ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2313/17
Провадження №2/477/383/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання Клюсевич-Шараповою Н.М.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 (не з`явилася),

відповідача ОСОБА_2 (не з`явився),

третіх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (не з`явилися),

представника третьої особи ОСОБА_5 (не з`явився),

розглянувши цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2017 року первісний позивач акціонерне товариство Укрсоцбанк звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_7 , зазначивши третіми особами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про звернення стягнення на предмет іпотеки земельну ділянку з кадастровим номером :07:009:0160, площею 0,15 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в рахунок погашення заборгованості у загальному розмірі 273053,77 доларів США, з яких: 123112,32 доларів США сума заборгованості за кредитом, 149941,45 доларів США сума заборгованості за відсотками, за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №640/638-К638 від 03 липня 2008 року, укладеним між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 .

Посилаючись на те, що боржниця ОСОБА_3 не виконала зобов`язання за вказаним кредитним договором, за яким їй був наданий кредит у сумі 135000 доларів США, тому в рахунок погашення боргу необхідно звернути стягнення на зазначене нерухоме майно, передане громадянкою ОСОБА_4 позикодавцю в іпотеку за договором від 03 липня 2008 року, укладеним між банком та нею, але вподальшому ділянка була продана громадянину ОСОБА_7 .

Вказуючи, що борг не був погашений звернувся до суду з цим позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою суду від 10 листопада 2017 було відкрито провадження в справі.

10 січня 2017 року позивачем було подано уточнену позовну заяву вже з вимогами до ОСОБА_6 . Вимоги по свої суті залишилися без змін, але в зв`язку з ти, що земельна ділянка була зареєстрована 26 грудня 2016 року за ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу, тому висунуло аналогічні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки до цього громадянина.

Ухвалою суду від 11 січня 2018 року було замінено первісного відповідача на ОСОБА_6 .

В подальшому ухвалою суду від 22 листопада 2018 року, за клопотанням представника відповідача в справі було призначено судову експертизу з визначення ринкової вартості земельної ділянки, переданої в іпотеку, а провадження в справі було зупинено.

Ухвалою суду від 19 березня 2019 року, після надходження висновку експертизи до суду, провадження в справі було відновлено.

Далі, ухвалою суду від 03 вересня 2019 року провадження в справі за клопотанням представника відповідача було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі - № 477/2311/17 за позовом АТ Укрсоцбанк до ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки- інших земельних ділянок.

Ухвалою суду від 31 січня 2023 року провадження в справі було відновлено в зв`язку із завершенням розгляду іншої справи, до завершення якої провадження зупинялося ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 29 липня 2021 року позовна заява у цивільній справі №477/2311/17 була залишена без розгляду.

Ухвалою суду від 23 березня 22023 року до участі у справі залучено АТ «Сенс Банк» в якості правонаступника первісного позивача акціонерного товариства «Укрсоцбанк».

Представником позивача були подані заяви про розгляд справи без його участі і необхідності задовольнити позов.

Вподальшому, на розгляд справи відповідач, треті особи та їх представник не з`являлися, подаючи почергово заяви про відкладення розгляд у справі, в яких відповідач та третя особа ОСОБА_8 , заявляючи про неможливість участі через хвороби вказували бажання прибути на засідання для дачі особистих пояснень.

В той же час, суд зважує про наступне, Після відновлення провадження в 2023 році і відповідач, і третя особа ОСОБА_8 ні разу не з`явилися до суду, а заяви від них про відкладення в зв`язку із захворюванням надходили почергово, що не заважало у разі неявки одного учасника, з`явитися іншому і дати пояснення в справі. При їх неявці не з`являвся і їх представник. Таким чином суд не вбачає їх дійсного наміру прибути до суду та взяти участь в розгляді справи із наданням пояснень, доказів та ін. При цьому за цей період ними не було надано ні письмових пояснень чи заперечень, ні доказів, які необхідно врахувати при розгляді справи.

За такого суд, з метою уникнення безпідставного затягування розгляду справи, вважає необхідним і можливим завершити розгляд за відсутністю відповідача та третіх осіб.

Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

03 липня 2008 року між відкритим акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк, правонаступником якого є позивач та ОСОБА_3 був укладений Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 640/638-К638, в якому сторони узгодили всі його основні та необхідні умови.

Відповідно до п. 1.1 Договору Банк зобов`язався надати їй кредит в межах максимального ліміту суми 135000 доларів США, зі сплатою 14,0 % річних за його користування та сплатою комісії в розмірах та в порядку визначеному у Додатку 1 до договору, з кінцевим терміном повернення кредиту 02 липня 2018 року.

Згідно з п. 2.1. Договору повернення кредиту повинно буо відбуватися щомісячними платежами.

Крім того, вподальшому між сторонами Договору були укладені додаткові угоди від 26 вересня 2009 року, 20 листопада 2014 року щодо зміни розміру кредиту та строків його повернення.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що банк повністю виконав взяті на себе зобов`язання за Договором, а позичальниця навпаки, порушила його умови в частині своєчасної та повної сплати кредитних платежів, тому за нею утворилася заборгованість: станом на час подання позову борг складає 123112, 32 доларів США за кредитом та 149941,45 доларів США за процентами.

Протилежного на спростування боргу доказів не надано.

Згідно зі ст. 546 ЦК України зобов`язання може бути забезпечено, в тому числі і заставою.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ст. 575 ЦК України).

03 липня 2008 року, з метою забезпечення виконання зобов`язань за Договором, між банком та ОСОБА_4 був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області Красновою С.М., за яким вона передала Банку в іпотеку своє нерухоме майно у виді чотирьох земельних ділянок, зокрема й земельну ділянку з кадастровим номером :07:009:0160, площею 0,15 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України Про іпотеку, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Розділом 3 договору іпотеки також передбачено право Банку звернути стягнення на предмет іпотеки в разі порушення боржником умов кредитного договору.

Виходячи з того, що відповідач не виконав свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів, тому у банка є право звернути стягнення на предмет іпотеки (ст. 33, 35, 38 Закону України Про іпотеку).

За положеннями ст. 39 цього ж Закону у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються:

- загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки;

- опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя;

- заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності);

- спосіб реалізації предмета іпотеки;

- пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки;

- початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації, за умови подання будь-якою із сторін клопотання про необхідність визначення такої ціни (крім реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах). У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Беручи до уваги кредитну заборгованість і невиконання боржницею ОСОБА_3 зобов`язань по її погашенню, виходячи з положень ст.ст. 526, 530, 549, 572, 1049, 1050, 1054 ЦК України, та положень Закону України «Про іпотеку», на її погашення необхідно звернути стягнення на предмет іпотеки земельну ділянку, яка на тепер належить ОСОБА_9 . Зміна власника майна не припиняє його статус переданого в іпотеку і права іпотекодержателя вимагати звернення стягнення на нього.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

В ч. 2 цієї статті визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з положень ст. 33 Закону України Про іпотеку звернення стягнення на предмет іпотеки повинно привести сторони до задоволення вимог кредитора за основним зобов`язанням, і тільки ця обставина може бути підставою для припинення зобов`язання як такого, що вважається виконаним згідно зі ст. 529 ЦК України. Забезпечувальне зобов`язання має похідний характер, а не альтернативний основному і звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов`язання на забезпечувальне, тому задоволення вимог за дійсним основним зобов`язанням одночасно чи за наявності рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки не може мати наслідком подвійного стягнення за основним зобов`язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов`язанням відсутня.

З врахуванням тривалого розгляду справи суд вважає, що попередні оцінки іпотечного майна втратили свою актуальність, тому реалізацію предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів повинно здійснюватися із початковою ціною визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (експертом) під час проведення виконавчих дій.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову до суду в сумі 1600 грн.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов акціонерного товариства «Сенс Банк до ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером :07:009:0160, площею 0,15 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, незалежним експертом на стадії оцінки майна, в рахунок погашення заборгованості у загальному розмірі 273053,77 доларів США, з яких: 123112,32 доларів США сума заборгованості за кредитом, 149941,45 доларів США сума заборгованості за відсотками, за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №640/638-К638 від 03 липня 2008 року, укладеним між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (надалі - публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»), правонаступником якого є акціонерне товариство «Сенс Банк» та ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь акціонерного товариства «Сенс Банк» (, адреса: 03150, Київська область, м.Київ, вул. Велика Васильківська, 100) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня складання його повного тексту.

В засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину рішення, складення повного текст рішення було визначено до 05 травня 2025 року. Проте через зайнятість головуючого в інших провадженнях повний текст рішення складено на 20 травня 2025 року.

Суддя Р.В. Козаченко