Справа № 385/731/25
Провадження № 2/385/333/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.07.2025 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Венгрина М.В.,

секретар судового засідання Шевченко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «РВС Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в :

позивач АТ «РВС Банк» з допомогою підсистеми «електронний суд» звернулось в суд позовом до ОСОБА_1 про стягнення 119064,68 грн боргу, з яких: 50308,25 грн заборгованість за тілом кредиту та 68756,44 грн заборгованість за відсотками за кредитним договором та судових витрат по справі..

Стислий виклад позиції сторін

позиція позивача

В обґрунтування вимог позивач вказує, що 26 листопада 2020 року між АТ «РВС Банк» та ОСОБА_1 була укладена заява-договір №І.С.980-025272-3 CRED про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.

Підписанням вищезазначеної заяви, ОСОБА_1 акцептував публічну пропозицію банку щодо укладення договору (оферту) та уклав таким чином з AT «РВС Банк» договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, зміст якого викладений у заяві-договорі, публічній пропозиції AT «РВС Банк» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Тарифах банку, що розміщені на сайті банку.

Крім того, підписанням Заяви-Договору ОСОБА_1 надав підтвердження, що ознайомлений з інформацією, що міститься в Тарифах Банку та Правилах користування платіжними картками АТ «РВС Банк», що є складовою частиною Публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.

Згідно з паспортом споживчого кредиту від 20.11.2020 року своїм підписом ОСОБА_1 письмово підтвердив, по-перше, отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, надану, виходячи з обраних умов кредитування, по-друге, отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема, шляхом роз`яснення наведеної ситуації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання ним зобов`язань за договором.

Відповідно до договору про комплексне обслуговування фізичних осіб, кредит становить 50 000,00 грн. строком на 12 місяців; процентна ставка за користування кредитним лімітом - 48 % річних.

Кредит надається клієнту на споживчі потреби, спосіб видачі - переказ на карткові рахунок клієнта № НОМЕР_1 .

AT «РВС Банк» виконало свої зобов`язання та надало відповідачу кредит у розмірі 50 000,00 грн. строком на 12 місяців. Відповідач, у свою чергу, неналежним чином виконував кредитні зобов`язання, внаслідок чого станом на 15.04.2025 року утворилася заборгованість у розмірі 119064,68 грн., яка складається з 50308,25 грн. - основної заборгованості за кредитом; 68756,44 грн. - заборгованості за процентами.

Посилаючись на неналежне виконання позичальником умов кредитного договору, банк просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у розмірі 119064,68 грн, яка складається з 50308,25 грн - основної заборгованості за кредитом; 68756,44 грн - заборгованості за процентами. Судові витрати покласти на відповідача.

Позивачем в позовній заяві зазначено прохання про розгляд справи за відсутності його представника.

позиція відповідача

відповідач правом подання відзиву не скористався.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі

Ухвалою від 27.05.2025 позовну заяву залишено без руху та надано термін для усунення недоліків які заявою від 02.06.2025 усунено.

05.06.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визнано справу малозначною клопотанням позивача.

Позивачем в позовній заяві зазначено прохання про розгляд справи за відсутності його представника.

Ухвалою від 04.07.2025 відкладено розгляд справи.

Розгляд справи по суті проведено 25.07.2025 за відсутності сторін на підставі наявних в справі доказів.

При цьому суд врахував, що представник позивача скористався своїм правом та подав заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, а відповідач, який був належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового розгляду в порядку п. 4 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Також судом при зазначенні дати ухвалення судового рішення застосовано висновок ОП ВС викладений у постанові від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 в якому вказано, що у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Судом встановлено, що 20.11.2020 між АТ «РВС Банк» та ОСОБА_1 була укладена заява-договір №І.С.980-025272-3 CRED (а.с. 14-15) про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Підписанням вищезазначеної Заяви-Договору відповідач акцептував Публічну пропозицію Банку щодо укладення договору (оферту) та уклав, таким чином, з АТ «РВС Банк» Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, зміст якого викладений у Заяві-Договорі, Публічній пропозиції АТ «РВС Банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Тарифах Банку, що розміщені на сайті Банку. Відповідно до Договору про комплексне обслуговування фізичних осіб, сума кредиту становить 50000,00 грн строком на 12 місяці. Процентна ставка за користування кредитом становить 48 % річних. Тип процентної ставки - фіксована. Заборгованість за Договором погашається позичальником щомісячно, шляхом зарахування коштів на рахунок № НОМЕР_1 відкритий на ім`я Позичальника в Банку. Кредит надається Клієнту на споживчі потреби, спосіб видачі - переказ на картковий рахунок Клієнта № НОМЕР_1 . Як вбачається з Паспорту споживчого кредиту (а.с. 16) від 26.11.2020, своїм підписом відповідач письмово підтвердив, отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, надану, виходячи з обраних умов кредитування, отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити чи адаптовано Договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема, шляхом роз`яснення наведеної ситуації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання ним зобов`язань за Договором. Згідно відмітки в договорі ОСОБА_1 отримав платіжну картку № НОМЕР_2 .

