РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3891/24

21 липня 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Грипіч Л. А.

з участю секретаря Вознюк Ю. В.

за участі учасників справи:

позивача ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Курганської О.В.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача - адвоката Остапенко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Костопільська міська рада Рівненської області про усунення перешкод в користуванні житловим будинком та земельною ділянкою

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Курганська О.В. звернулася в інтересах позивача ОСОБА_1 до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком та земельною ділянкою, в якому просили усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,930 га, що знаходиться в м. Костопіль Рівненського (Костопільського) району Рівненської області, кадастровий номер :01:003:0042, та житловим будинком з господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єктів нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 34 , шляхом знесення (демонтажу) ОСОБА_2 самовільно встановленої металевої Документ сформований в системі «Електронний суд» 13.10.2024 6 брами з обох боків заїзду (проїзду), який є землею загального користування, забезпечивши при цьому ширину смуги проїзду (заїзду) 3,74 м.

В обґрунтування позову покликалися на те, що позивач є власником житлового будинку за адресою м. Костопіль Костопільського (тепер Рівненського) району Рівненської області на підставі Свідоцтва про право власності НОМЕР_1 , виданого 12.01.2016 р. Костопільським районним управлінням юстиції. Право власності зареєстроване 22.12.2015 р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 34, що стверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 51538275. Житловий будинок розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером :01:003:0042, яка належить мені на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №689780. Заїзд до належного мені житлового будинку та земельної ділянки з АДРЕСА_1 проходить між земельними ділянками, зокрема, двома земельними ділянками, які розміщені по обидва боки від заїзду, які належать ОСОБА_2 . Цей заїзд (проїзд) з АДРЕСА_1 до моєї земельної ділянки є землями загального користування. Однак, ОСОБА_2 на заїзді (проїзді) між своїми земельними ділянками зі сторони АДРЕСА_1 встановила металеву браму, перегородивши цей спільний заїзд та створює мені перешкоди у користуванні належними мені житловим будинком та земельною ділянкою, так як використовує цю земельну ділянку загального користування як власний двір: на цій земельній ділянці ОСОБА_2 вирощує квіти, члени її сім`ї розміщують автомобілі та вигулюють собаку.

Вважають, що створені відповідачкою перешкоди перешкоджають позивачу належним чином користуватися належною йому земельною ділянкою та житловим будинком, тому просили суд в судовому порядку усунути такі перешкоди шляхом зобов`язання відповідачки знести самовільно споруджену металеву браму, встановлену на земельній ділянці загального користування розміром 3,74 м.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 28 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, про що повідомлено сторони.

Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов.

27 листопада 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву поданий представником відповідача - адвокатом Остапенко В.С.

Заперечуючи позовні вимоги позивача ОСОБА_1 , представник відповідача зазначив, що відповідачем не заперечуються обставини спільного користування з позивачем та іншими особами земельною ділянкою по якій проходить проїзд до господарства ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Обставинами з якими не погоджується відповідач, це відсутність належного обґрунтування обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, які є неправдивими, надуманими і не підтвердженими належними, допустимими і достовірними доказами. Вважають, що стороною позивача до суду не надано належних і допустимих доказів на підтвердження тверджень та вимог викладених в позовній заяві, що дає суду законні і обґрунтовані підстави для відмови у задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник, адвокат Курганська О.В. позовні вимоги підтримали повністю з підстав викладених в позовній заяві. Просили позов задовольнити .

Відповідач ОСОБА_2 та її представник - адвокат Остапенко В.С. в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог позивача з підстав викладених у відзиві на позов.

Представник Костопільської міської ради Рівненської області, що є третьою особою, яка не заявляє самосійних вимог щодо предмета позову на стороні відповідача в судове засідання не з`явився. У поданому до суду клопотанні просив розгляд справи проводити без участі третьої особи на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані у справі докази у сукупності, дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу ОСОБА_1 належить на праві власності земельна ділянка та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено правовстановлюючими документами: Свідоцтвом про право власності НОМЕР_1 від 12.01.2016 р. та Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №689780.

Заїзд (проїзд), який є землею загального користування, до належної позивачу земельної ділянки з кадастровим номером 0:01:003:0042, на якій розташований житловий будинок на АДРЕСА_1 , проходить повз дві земельні ділянки з кадастровими номерами :02:004:0328 площею 0,0288 та :02:004:0327 площею 0,0684 га, власником яких є відповідач ОСОБА_2 .

Дана обставина стверджується матеріалами Технічної документації по складанню державного акту на право приватної власності на землю відповідачці ОСОБА_2 та висновком комісії щодо розгляду мого звернення.

Так з Технічної інформації по складанню державного акту на право приватної власності на землю громадянці ОСОБА_2 , яка виготовлена приватним підприємством-фірмою «Абрис», ( у Протоколі обстеження і встановлення меж земельної ділянки, графічному зображенні) вбачається, що межа земельної ділянки №1 від В до Г межує із земельною ділянкою ОСОБА_1 , а від Г до А землі загального користування; межа земельної ділянки №2 від В до Г землі загального користування, від Г до Д землі гр. ОСОБА_1 .

Також план прив`язки земельної ділянки гр. ОСОБА_2 , наявний у технічній документації містить графічне зображення заїзду (проїзду), який проходить від вулиці до домоволодіння ОСОБА_1 , шириною біля 4 метрів.

З листа Костопільської міської ради від 05.07.2024 за №1354/02-10 вбачається, що дійсна ширина заїзду (проїзду) у місці встановлення металевої брами становить 3,74 м.

Судом досліджено ряд фотосвітлин та оглянуто відео, яке наявне на наданому представником позивача флеш-носії, з якого вбачається, що на спірному заїзді встановлена металева огорожа, а також на заїзді(проїзді) до домоволодіння позивача розташовані автомобілі, які перешкоджають у вільному доступі позивача до його земельної ділянки.

Дану обставину підтвердила допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала з приводу наявності металевих воріт установлених на проїзній частині земельної ділянки, однак вказала на даній земельній ділянці (проїзді) завжди стояли ворота ще за часів коли були живі їх батьки, і ними користувалися усі мешканці прилеглих до проїзду домогосподарства без будь-яких перешкод. Спочатку вони були дерев`яними, на даний час вже металеві. Активну участь у встановленні металевих воріт приймав і сам позивач - ОСОБА_1 , в тому числі допомагав матеріально у придбані необхідних матеріалів. Ніяких непорозумінь між сім`ями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з приводу користування проїздом не було, конфлікт виник через приватизацію земельної ділянки, так як на думку позивача, ОСОБА_2 зменшила ширину проїзду

Дані обставини були також підтверджені показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які були допитані в судовому засіданні.

Вирішуючи даний спір по суті, суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України ).

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України , цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Статтею 91 ЗК України встановлено, що власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства.

Згідно з ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Як роз`яснено в п. 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року, застосовуючи положення ст. 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень ст.ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача.

Таким чином, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку, зокрема, у визначені законом способи, є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або чинення перешкод в користуванні, користування з порушенням законодавства, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо).

Суд вважає встановленим, що проїзд (дорога), який є землею загального користування, до земельної ділянки позивача з кадастровим номером 0:01:003:0042, на якій розташований житловий будинок позивача ОСОБА_1 , проходить повз земельні ділянки відповідача ОСОБА_2 , яка разом із іншими особами здійснюють перешкоди ОСОБА_1 у користуванні згаданим вище проїздом, який веде до належної йому земельної ділянки, оскільки відповідачем незаконно встановлена металева огорожа.

Ураховуючи, що відповідач здійснює перешкоди позивачу у користуванні згаданим вище проїздом, який веде до належної йому земельної ділянки, суд дійшов висновку про задоволення позову та усунення перешкоди у користуванні ОСОБА_1 належними йому земельною ділянкою з кадастровим номером :01:003:0042, та житловим будинком АДРЕСА_1 з господарськими спорудами, шляхом знесення (демонтажу) ОСОБА_2 металевої брами з обох боків заїзду (проїзду), який є землею загального користування, забезпечивши при цьому ширину смуги проїзду (заїзду) 3,74 м.

Крім того, суд враховує положення пункту 6.1.27 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова території», затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 23 квітня 2018 року № 100, відповідно до якого для проїзду до окремо розташованих будинків слід передбачати односмугові проїзді завширшки не менше 3,5 метри.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.5, 12,13,81,82,89,137, 141, 247,259,263-265,268, 281, 282 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 321, 391, 396 ЦК України, ст.ст. 78, 91, 152 ЗК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Костопільська міська рада Рівненської області про усунення перешкод в користуванні житловим будинком та земельною ділянкою - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 , перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,930 га, що знаходиться в м. Костопіль Рівненського (Костопільського) району Рівненської області, кадастровий номер :01:003:0042, та житловим будинком з господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єктів нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 34, шляхом знесення (демонтажу) ОСОБА_2 металевої брами з обох боків заїзду (проїзду), який є землею загального користування, забезпечивши при цьому ширину смуги проїзду (заїзду) 3,74 м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

ОСОБА_1 (житель АДРЕСА_1 ), НОМЕР_2 .

Відповідач:

ОСОБА_2 , (жителька АДРЕСА_2 ), НОМЕР_3 .

Третя особа:

Костопільська міська рада Рівненської області, ( м. Костопіль, вул. 1 Травня, буд. 3, Рівненський район, Рівненська обл.), .

Повне рішення складено

28 липня 2025 року.

СуддяЛ. А. Грипіч