредит у сумі 29500,00 грн;

- 07 вересня 2020 року кредитний договір № 101, за яким позичальнику видано кредит у сумі 7000,00 грн;

- 09 лютого 2021 року кредитний договір № 0, за яким позичальнику видано кредит у сумі 7997,00 грн.

Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, в зв`язку із чим, у нього виникла заборгованість та станом на 09 вересня 2024 року складає:

- по кредитному договору від 15 січня 2019 року № 901 - 46943,52 грн, з яких: 29415,83 грн - заборгованість за кредитом, 17527,69 грн - заборгованість за процентами, 0 грн - заборгованість за комісією;

- по кредитному договору від 07 вересня 2020 року № 101 - 3974,16 грн, з яких: 2299,36 грн - заборгованість за кредитом, 0,40 грн - заборгованість за процентами; 1674,40 - заборгованість за комісією;

- по кредитному договору від 09 лютого 2021 року № 0 - 6626,52 грн, з яких: 3507,03 грн - заборгованість за кредитом, 0,66 грн - заборгованість за процентами, 3118,83 грн - заборгованість за комісією.

Тобто, загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 09 вересня 2024 року склала - 57544,20 грн.

Задовольняючи позовні вимоги Банку, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів в повній мірі не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, так як він суперечить нормам матеріального та процесуального законів.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За змістом ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, в зв`язку із чим, у нього виникла заборгованість та станом на 09 вересня 2024 року складає:

- по кредитному договору від 15 січня 2019 року № 901 - 46943,52 грн, з яких: 29415,83 грн - заборгованість за кредитом, 17527,69 грн - заборгованість за процентами, 0 грн - заборгованість за комісією;

- по кредитному договору від 07 вересня 2020 року № 101 - 3974,16 грн, з яких: 2299,36 грн - заборгованість за кредитом, 0,40 грн - заборгованість за процентами; 1674,40 - заборгованість за комісією;

- по кредитному договору від 09 лютого 2021 року № 0 - 6626,52 грн, з яких: 3507,03 грн - заборгованість за кредитом, 0,66 грн - заборгованість за процентами, 3118,83 грн - заборгованість за комісією.

Проте, ухвалюючи рішення по даній справі, суд порушив вимоги ст.265 ЦПК України, а саме не зазначив в резолютивній частині рішення складових частин заборгованості, отже рішення суду підлягає скасуванню з ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та процентами за вищевказаними кредитними договорами.

Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно стягнув з відповідача заборгованість по комісії, з огляду на наступне.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим згідно ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19.

Крім того, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 у справі № 204/224/21 дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Встановивши, що позивачем не зазначено та не надано доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, колегія суддів дійшла до висновку про те, що положення договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за управління кредитом є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», а тому стягнення з відповідача заборгованості по комісії є безпідставним.

На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, в зв`язку із чим дійшов передчасного висновку про стягнення з відповідачки заборгованості по комісії.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення як таке, що суперечить нормам матеріального та процесуального законів підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

В зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог та апеляційної скарги, відповідно до ст. 141 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" судовий збір у сумі 2220,61 грн.. та з Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 302,68 грн..

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Бурби Юрія Михайловича задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2025 року - скасувати.

Позов Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованість за кредитними договорами станом на 09 вересня 2024 року:

- по кредитному договору від 15 січня 2019 року № 901 - 46943,52 грн, з яких: 29415,83 грн - заборгованість за кредитом, 17527,69 грн - заборгованість за процентами;

- по кредитному договору від 07 вересня 2020 року № 101 2299,76 грн, з яких: 2299,36 грн - заборгованість за кредитом, 0,40 грн - заборгованість за процентами;

- по кредитному договору від 09 лютого 2021 року № 0 3507,69 грн, з яких: 3507,03 грн - заборгованість за кредитом, 0,66 грн - заборгованість за процентами.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" судовий збір у сумі 2220,61 грн..

Стягнути з Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 302,68 грн..

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 30 липня 2025 року.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова