Справа № 167/452/25
Номер провадження 2/167/292/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2025 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Требика В.Б.,

з участю:

секретаря судового засідання Матвійчук Л.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи

До суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_4 у якому просить:

1) звільнити його від сплати аліментів в користь ОСОБА_4 на сина ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 2) стягнути з ОСОБА_4 в його користь аліменти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 4000 грн. на місяць.

Позов обґрунтовує тим, що сторони мають спільних дітей: ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 3 липня 2023 року їх шлюб розірвано, а за судовим наказом Рожищенського районного суду Волинської області від 22 червня 2023 року з позивача стягнуто аліменти у користь ОСОБА_4 на трьох дітей в розмірі половини його заробітку (доходу). Посилається на те, що у 2021 році відповідач разом із малолітніми дочками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 переїхала проживати у Республіку Польща, а син ОСОБА_5 залишився проживати з позивачем у с. Дмитрівка. ОСОБА_1 самостійно займається вихованням сина, повністю забезпечує його щоденні потреби та оплачує витрати, пов`язані з навчанням, харчуванням, купівлею одягу, в той час як відповідач не цікавиться повсякденним життям ОСОБА_5 , не спілкується з ним та не переказує коштів на його утримання. Такі обставини, на переконання позивача, є підставою для звільнення його від сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_8 та стягнення з ОСОБА_4 аліментів у розмірі 4000 грн.

У віздиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_4 заперечує проти позову та просить відмовити в задоволенні заявлених вимог. Зазначає, що позивач раніше не надавав матеріальної допомоги на утримання дітей, а після видачі судового наказу про стягнення аліментів сплачував їх нерегулярно. У березні 2022 року відповідач з двома дочками виїхала в Республіку Польща і мала намір забрати сина, проте позивач створює перешкоди в цьому. Відповідач надсилала ОСОБА_5 грошові кошти, подарунки та одяг. ОСОБА_4 стверджує, що колишній чоловік постійно проживає та працює в Польщі, а в Україну приїжджає кілька разів на рік на короткий проміжок часу, тому фактично не приймає участі у житті та вихованні сина ОСОБА_8 .

У відповіді на віздив позивач ОСОБА_1 зазначає, що дійсно мав заборгованість зі сплати аліментів, однак погасив її ще до звернення із позовною заявою до суду. Щодо створення позивачем перешкод для виїзду сина зазначає, що упродовж тривалого періоду відповідач не вживала заходів для визначення місця проживання сина, а це може свідчити про фактичне погодження з тим, що дитина залишається з батьком. ОСОБА_1 не давав згоди на вивезення сина за кордон, оскільки керувався найкращими інтересами дитини. Не заперечує, що ОСОБА_4 через родичів епізодично передавала певну матеріальну допомогу для сина, проте всі основні витрати залишаються за ним. Твердження відповідача про постійне проживання за кордоном заперечує, а періодичні виїзди за межі території України пояснює необхідністю працевлаштування задля забезпечення фінансових потреб дітей. У періоди відряджень не припиняв здійснювати батьківських обов`язків: залишався на постійному зв`язку з дитиною, регулярно забезпечував її всіма необхідними засобами для життя, навчання та розвитку. У свою чергу, відповідач з березня 2022 року жодного разу не відвідала сина в Україні.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали повністю. З пояснень ОСОБА_1 слідує, що упродовж останніх 9 років він працює будівельником в Польщі. На початку 2022 року забрав дружину разом із трьома дітьми до себе в Польщу, де вони проживали приблизно один рік, а у 2023 році повернулися в Україну. Після повернення відповідач забажала розірвати шлюб, забрала доньок ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і поїхала до своєї матері. Син ОСОБА_5 відмовився їхати з ними і з того часу проживає з позивачем в с. Дмитрівка. Через деякий час колишня дружина з молодшими дітьми виїхала в Республіку Польща, де створила нову сім`ю і проживає там по теперішній час. Позивач зазначив, що дійсно працює за кордоном і в Україну приїжджає не рідше як раз на три місяці, а в період його відсутності дитина перебуває з його батьками. З ОСОБА_4 не спілкується, на дітей аліменти сплачує. Син перебуває на повному утриманні позивача, тому вважає, що сплачувати аліменти в користь дружини, яка не дбає про дитину, несправедливо. Представник позивача ОСОБА_2 давала пояснення, які є близькими за змістом до обґрунтувань позову. Посилалася на те, що матеріальне забезпечення дитини повністю покладено на позивача, тому ОСОБА_4 не має права стягувати аліменти на цю дитину.

Відповідач ОСОБА_4 в судові засідання не з`явилася.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечила проти позовних вимог. З її пояснень слідує, що відповідач позбавлена можливості спілкуватися із сином, з приводу чого зверталася до органу опіки і піклування Рожищенської міської ради. ОСОБА_4 , передаючи з Польщі грошові кошти та подарунки, допомагає матеріально ОСОБА_5 . Стверджує, що відомості в акті обстеження умов проживання недостовірні, оскільки немає підстав вказувати, що дитина проживає з позивачем. Стороною відповідача не оспорюється той факт, що з 2023 року син ОСОБА_8 не проживає із ОСОБА_4 . В теперішній час у відповідача народилася ще одна дитина, тому вона зобов`язана піклуватися і про неї. Вважає позовні вимоги необгрунтованими, тому просить відмовити в їх задоволенні.

Процесуальні дії у справі

9 травня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, відмовлено в задоволенні клопотання позивача про витребування доказів.

27 травня 2025 року задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів, судове засідання відкладено.

15 липня 2025 року в судовому засіданні оголошено перерву.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Відповідно до копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , записані сторони (арк. спр. 17-19).

З копії рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 3 липня 2023 року слідує, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_4 розірвали шлюб (арк. спр.14-16).

З ОСОБА_1 у користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , дочки ОСОБА_6 , дочки ОСОБА_7 в розмірі половини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 червня 2023 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття, що підтверджується копією судового наказу Рожищенського районного суду Волинської області від 22 червня 2023 року (арк.

спр. 145).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, сформованого Луцьким ВДВС у Луцькому районі Волинської області ЗМУМЮ, вбачається, що станом на 16 квітня 2025 року заборгованість зі сплати аліментів у ОСОБА_1 відсутня (арк. спр. 20-21).

Згідно з копією довідки Топільненської сільської ради від 5 червня 2020 року

№ 235, місце проживання позивача ОСОБА_1 зареєстроване у буд.

АДРЕСА_1 (арк. спр. 11).

У довідці виконавчого комітету Рожищенської міської ради від 14 квітня 2025 року № 166, значиться про те, що малолітній ОСОБА_5 проживає в АДРЕСА_1 ) (арк. спр. 27).

Копією довідки КЗЗСО «Топільненський ліцей» від 14 квітня 2025 року

№ 01-20/107 стверджено, що ОСОБА_5 навчається у 5 класі цього закладу освіти (арк. спр. 26).

Згідно з актом обстеження умов проживання від 14 квітня 2025 року малолітній ОСОБА_5 після розлучення батьків залишився проживати з батьком

ОСОБА_1 , який належним чином виконує свої обов`язки, займається його вихованням та повністю матеріально утримує (арк. спр. 28).

З копії відповіді служби у справах дітей Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області від 22 травня 2025 року № 73 слідує, що відповідач

ОСОБА_4 у травні 2023 року усно зверталася за консультацією щодо участі у вихованні своїх малолітніх дітей (арк. спр. 90).

Відповідно до повного витягу з актового запису про народження, сформованого Відділом реєстрації актів цивільного стану Острув-Мазувецька Республіки Польща

19 червня 2024 року за №1416011/00/AU/2024/731246, відповідач ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (арк. спр. 55-56).

Згідно з відомостями Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 3 червня 2025 року № 19/46233-25 ОСОБА_1 перебував за межами України в період з: 7 лютого по 14 червня 2021 року, 1 липня

по 16 вересня 2021 року, 30 вересня по 22 грудня 2021 року, 23 березня 2022 року

по 25 березня 2023 року, 22 квітня по 11 червня 2023 року, 5 липня 2023 року по 20 січня 2024 року, 27 березня 2024 року по 7 квітня 2025 року (арк. спр.106).

Під час розгляду справи свідок ОСОБА_10 показала, що з 2023 року її племінниця ОСОБА_4 разом із доньками проживає у Республіці Польща, а старший син ОСОБА_8 проживає в с. Дмитрівка Луцького району. ОСОБА_4 через свідка кілька разів передавала речі та гроші для ОСОБА_5 : у серпні 2024 року - рюкзак та канцтовари; у грудні 2024 року - спортивний костюм, куртку та солодощі; у 2025 році - подарунки та кілька разів грошові кошти у розмірі по 3000 грн.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 показали, що ОСОБА_4 зверталася у службу у справах дітей Рожищенської міської ради за консультацією щодо участі у вихованні своїх малолітніх дітей та усунення можливих перешкод у спілкуванні з сином, де надали їй роз`яснення. У квітні 2025 року працівники служби у справах дітей, на підставі звернення ОСОБА_1 , здійснили обстеження умов проживання позивача та малолітнього ОСОБА_5 , при цьому відповідач ОСОБА_4 присутня не була. Під час спілкування ОСОБА_8 підтвердив, що проживає

в с. Дмитрівка Луцького району з татом і їхати до мами категорично відмовляється.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права

Положеннями Сімейного Кодексу України (далі - СК) закріплено рівність прав та обов`язків матері та батька щодо їхньої спільної дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК).

Згідно з ч. 4 ст. 273 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Аналіз вказаних приписів законодавства свідчить про те, що обставинами, які підлягають доказуванню у даній справі, є зокрема зміна місця проживання дитини (проживання з платником аліментів після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів або збільшення їх розміру), а також перебування дитини на його повному утриманні.

Згідно із частинами 1, 3, 6 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Під час розгляду справи судом встановлено, що на час вирішення судом справи про стягнення із ОСОБА_1 аліментів, ОСОБА_5 проживав із матір`ю ОСОБА_4 . Це фактично є однією з умов присудження аліментів на дитину в користь того з батьків, з ким дитина проживає. В теперішній час обставини життя дитини змінилися, малолітній ОСОБА_5 став проживати окремо від отримувача аліментів, і такі обставини сторонами визнаються. Це означає, що припинила існувати фактична підстава для отримання ОСОБА_4 аліментів від ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_5 , хоча не припинився обов`язок батька утримувати дитину. Зараз ОСОБА_1 таке утримання дитині забезпечує в силу того, що дитина з ним разом проживає. Наведене дає підстави для звільнення ОСОБА_1 від обов`язку сплачувати аліменти в користь ОСОБА_4 .

Згідно з приписами статей 183, 191 СК частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, починаючи з дня пред`явлення позову. Нормою ч. 1 ст. 184 СК передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З наведеного вбачаються підстави для стягнення аліментів із відповідача на утримання сина, оскільки як встановлено під час розгляду справи дитина проживає у буд. АДРЕСА_1 та навчається у КЗЗСО «Топільненський ліцей». За цією ж адресою зареєстрований та проживає позивач ОСОБА_1 , який періодично працює за кордоном.

Аліменти слід присудити у твердій грошовій сумі відповідно до заяви одержувача аліментів. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати, суд виходить з того, що відомостей про доходи відповідача немає. Стан здоров`я

ОСОБА_5 не має таких особливостей, що істотним чином впливали б на розмір аліментів. Обов`язок по утриманню дитини покладається на обох батьків. Водночас, відповідач утворила нову сім`ю, а тому повинна піклуватися про народжену дитину, яку вона теж за законом зобов`язана утримувати. Позивачем не доведено доказами необхідність надання утримання дитині саме в розмірі 4000 грн. на місяць, як і не доведено доказами можливості відповідача сплачувати аліменти в такому розмірі. З пояснень позивача вбачається, що він сплачував аліменти на трьох дітей в розмірі приблизно 6500 грн. на місяць, тому присудження із відповідача в користь позивача аліментів у розмірі 2200 грн., на переконання суду, буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку ОСОБА_5 , а також співмірним по відношенню до розміру наданого позивачем утримання своїм дочкам. Крім того, суд вбачає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на сина ОСОБА_8 починаючи з дня набрання рішенням законної сили, а не з дня пред`явлення позову, як це визначено статтями 183, 191 СК, оскільки ОСОБА_1 звільняється від сплати аліментів на ОСОБА_5 саме з моменту набрання рішенням законної сили.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ст. 141 ЦПК із відповідача мають бути стягнуті документально підтверджені судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 1211,20.

Також на відповідача слід покласти сплату судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 81, 142, 259, 265 ЦПК, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_4 на сина ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягнуті відповідно до судового наказу Рожищенського районного суду Волинської області від 22 червня 2023 року, у сумі, що пропорційно належала на його утримання.

Стягнути із ОСОБА_4 у користь ОСОБА_1 аліменти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2200 (дві тисячі двісті) гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок судового збору.

Стягнути із ОСОБА_4 до Державного бюджету України

1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення: 4 серпня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ).

Відповідач: ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ).

Суддя: В.Б. Требик