Справа № 504/2222/25
Номер провадження 2/504/2656/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2025с-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Сафарової А.Ф.,

при секретарі судових засідань Антиповій Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в с-щі Доброслав Одеського району Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Доброславського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 , за результатом якого просить розірвати шлюб, укладений сторонами 05.06.2020; стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати, пов`язані зі зверненням до суду, а саме сплатою судового збору в розмірі 1211, 20 грн. та витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 4000 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причиною звернення до суду з даним позовом послужило те, що їх сімейне життя не склалося. Упродовж подружнього життя з боку відповідача постійно спостерігалося невдоволення, надмірна критика, безпідставні ревнощі та психологічний тиск. Він не забезпечував сім`ю в повному обсязі матеріально, внаслідок чого вона була змушена вийти на роботу під час декретної відпустки попри необхідність догляду за дитиною. Остаточною причиною розірвання їх стосунків стало те, що відповідач вигнав її разом із їх донькою з квартири, в якій вони спільно проживали, залишивши їх без житла та підтримки. У них різні погляди на життя, шлюбні стосунки, виховання дитини, сімейні цінності, ведення домашнього господарства, поміж ними не було взаєморозуміння, через все це були сварки та скандали. Вони стали чужими людьми. Згодом все це призвело до того, що вони втратили почуття поваги та любові один до одного. Вжиті ними заходи по збереженню сім`ї виявилися безрезультатними. Шлюбні стосунки вони припинили на початку травня 2025 року та з того часу стали проживати окремо. Шлюб існує формально. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. За таких обставин примирення між ними не можливе. Позивач понесла судові витрати в розмірі: 1211,20 гривень судового збору, 4000 гривень пов`язані із наданням професійної правничої допомоги які просить стягнути з відповідача по справі.

Ухвалою від 17.06.2025 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 надала письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Токаєва Ю.В. надала письмову заяву про розгляд справи у письмовому провадженні та письмові пояснення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 05 червня 2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюбу Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис за № 35, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 . Дружина після реєстрації шлюбу перейшла на прізвище чоловіка ОСОБА_5 .

Від шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно.

Представник позивача, адвокат Токаєва Ю.В. надала письмові пояснення та просила приєднати їх до матеріалів справи. Так, користуючись правом учасника справи надати пояснення суду, передбаченим ст. 43 ЦПК України, зазначила, що відповідач вважає за потрібне повідомити, що не заперечує проти задоволення позовної вимоги щодо розірвання шлюбу. Разом з тим, відповідач не погоджується та заперечує проти підстав розірвання шлюбу, зазначених позивачкою в позовній заяві, посилаючись що причиною розпаду сім`ї стала поведінка саме позивачки. Підставою для розірвання шлюбу просив вважати подружню невірність.

Станом на теперішній час подружжя припинило подружні стосунки, спільне проживання та ведення господарства, примирення неможливе. Майновий спір між подружжям на час звернення до суду відсутній. Вимоги щодо встановлення місця проживання неповнолітньої дитини не заявлено.

Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно ч.3 ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення для справи.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після всебічного, повного дослідження та оцінки наявних матеріалів справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до положень ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед інших, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, що відповідає п. 1 ч.2 ст. 137 ЦПК України.

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачкою суду надано квитанцію прибуткового касового ордеру № 88 від 30.05.2025, видану Юридичною консультацією Лиманського району, на суму 4000, 00 грн. за надання послуг з юридичної консультації, складання позовної заяви про розірвання шлюбу, підготовки документів.

Представник відповідача адвокат Токаєва Ю.В. подала клопотання про розподіл судових витрат, за результатом якого просила покласти судові витрати на позивачку в повному обсязі, посилаючись на виключення передбачене ч. 9 ст. 141 ЦПК України, яке передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

За результатом розгляду справи судом не встановлено підстав для застосування приведених виключень з приписів вищевказаної статті, оскільки протиправність дій позивачки не встановлено, понесені витрати пов`язані з розглядом справи, є підтвердженими та співмірними зі складністю справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст.1, 2, 5, 11, 76-81,128, 141, 247, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 105, 109, 110, 112, 113, 114, 115 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 05 червня 2020 року Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис за № 35.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , судові витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. та зі сплати судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Відповідно до ч.2 ст. 115 Сімейного кодексу України, копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до Доброславського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складений 29.07.2025.

Суддя : Сафарова А. Ф.