Справа № 134/905/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 липня 2025 року с-ще Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Кантонистої О.О.

за участю: секретаря судового засідання Балух О.В.

представника позивача адвоката Тетевої-Родюк І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Крижопіль в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

09 червня 2025 року адвокат Тетева-Родюк І.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд» звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 03 червня 1995 року між сторонами було зареєстровано шлюб, в період якого у них народилося четверо дітей, двоє з яких уже є повнолітніми та проживають окремо та двоє дітей, які не досягли повноліття, а саме: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спільне життя у сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства, наразі на розгляді Крижопільського районного суду Вінницької області перебуває справа про розірвання шлюбу між ними.

Після припинення сімейних відносин неповнолітні діти сторін проживають разом з батьком (син ОСОБА_5 - з осені 2023 року, дочка ОСОБА_6 - з січня 2024 року), проживати разом з матір`ю діти відмовляються. Даний факт не заперечується відповідачкою та підтверджується, зокрема, її позовом про визначення місця проживання дітей.

Оскільки ОСОБА_2 проживає окремо та не надає жодних грошових коштів на утримання дітей, позивач змушений звернутись до суду з позовною заявою про стягнення з відповідачки аліментів на дітей, оскільки є підстави вважати, що вона і в подальшому буде ухилятись від обов`язку утримувати неповнолітніх сина та дочку.

З огляду на викладене, представник позивача просить ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Представник позивача у позовній заяві вказала про те, що докази на підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Ухвалою судді Крижопільського районного суду від 10 червня 2025 року відкрито провадження у даній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Протокольною ухвалою Крижопільського районного суду від 08 липня 2025 року розгляд справи було відкладено за клопотанням відповідачки ОСОБА_2 , яке вона мотивувала наміром звернутися за правничою допомогою.

В судовому засіданні 25.07.2025 представник позивача адвокат Тетева-Родюк І.О. підтримала позовні вимоги у повному обсязі, за обставин, викладених у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. У встановлений судом строк відповідачка відзиву на позов не подала.

Суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачки, оскільки згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстав для відкладення розгляду справи суд не вбачає, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи (їх представників), а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

В силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що з 03 червня 1995 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується актовим записом про шлюб з онлайн-сервісу державних послуг «Дія».

ІНФОРМАЦІЯ_5 у сторін народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 05 січня 2012 року.

ІНФОРМАЦІЯ_6 у сторін народилася дочка ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , повторно виданим 10 квітня 2025 року.

На даний час неповнолітні діти сторін проживають разом з батьком позивачем ОСОБА_1 та перебувають на його утриманні. Між сторонами відсутня домовленість щодо участі матері дітей, яка проживає окремо від дітей, у матеріальному утриманні неповнолітніх сина та дочки.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Судом встановлено, що сторони в добровільному порядку не дійшли згоди щодо способу утримання їхніх неповнолітніх дітей, які проживають разом з батьком позивачем по справі, а тому питання щодо стягнення аліментів з відповідачки, яка проживає окремо від дітей та не приймає участі у їх матеріальному забезпеченні, підлягає вирішенню у судовому порядку.

При цьому, суд враховує, що невирішений спір між батьками дитини щодо визначення її місця проживання не може бути підставою для відмови в стягненні аліментів на користь того з батьків, із ким фактично проживає дитина на момент пред`явлення позову про стягнення аліментів (постанова Верховного Суду від 03.02.2021 у справі № 520/21069/18).

При визначенні розміру аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує, що відповідачка є здоровою, працездатною та має змогу сплачувати аліменти, оскільки жодних доказів, які б свідчили про неможливість сплачувати аліменти, остання суду не надала. Також відповідачка не надала доказів, які б свідчили, що у неї на утриманні є будь-які інші особи.

Враховуючи викладене, суд визначає аліменти на двох дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідачки щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з дня звернення до суду із позовом 09 червня 2025 року і до досягнення дітьми повноліття.

На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Оскільки при подачі даного позову позивач звільнявся від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому в силу ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь держави.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 09 червня 2025 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу позивача ОСОБА_1 на 04 серпня 2025 року о 13 год. 10 хв. в приміщенні Крижопільського районного суду Вінницької області (Вінницька область, Тульчинський район, селище Крижопіль, вул. Героїв України, 23).

Встановити ОСОБА_1 строк для подання доказів щодо розміру понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку заява щодо вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу залишається без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 30 липня 2025 року.

Суддя