ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/808/24 Номер провадження 22-ц/814/2048/25Головуючий у 1-й інстанції Морозов В. Ю. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О.І.,

суддів: Карпушина Г.Л., Пилипчук Л.І.,

розглянула в судовому засіданні в м. Полтаві, в порядку письмового провадження, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Шевцової Людмили Володимирівни на ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 25 лютого 2025 року по справі за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2024 року Акціонерне товариство «Кредобанк» (надалі АТ «Кредобанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №45053/2021 в сумі 563946,44 грн. та судові витрати в рівних частках з кожного.

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 25 лютого 2025 року клопотання представника позивача адвоката Червінського І.М. про роз`єднання позовних вимог, зупинення провадження, призначення справи до судового розгляду задоволено частково, клопотання представника відповідачів адвоката Шевцової Л.В. про зупинення провадження задоволено повністю.

Виділено позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованості за кредитним договором № 45053/2021 у розмірі 563946, 44 грн. та стягнення з ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованості за Кредитним договором № 45053/2021 у розмірі 563946, 44 грн. в окремі провадження.

Виділене провадження у справі за позовом акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зупинено до припинення перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

В іншій частині в задоволенні клопотання представника позивача відмовлено.

Роз`єднуючи позовні вимоги до солідарних відповідачів та виділяючи позовні вимоги в окреме провадження, місцевий суд виходив з наявності правових підстав для вчинення вказаних процесуальних дій.

Вирішуючи питання стосовно зупинення провадження щодо ОСОБА_2 , суд, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, яка передбачає обов`язковість зупинення провадження в разі перебування сторони в складі ЗСУ, зупинив виділене провадження.

Не погодившись з ухвалою суду в частині роз`єднання позовних вимог та виділення позовних вимог до відповідача ОСОБА_1 в окреме провадження, адвокат Шевцова Л.В., яка діє в інтересах останньої, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання представника банку, а її клопотання про зупинення провадження задовольнити в повному обсязі.

Вважає, що виділення в окремі провадження позовних вимог банку до двох відповідачів є процесуально необґрунтованим, оскільки останнім заявлено лише одну вимогу до різних солідарних відповідачів, що свідчить про процесуальну співучасть.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, АТ «Кредобанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №45053/2021, в сумі 563946,44 грн.

Вимоги обґрунтовані неналежним виконанням позичальником ОСОБА_1 умов кредитного договору, який укладався з метою придбання автомобіля.

З чоловіком позичальника відповідачем ОСОБА_2 , з метою забезпечення виконання умов договору було укладено договір поруки №45053/2021/2, до умов якого він зобов`язався відповідати перед кредитором за виконання ОСОБА_1 зобов`язань в повному обсязі.

Під час розгляду справи, ОСОБА_2 було заявлено клопотання про зупинення провадження у справі, обґрунтоване перебуванням останнього в складі ЗСУ.

Одночасно, представником банку - адвокатом Червінським І.М. заявлено клопотання про роз`єднання позовних вимог, пред`явлених до солідарних боржників шляхом виділення вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» заборгованості за кредитним договором № 45053/2021, у розмірі 563946,44 грн. та стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Кредобанк» заборгованості за кредитним договором № 45053/2021. у розмірі 563946,44 грн. в самостійні провадження.

Після виділення вимог в самостійні провадження, зупинити провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Кредобанк» заборгованості за кредитним договором № 45053/2021, у розмірі 563 946,44 грн. та призначити до судового розгляду провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» заборгованості за кредитним договором № 45053/2021, у розмірі 563946,44 грн.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність роз`єднання позовних вимог в окремі провадження, що буде сприяти ефективності здійснення цивільного судочинства, не порушуватиметься визначений законом строк розгляду справи та дійшов висновку про обов`язковість зупинення провадження стосовно ОСОБА_2 , як військовослужбовця, згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 155 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною 6 статті 188 ЦПК України визначено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

Визначальною умовою для роз`єднання позовних вимог є та обставина, що таке роз`єднання сприятиме виконанню завдання судочинства.

Роз`єднання вимог можливе лише у тому випадку, якщо кожна з виділених вимог може бути предметом розгляду у тому суді, який роз`єднав позовні вимоги (правові висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.10.2021 у справі №9901/285/21 та у постанові від 30.09.2020 у справі №420/3956/20.

Зазначений припис спрямований на те, щоб суб`єкт правовідносин міг з дотриманням принципів судочинства і конкретних обставин скористатися правом на судовий захист.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що суд вправі з власної ініціативи або за клопотанням учасника справи до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог у самостійне провадження для забезпечення виконання завдань цивільного судочинства, тобто, зокрема, для своєчасного вирішення судом спорів з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», судам роз`яснено, що роз`єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог може мати місце лише за умови, що їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи (зокрема, у зв`язку з необхідністю призначення складної експертизи за окремими вимогами, тривалого відрядження або тяжкого захворювання одного чи кількох з позивачів або відповідачів).

В даному випадку перебування солідарного співвідповідача ОСОБА_2 в зоні бойових дій та здійснення заходів з національної безпеки і оборони, необхідно трактувати як тривале відрядження, що не сприятиме своєчасному вирішенню спору, розгляд якого можливо здійснити відносно іншого відповідача, в зв`язку з чим місцевий суд правомірно роз`єднав позовні вимоги в окремі провадження та зупинив провадження відносно ОСОБА_2 до припинення перебування його в складі ЗСУ.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду та не містять посилання на обставини, з якими процесуальне законодавство пов`язує скасування чи зміну судового рішення.

Фактично доводи зводяться до незгоди з висновками суду щодо наявності процесуальних підстав для роз`єднання справи в окремі цивільні провадження, про те скаржником не вмотивовано свою позицію щодо неможливості розгляду в такому разі заявлених банком вимог до боржника ОСОБА_1 , позаяк та не спростовано висновки суду щодо доцільності виділення заявлених вимог в окремі провадження з метою сприяння виконанню завдання судочинства.

Наявність солідарного обов`язку не позбавляє суд права розглядати вимоги в окремих провадженнях, враховуючи обов`язковість зупинення провадження стосовно одного з відповідачів.

Враховуючи, що кожна з виділених позовних вимог може бути предметом розгляду у тому суді, який роз`єднав позовні вимоги, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 367, ч.1 п. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Шевцової Людмили Володимирівни залишити без задоволення.

Ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 25 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 29 липня 2025 року.

Судді: О.І. Обідіна Г.Л. Карпушин Л.І. Пилипчук