Провадження № 6/389/22/25
Ухвала

іменем України

01 серпня 2025 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Чернявської І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Знам`янка Кіровоградської області заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання,

встановив:

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить видати дублікат виконавчого листа у справі №389/4947/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №002-10052-221211 від 22.11.2011 та поновити строк для пред`явлення його до примусового виконання.

В обґрунтування поданої заяви вказано, що рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області у справі №389/4947/14-ц позовні вимоги АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №002-10052-221211 від 22.11.2011 задоволено та видано виконавчий лист. Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.11.2020 у даній справі замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Актом перевірки реєстрів вхідної кореспонденції ТОВ «ФК «ЄАПБ» підтверджена відсутність виконавчого документу по справі №389/4947/14-ц, виданого 19.12.2014 Знам`янським міськрайонним судом, отже місцезнаходження виконавчого документу невідоме. Згідно з відповіддю Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області, виконавчий документ №389/4947/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ «Дельта Банк» направлено на адресу стягувача. На даний час відсутні відкриті виконавчі провадження за якими боржником є ОСОБА_1 , а стягувачем ПАТ «Дельта Банк». АТ "Дельта Банк", як стягувач не передавав виконавчі документи новому кредитору, що свідчить про втрату виконавчого документа. Враховуючи, що виконавчий документ наразі не виконаний, боржник не оскаржує наявність заборгованості, просить суд визнати причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання поважними та поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №389/4947/14-ц, виданого на підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №002-10052-221211 від 22.11.2011 та видати його дублікат для пред`явлення до виконання.

Представник заявника в судове засідання не з`явилася, але в поданій заяві просила розглядати справу за її відсутності.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки суду не повідомили.

Суд вважає за можливе розгляд заяви провести у відсутності учасників справи, оскільки відповідно до ч.3 ст.433 ЦПК України, їх неявка не є перешкодою для розгляду даної категорії справ.

Перевіривши матеріали цивільної справи №389/4947/14-ц, дослідивши письмові матеріали заяви ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», судом встановлено наступне.

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.12.2014 позовну заяву ПАТ «Дельта Банк» задоволено. За вказаним рішенням з ОСОБА_1 стягнуто на користь позивача заборгованість за кредитним договором №002-10052-221211 від 22.11.2011 у сумі 7 075 грн 50 коп.

Як вбачається з даних, наявних в КП «Д-3», вказане рішення набрало законної сили 30.12.2014.

На виконання вказаного рішення суду, Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області 03.02.2015 направлено на адресу ПАТ «Дельта Банк» виконавчі листи, які отримані стягувачем 06.02.2015, про свідчить рекомендоване поштове повідомлення про вручення поштового відправлення.

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.11.2020 замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», у виконавчому провадженні щодо виконання судового рішення, ухваленого Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області 19 грудня 2014 року у справі №2/389/1108/14 (ЄУН 389/4947/14-ц) за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №002-10052-221211 від 22 грудня 2011 року.

З інформаційного витягу з Автоматизованої системи виконавчих проваджень вбачається, що виконавчий лист №389/4947/14-ц, виданий Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» боргу, не перебуває на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», та ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 41 рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції»).

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року у справі №1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захисті відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, -і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та Єдиного державного реєстру виконавчих документів, Положення про який затверджується спільним нормативно-правовим актом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України, із запровадженням яких відповідно до частини першої статті 1 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України вводяться в дію вимоги частини четвертої статті 431 ЦПК України щодо внесення виконавчого документу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, функціонування якого виключає втрату виконавчого документа, порядок видачі дублікату виконавчого документу замість втраченого визначено розділом XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент видачі виконавчого листа) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки, зокрема інші виконавчі документи - протягом року, з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановленняякщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини.

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Згідно висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не створює перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

У контексті передбаченого ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року права на справедливий суд, яке відповідно до ст. 2 ЦПК України є завданням цивільного судочинства Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження у цивільних справах, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання. Однак виконавче провадження не може бути відокремлене від судового розгляду, і тому вони мають розглядатись як цілісний процес.

Суд враховує вказану практику Європейського суду з прав людини, однак вважає за необхідне зазначити, що у даному випадку суд лише сприяє стягувачу у його намаганні звернути стягнення на підставі рішення суду, і самостійно не вправі ініціювати це питання.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

За таких обставин першочерговим є вирішення судом питання стосовно наявності поважних підстав пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З викладеного вбачається, що АТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», у річний строк, передбачений чинним на момент видачі виконавчого листа, із заявою до відповідних органів про пред`явлення виконавчого документу до виконання не звертався, а тому вважається таким, що пропустив строк.

Обґрунтовуючи вимоги заяви в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» посилалось на те, що виконавчий документ був отриманий стягувачем, але не був пред`явлений до органів державної виконавчої служби, а в правонаступника була відсутня інформація про місцезнаходження виконавчого документу.

Разом з тим, суд вважає, що наведені заявником обставини не можуть вважатися такими, що безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк.

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Нормою ч.2 ст.55 ЦПК України усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

З огляду на викладене, суд вважає, що заміна сторони у виконавчому провадженні та відсутність у правонаступника інформації про місцезнаходження виконавчого документу також не можуть вважатись поважною причиною пропуску строку.

При цьому, заявником жодним чином не обумовлено наявність об`єктивних причин не звернення АТ «Дельта Банк» до органу державної виконавчої служби протягом тривалого часу щодо пред`явлення виконавчого документу.

Поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини.

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитися з подіями процесу (рішення ЄСПЛ у справі «Богонос проти Росії» від 05.02.2004).

У матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про добросовісну реалізацію АТ «Дельта Банк» своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема учинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасне виконання судового рішення.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що заявником не наведено причин, які є поважними та були б достатніми для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, а наведені заявником причини не доводять існування обставин, які об`єктивно перешкоджали АТ «Дельта Банк» вчинити процесуальну дію у встановлений законом строк.

Таким чином, враховуючи, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі №389/4947/14-ц становив 1 рік, АТ «Дельта Банк» виконавчий лист отримано під розписку 06.02.2015, із заявою про відкриття виконавчого провадження до органів виконавчої служби останній протягом строку встановленого законом не звертався, а причини такого пропуску не є поважними, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог заяви про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як наслідок, враховуючи вимоги з п. п. 17 п. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні вимог про видачу дублікату виконавчого листа, адже суд може видати дублікат виконавчого листа, якщо стягувач звернувся з заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Крім того, при подачі цієї заяви ТОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», одночасно був сплачений судовий збір за видачу дубліката виконавчого листа у розмірі 90 грн 84 коп Проте, відповідно до п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, судовий збір справляється тільки за видачу стягувачу дубліката виконавчого листа та сплачується заявником після винесення відповідного судового рішення.

Оскільки цим судовим рішенням у видачі дубліката виконавчого листа відмовлено, тому сплачений ним судовий збір підлягає поверненню заявнику як помилково сплачений.

Керуючись п.п.17.4 п.17 розділу XII Перехідних положень ЦПК України, ст.ст.258, 260, 261, 431, 433 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, відмовити.

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» помилково сплачений судовий збір в сумі 90 (дев`яносто) грн 84 коп, сплачений відповідно до платіжної інструкції №117660 від 03.06.2025, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва