Провадження по справі 2/305/618/25
РІШЕННЯ

Іменем України

04.08.2025 м. Рахів

Рахівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ЛастовичакаВ.Ю., за участі секретаря судового засідання Біроваш О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

До суду надійшов із Ужгородського міськрайонного суду позов ТОВ «Юніт Капітал», поданий в електронному вигляді представником позивача Тараненком А.І., до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 74 194,81 гривень та судових витрат у розмірі 8 422,40 грн, які складаються із 2 422,4 грн судового збору та 6 000 грн витрат на правничу допомогу.

Представник зазначає, що 20.04.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Відповідач уклали Кредитний договір № 905512737 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Зокрема, Відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Товариства та ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику.Після чого добровільно без примусу чи тиску Відповідач заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну Заявку, в якій вказав свої персональні дані та підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора. Після вчинених дій відповідача, 20.04.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти у сумі 22 000 грн на його банківську карту. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28.11.2019, 28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін, 31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021. В даній додатковій угоді Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01, 31.12.2021 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020, 31.12.2022 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду № 31, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020, 31.12.2023 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду № 32, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2024. Тобто, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги ТОВ «Таліон Плюс». 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04.08.2021. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022 - якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін. 04.09.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу №0409/24 відповідно до якого позивачу перейшло право грошової вимоги до відповідача. Таким чином до ТОВ « Юніт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача за Кредитним договором у розмірі 74 194,81 грн, що складається з тіла кредиту - 21 999,40 грн, заборгованість за несплаченими процентами за користування кредитом - 52 195,41 грн, заборгованість. Станом на дату звернення до суду заборгованість Відповідача по Кредитному договору перед Позивачем не сплачена.

Ухвалою суду від 09.12.2024 було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи на 20.01.2025, а зв`язку з неявкою усіх учасників відкладено на 20.02.2025.

За результатами розгляду справи, 20.02.2025 постановлено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено у повному обсязі та стягнуто витрати на правничу допомогу.

21.05.2025 надійшло клопотання представника відповідача - адвоката Зачепіло З.Я. про перегляд заочного рішення, у зв`язку з тим що відповідачеві не було відомо про винесення такого рішення через те, що його належним чином не було повідомлено про розгляд справи, а він сам вже тривалий час проживає не на території України.

Ухвалою суду від 04.06.2025 заочне рішення від 20.02.2025 скасовано та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 08.07.2025, у зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено на 30.07.2025, коли суд перейшов до стадії ухвалення судвого рішення з відкладенням на 04.08.2025.

01.07.2025 на адресу суду надійшов відзив, поданий представником відповідача Зачепіло З.Я., у якому вказує, що:

1. Матеріали справи не містять повідомлення відповідача про відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором, тому вимоги пред`явлення позову є недоведеними;

2. Позивачем на підтвердження перерахування відповідачу коштів за кредитним договором не надано належних доказів- розрахункового документа (платіжного доручення, меморіального ордеру), а отже факт перерахування коштів відповідачеві є недоведеним;

3. Позивачем не надано розрахунку заборгованості за договором, а оскільки позивач не надав підтверджень про отримання відповідачем коштів і розрахунку заборгованості відсутні підстави для задоволення позовних вимог;

4. Реєстр права вимоги не є документом,я кий підтвердив би факт передачі кредитних коштів і не може бути доказом у справі на підтвердження доводів позивача про існування будь-яких кредитних зобов`язань перед ним;

5. Сума процентів за користування кредитними коштами не може бути нарахована за межами користування кредитом, тому є безпідставною та не підлягає задоволенню, оскільки у після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки;

Також представник відповідача зазначила про необхідність зменшення судових витрат на правничу допомогу, оскільки заявлена сума у розмірі 6 000 гривень є непропорційною заявленим позовним вимогам, а відповідач вважає, що співмірною та доцільною буде сума у розмірі 3 000 гривень.

На підставі викладеного просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Відповідь на відзив представником позивача не подавався.

Представник позивача Тараненко А.І. у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань на адресу суду не подав.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, у матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без їх участі.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи і оцінивши їх у сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини.

20.04.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір № 905512737 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV65U41. Зокрема, 20.04.2021 о 11:05:40 год. відповідач увів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору.

Відповідно до п. 1.1. Договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 22 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплачувати проценти кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику.

Відразу після вчинених дій Відповідача, 20.04.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові коштив сумі 22000,00 грн на його банківську карту № НОМЕР_1 , що є доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі, що підтверджується копією платіжного доручення від 20.04.2021 № 6353 861-38b3-4a69-bd25-4634954f5e23.

На підтвердження даної інформації Позивачем також долучено довідку №08/2024, видану та підписану електронним підписом АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (банк, що здійснював платіж), з якого вбачається, що операція по перерахування коштів була успішною та кошти зараховані на картковий рахунок Боржника.

Таким чином, наявні докази, що підтверджують зобов`язання Відповідача за кредитним договором та факт перерахування коштів на картковий рахунок Боржника.

Пунктами 1.2,1.3 Договору передбачено, що кредит надається строком на 30 днів. Строк дії Договору обчислюється з моменту його укладення Сторонами та до закінчення строку на який надано Кредит, але в будь-якому разі Договір діє до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань.

За змістом ст. 652 ЦК Україн договір є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Всупереч умовам кредитного договору № 905512737 від 20.04.2021 відповідач не виконав своїх зобов`язань та згідно наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором № 905512737 від 20.04.2021 загальна заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором складає 74 194,81 грн, яка складається з заборгованості за кредитом 21 999,40 грн, заборгованість по несплаченим відсотками за користуванням кредитом 52 195,41 грн.

28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28.11.2019.

28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін.

31.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31.12.2021. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01.

31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 13.12.2020.

Відповідно до договору факторингу укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» №28/1118-01 від 28.11.2018, право вимоги за договором №464257100 від 16.01.2021 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс».

Відповідно до п.2.1 Договору факторингу, згідно умов договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові вимоги в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Згідно із п. 2.2. Договору факторингу, сторони розуміють та погоджуються з тим, що відступлення прав вимоги за цим договором проводиться не з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідатиме перед фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої фактором клієнту та меншими від загальної суми зобов`язання боржника, разом з тим з правом вимоги до фактора переходять всі інші права та обов`язки клієнта за кредитним договором. У випадку укладення сторонами більше ніж одного реєстру прав вимоги, кожен наступний реєстр прав вимоги є самостійним додатком та не змінює попередній.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №143 від 20.07.2021 до договору факторингу №28/1118-01 від 18.11.2018, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право грошової вимоги відповідача на загальну суму заборгованості.

05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04.08.2021.

В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод, зокрема № 2 від 03.08.2021 та № 3 від 30.12.2022, якими продовжено срок дії договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишилися без змін.

Відповідно до договору факторингу укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» № 05/0820-01 від 05.08.2020, право вимоги за договором №905512737 від 20.04.2021 перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс».

Відповідно до п.2.1 Договору факторингу, згідно умов договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові вимоги в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму заборгованості.

05.07.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №05/0820-01 відповідно до умов якого ТОВ «Юніт Капітал» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 905512737 від 20.04.2021.

Відповідно до п.1.1 Договору факторингу, за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком № 1 є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023, за договором факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму заборгованості.

П. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України).

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Частиною 1 ст. 1078 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Враховуючи наведене, позивачем належним чином було доведено факт отримання кредитних коштів відповідачем, зокрема, попереднє підписання кредитного договору та ознайомлення з його умовами, в результаті чого боржник взяв на себе зобов`язання повернення кредиту, які він не виконав в повному обсязі.

Відповідно до розрахунку заборгованості наданого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» божником здійснювалися часткові сплати заборгованості, а саме: 18.05.2021 - 2 095 грн, 19.06.2021 - 800 грн, 20.06.2021 - 635 грн, 22.06.2021- 500 грн, 23.06.2021- 2 500 грн.

Також до матеріалів справи додано розрахунок заборгованості від фактора ТОВ «Таліон Плюс», який також вказує, що боржником здійснювалися часткові сплати заборгованості за кредитним договором право вимоги за яким перейшло до фактора, а саме 23.07.2021- 3 000 грн, 08.11.2021- 2 500 грн, 29.11.2021- 2 500 грн.

Наведене вказує на те, що боржник отримав від позичальника кошти та здійснював часткове виконання договірних зобов`язань за укладеним договором.

Відповідно до п 1.7. кредитного договору, сторонами було погоджено, що факт користування позичальником сумою кредиту після закінчення дисконтного періоду (у даному випадку 30 днів - до 20.05.2021) буде відкладальною обставиною в розумінні ст. 212 ЦПК України, та має наслідком продовження строку користування кредитом.

Пунком.1.7.1 Договору визначено граничний термін продовження дії договору, а саме не більше 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду (тобто до 18.08.2021).

Тобто, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» мало право здійснювати нарахування заборгованості після спливу 30-денного терміну кредитування, що і робило до моменту переходу права вимоги до ТОВ «Таліон», яке відбулося згідно з реєстром права вимоги №143 від 20.07.2021.

Проте, як вбачається із розрахунку заборгованості, наданої ТОВ «Таліон», останнє здійснювало нарахування відсотків за користування кредитними коштами до 14.09.2021.

Відповідно до ч. 2 ст. 1078 ЦК України майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Статею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналіуючи зазначене суд приходить до висновку, що фактором безпідставно нараховувалися відсотки за користування кредитними коштами довше, ніж це визначено першопочатковим договором, а тому вбачається необхідність здійснення судом власного розрахунку заборгованості, яка утворилася за вказаним кредитнии договором з моменту переходу права вимоги до ТОВ «Таліон» та до моменту гранично можливого строку нарахування відсотків, тобто до 18.08.2021.

За період із 19.08.2021 по 14.09.2021 (26 днів) нараховано 13 155,74 грн (505,99 грн х 26 днів = 13 155,74), дана сума має бути вирахувана із загальної суми заборгованості за відсотками як така, що не підлягає нарахуванню та стягненню.

Тому від загальної суми розрахованої заборгованості за відсотками 52 195,41 грн необхідно відняти 13 155,74 грн, в результаті отримуємо 39 039,67 грн.

А отже, правильним буде вважати, що ОСОБА_1 має заборгованість перед кредитором 21 999,40 грн - тіло кредиту та 39 039,67 грн - заборгованість за відсотками, що у загальному становить 61 039,07 грн.

Таким чином, відповідачем не виконано умови укладеного кредитного договору та не повернуто позивачеві отримані кредитні кошти, а також не сплачено проценти за користування ними, чим порушено права позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1 ст. 1046 ЦК України).

Як визначено ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій.

Позивачем та відповідачем інших доказів ніж ті, що містяться у матеріалах справи не надано, а тому справа розглянута на підставі наявних доказів, за результатами чого суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Суд позов задовольнив частково на загальну суму 61 039,07 грн із заявлених позовних вимог 74 194,81 грн, тобто на 82,27% (61 039,07 грн : 74 194,81 грн х 100), тому з відповідача підлягають частковому стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 992,91 грн (2 422,40 грн (сплачений судовий збір) х 82,27% : 100%).

Щодо стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем на оплату правової допомоги, зазначених у позовній заяві в розмірі 6 000 гривень, слід зазначити наступне.

Ст. 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.09.2024 між ТОВ «Юніт Капітал» та адвокатським об`єднанням «Тараненко та партнери» було укладено договір про надання правової допомоги № 09/08/24-24-02 з додатком № 1 до нього, а також додаткову угоду № 5 до договору про надання правничої допомоги № 09/09/24-02 від 09.09.2024.

Того ж дня сторонами було підписано акт прийому-передачі наданих послуг, згідно якого, адвокатським об`єднанням упродовж однієї доби надано позивачу 3 послуги загальною тривалістю 4 год загальною вартістю 6 000 грн, зокрема:

- складання позовної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 тривалістю 2 год вартістю 5 000 грн;

- вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника тривалістю 2 год вартістю 500 грн;

- надання усної консультації стосовно складання позовної заяви тривалістю 1 год вартістю 500 грн.

Вартість наданих послуг відповідно до п. 3.6 договору про надання правничої допомоги сплачується на корсть адвокатського об`єднання не пізніше 10 числа місця наступного за місяцем фактичного отримання коштів на рахунок клієнта.

При визначенні суми відшкодування розміру витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру (аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 9009/371/18 та в постанові від 05.06.2019 у справі №922/928/18).

У постанові від 19.11.2020 у справі № 734/2313/17 Верховний Суд наголосив, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ця справа відноситься до категорії нескладних (малозначних) справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні, спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку зі стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. У спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia, заява № 58442/00, пункт 154) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму.

Таким чином, розподіляючи витрати на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх заявлений розмір, на переконання суду, не відповідає критеріям реальності та розумності таких витрат.

За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, а також з врахуванням позиції представника відповідача, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн, а з урахуванням часткового задоволення позову - 2 468,10 грн (3 000 грн х 82,27% : 100%).

Керуючись статтями 137, 141, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 905512737 від 20.04.2021 у розмірі 61 039 (шістдесят одну тисячу тридцять дев`ять) гривень 07 копійок, у тому числі 21 999,40 грн тіло кредиту та 39 039,67 грн заборгованість за відсотками.

У задоволенні позовної вимоги про стягнення 13 155,74 грн заборгованості за відсотками відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» судові витрати частково в загальному розмірі 4 461 (чотири тисячі чотириста шістдесят одна) гривня 01 копійка, які складаються зі сплаченого судового збору у розмірі 1 992,91 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 468,10 грн.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», місцезнаходження: 01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4, літера А, офіс 10 .

Відповідач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Віктор ЛАСТОВИЧАК