Також з паспорту споживчого кредиту вбачається, що позикодавець ознайомив зі змістом такого ОСОБА_1 .

Паспорт та заява договір підписані сторонами, в тому числі відповідачем.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20 зроблено висновок про те, що під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину.

Таким чином суд дійшов висновку, що позивач довів факт укладення кредитного договору між сторонами належними, допустимими та достатніми доказами.

Згідно розрахунком заборгованості ОСОБА_1 договором № І.С.980-025272-3 CRED від 26.11.2020 вбачається, що станом на 15.04.2025 загальний розмір заборгованості заборгованість складає 119064,68 грн., яка складається з 50308,25 грн. - основної заборгованості за кредитом; 68756,44 грн. - заборгованості за процентами (а.с. 40-94).

Статтями 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Положеннями статті 81 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування у справі. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно розрахунку банку, у зв`язку з порушенням умов договору про надання банківської послуги, заборгованість відповідача перед АТ «РВС Банк» становить 119064,68 грн яка складається з 50308,25 грн - основної заборгованості за кредитом; 68756,44 грн - заборгованості за процентами основної заборгованості за кредитом. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що зазначені вимоги є підставними і обґрунтованими.

Однак, як вбачається з матеріалів справи загальна сума кредиту становить 50000,00 грн, тому сума тіла кредиту, що підлягає стягненню не може перевищувати суму наданого кредиту. Крім того, як вбачається з розрахунку наданого позивачем, відповідач частково сплачував заборгованість за тілом кредиту, на загальну суму 1361,41 грн, а отже має бути стягнуто з відповідача 48638,59 грн (50000-1361,41) заборгованості за тілом кредиту.

Розмір заборгованості за процентами судом перевірено та суд з такими погоджується.

Відповідач заперечень проти наведеного банком розрахунку заперечень не подав, контррозрахунку не надав. Суд позбавлений можливості надати оцінку аргументам відповідача, оскільки він відзиву не подав.

При наданні оцінки дослідженим доказам суд також врахував, що згідно статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

З матеріалів справи вбачається, що АТ «РВС Банк» та ОСОБА_1 погодили умови кредитного договору щодо розміру кредиту, мети та строку кредитування, про сплату процентів за користування кредитними коштами.

За загальним правилом, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (статті 598, 599 ЦК України).

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частини 1, 4 статті 631 ЦК України).

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «РВС Банк» не повернуті, що свідчить про порушення його прав, суд погоджується з тим, що банк вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та сплати процентів.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, про те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1, пунктів 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачем АТ «РВС Банк» судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру у розмірі 2 422 грн 40 коп. відповідно до платіжної інструкції, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають до стягнення на користь зазначеного позивача з відповідачки, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Отже, оскільки судом задоволено позовні вимоги на 98,60 % (117395,03*100/119064,68), то сплачений судовий збір слід стягнути пропорційно - 2388,10 грн.

Доказів понесення сторонами інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, матеріали цієї справи не містять.

Керуючись статтями 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 280-282, 289, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов Акціонерного товариства «РВС Банк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Введенська, 29/58; ) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «РВС Банк» 117395,03 грн заборгованості за кредитним договором №І.С.980-025272-3 CRED від 26.11.2020 та 2388,10 грн судового збору, а всього 119783 (сто дев`ятнадцять тисяч сімсот вісімдесят три) грн 13 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складено 01.08.2025.

Суддя: М. В. ВЕНГРИН

Дата документу 25.07.2025