Провадження № 2/161/5145/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в особі судді Плахтій І.Б., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа, як не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про захист прав споживача, стягнення грошових коштів набутих без достаньої правової підстави, стягнення компенсації завданої моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла вищевказана позовна заява. Вимоги позову мотивовані тим, що 26 листопада 2021 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області було ухвалено заочне рішення у справі № 161/15649/21 за позом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, яким було стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 29 травня 2007 року в розмірі 22311,82 грн. та 2056,88 грн. судового збору. Рішення набрало законної сили. 23 червня 2022 року було відкрито виконавче провадження №692880339. 24 жовтня 2024 року ОСОБА_1 самостійно здійснила повне погашення заборгованості у виконавчому провадженні. 18 листопада 2024 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв?язку з фактичним виконання рішення суду. Проте, 27 жовтня 2024 року (тобто через три дні після того, як позивачка самостійно здійснила погашення кредитної заборгованості) АТ КБ «ПриватБанк» здійснив списання особистих коштів позивачки з її картки у розмірі 19412,58 грн. з призначенням платежу «автоматичне погашення заборгованості 51**21 та 2270 грн. із призначенням платежу «автоматичне погашення заборгованості 88**82, що в загальній сумі становить 21682,58 грн. Тобто, відбулася подвійна сплата позивачкою однієї і тієї ж заборгованості. Банк вчасно не надіслав повідомлення державному виконавцю про відсутність боргу, що дало б можливість державному виконавцю повернути сплачені позивачкою на рахунок ДВС кошти. Вважає, що банк не мав обгрунтованих підстав для примусового списання коштів з карткового рахунку позивачки. Відтак, набув ці кошти безпідставно. А тому, просить стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» безпідставно списані кошти в розмірі 21682,58 грн. та 2652,33 грн. відсотків за користування безпідставно набутими коштами, 6000 грн. моральної шкоди, 6000 на професійну правничу допомогу.

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви, суд дійшов наступного висновку.

У своїй позовній заяві позивач вважає, що спір, викладений у позовній заяві, виник з правовідносин у сфері захисту прав споживачів.

Звертаючись з позовом до Луцького міськрайонного суду Волинської області позивачем визначено підсудність відповідно до положень ч.5 ст.28 ЦПК України, згідно з якою позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Разом з тим, відповідно до пункту 22 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач -- фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до положень статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; ціну продукції визначено неналежним чином; документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Як вбачається з матеріалів справи предметом позову є стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» на користь позивача безпідставно списаних на виконання судового рішення коштів в розмірі 21682, 58 грн., відсотків за користування безпідставно набутими коштами в розмірі 2652, 33 грн та моральної шкоди в розмірі 6000 грн.

На переконання суду, посилання позивача на те, що правовідносини між сторонами виникли на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» є необгрунтованими, оскільки, вирішити спір позивач просить на підставі ст.1212 ЦК України (набуття майна без достатньої правової підстави), а не на підставі Закону України «Про захист прав споживачів».

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що до спірних правовідносин не підлягає застосуванню Закон України «Про захист прав споживачів», а тому ч.5 ст.28 ЦПК України не можна застосовувати при вирішенні питання підсудності у даній справі. За таких обставин, до спірних правовідносин мають застосовуватися загальні правила підсудності, закріплені у ч. 2 ст. 27 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцезнаходження відповідача АТ КБ «ПриватБанк»: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, що знаходиться на території Печерського району м. Києва.

Пунктом 1 ч.1 ст.31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Ухвалення судом рішення з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності) є підставою для скасування судового рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч.1 ст.378 ЦПК України).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що даний позов необхідно передати за територіальною підсудністю до Печерського районного суду міста Києва.

Керуючись ст.ст.27, 28, 31, 260, 352-354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа, як не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про захист прав споживача, стягнення грошових коштів набутих без достаньої правової підстави, стягнення компенсації завданої моральної шкоди передати на розгляд за підсудністю до Печерського районного суду міста Києва.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом п?ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала у повному обсязі складена 01 серпня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області І.Б. Плахтій