Провадження № 2-о/554/287/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

25 липня 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді Михайлової І.М.,

за участю секретаря судового засідання Васюти А.Є.,

заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк 6 (шість) місяців із заборонами щодо перебування в місці проживання (перебування) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; наближення ближче ніж на 100 м до місця проживання (перебування) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; наближення ближче ніж на 100 м до місця перебування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та переслідування її; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; ведення листування, телефонних переговорів із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; обмеження спілкування з постраждалою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заява вмотивована тим, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . 02.05.2025 року о 16 год. 15 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, умисно давала стусани, а також висловлювала образи нецензурною лайкою в сторону малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала разом з нею, унаслідок чого була завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю малолітньої потерпілої.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 323941 від 17.05.2025 року та письмовими поясненнями заявника ОСОБА_1 , його колишня дружина ОСОБА_2 02.05.2025 року о 16 год. 15 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , разом із спільною донькою, вчиняла дії фізичного та психологічного характеру, перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння. Такі дії ОСОБА_2 вчиняла неодноразово.

При оцінці ризиків вчинення домашнього насильства за поясненнями постраждалої особи, поліцейським при заповнені відповідної Форми зазначено, що кривдник погрожував вбити постраждалу особу, кривдник схильний до постійних ревнощів і контролює більшу частину повсякденного життя постраждалої особи, кривдник залякує, переслідує постраждалу особу, кривдник утримує постраждалу особу проти її волі, поведінка кривдника вплинула на безпеку постраждалої особи, кривдник має алкогольну залежність та фінансові проблеми, постраждала особа є економічно залежною від кривдника, кривдник раніше вчиняв щодо постраждалої особи фізичне, психологічне, економічне насильство.

Постановою Шевченківського районного суду міста Полтави від 03.07.2025 року ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн.

З огляду на зазначені обставини за наявності фізичного та психологічного насильства, що чинить ОСОБА_2 стосовно їх спільної доньки ОСОБА_3 , а також наміри останньої, що виражаються у погрозах доньці, заявник ОСОБА_1 , як законний представник жертви, з метою захисту доньки просив видати обмежувальний припис щодо заінтересованої особи ОСОБА_2 .

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 24.07.2025 року відкрито окреме провадження у вказаній справі та призначено судове засідання.

Про дату, час та місце судового засідання повідомлено заявника та заінтересовану особу. Заінтересовану особу викликано до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України у порядку ч.11 ст.128 ЦПК України.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання підтримав вимоги, викладені у заяві про видачу обмежувального припису та просив її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення заяви про видачу обмежувального припису, у задоволенні заяви просила відмовити у повному обсязі. Зазначила, що фактично та постійно донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає з матір`ю. Їх відносини з донькою побудовані на основі взаємної любові та розуміння. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 навчається у 3 класі школи (ліцея), що знаходиться поряд із місцем проживання. Забезпечена необхідними умовами для проживання та розвитку, має гарні побутові умови, окрему кімнату, ліжко, необхідний одяг, взуття та постійно приготовану їжу, свіжі продукти харчування. Після розлучення із чоловіком, щороку під час літніх канікул ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходиться у бабусі матері батька дівчинки заявника ОСОБА_1 в с. Яреськи Миргородського району Полтавської області, донька ОСОБА_3 постійно має можливість спілкуватися із батьком та бабусею, батько сплачує аліменти на утримання доньки. Однак, заінтересована особа ОСОБА_2 не схвалює, що під час перебування у бабусі, з донькою ніхто не займається читанням, письмом та не підвищує її рівень розвитку. Оскільки батько працює та проживає фактично в м. Полтава, працює через добу та відпочиває після роботи, а бабуся похилого віку зайнята більшою мірою огородництвом та домогосподарчими справами, тому донька під час перебування у бабусі надана сама собі, рівень її знань, письма суттєво погіршується. У зв`язку з цими обставинами заінтересована особа ОСОБА_2 свариться та робить зауваження доньці щодо необхідності навчання, підвищення її рівня загальноосвітніх знань, підготовки до наступного навчального року. У травні 2025 року заявник забрав доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з місця проживання із матір`ю у м. Полтава та відвіз до бабусі у с. Яреськи, при цьому донька навіть не відвідувала останній тиждень навчального року в школі. У червні 2025 року заінтересована особа намагалася забрати доньку на декілька днів додому, проте мобільні телефони бабусі та батька дівчинки не відповідали, дитину не віддавали. Також, ОСОБА_2 спілкувалася із співмешканкою заявника, яка не бажає, щоб донька тривалий час проживала та проводила час у їхній родині. ОСОБА_2 наполягає, що донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повинна проживати з матір`ю та продовжувати навчатися у тій же школі з метою її належного розвитку. Додала, що під час перебування у шлюбі із заявником, останній піднімав на неї неодноразово руку, що і стало причиною розірвання шлюбу. ОСОБА_2 має постійне місце роботи, працює.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінюючи докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 зареєстрований в АДРЕСА_2 , однак фактично проживає в м. Полтава за місцем роботи.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Донька заявника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживає разом із матір`ю ОСОБА_2 , однак у період літніх канікул перебуває у бабусі матері заявника ОСОБА_1 в с. Яреськи Миргородського району Полтавської області. Наразі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходиться у бабусі в с. Яреськи Миргородського району Полтавської області.

Заявник не заперечував та не спростовував зазначені факти.

Постановою Шевченківського районного суду міста Полтави від 03.07.2025 року ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн.

У вказаній справі про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 323941 від 17.05.2025 р., письмових пояснень ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , 02.05.2025 р. о 16 год. 15 хв. ОСОБА_2 , колишня дружина ОСОБА_1 , яка проживає разом із їх спільною донькою, вчиняла дії фізичного та психологічного характеру, перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння. Такі дії ОСОБА_2 вчиняла неодноразово.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, а також із його пояснень в судовому засіданні, убачається, що донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазнає психологічного та фізичного насильства з боку заінтересованої особи ОСОБА_2 до неї, боїться матері. Заявник ОСОБА_1 вважає, що донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 має проживати з ним за адресою проживання його матері в с. Яреськи Миргородського району Полтавської області та навчатися в школі в цьому селі.

Крім того, заявник ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду міста Полтави із позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також стягнення аліментів з ОСОБА_2 на його користь та на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з огляду на те, що донька проживає із ОСОБА_1 . Розгляд справи № 554/7958/25 судом триває.

У провадженні Шевченківського районного суду міста Полтави перебуває справа № 554/6455/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Відповідно до вимог ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з пунктами 3, 4, 14, 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Ураховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Зокрема, терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення (статті 24, 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Частинами 2, 3, 4 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього певних обов`язків.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

У постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію.

Відповідно до ст.411 ЦПК України правові позиції Верховного Суду є обов`язковими для суду першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи обставини та докази у справі, із змісту наданих сторонами матеріалів та повідомлених обставин, суд вбачає, що між заявником ОСОБА_1 та заінтересованою особою ОСОБА_2 наявні неприязні, конфліктні відносини.

У Шевченківському районному суді міста Полтави триває розгляд справи № 554/6455/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також справи № 554/7958/25 щодо припинення стягнення аліментів ОСОБА_2 про припинення стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також стягнення аліментів з ОСОБА_2 на його користь та на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначене свідчить про наявність тривалих неприязних відносин, конфлікту, спорів щодо виховання дитини, спілкування з нею, визначення місця проживання дитини між заявником ОСОБА_1 та заінтересованою особою ОСОБА_2 , що не може бути достатньою підставою для видачі обмежувального припису.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Визначення конкретних видів, передбачених частиною другою статті 26 Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», заходів тимчасового обмеження прав кривдника або обов`язків, які покладаються на нього, а також строку на який видається обмежувальний припис належить до компетенції суду.

Письмовими доказами вчинення факту домашнього насильства можуть бути: протокол про адміністративне правопорушення, складений уповноваженою особою органів Національної поліції; терміновий заборонний припис стосовно кривдника, винесений працівником уповноваженого підрозділу поліції; обмежувальний припис, винесений судом у кримінальному провадженні; інші документи, які засвідчують факт насильства; витяг з ЄРДР.

Оцінюючи, підтверджений постановою Шевченківського районного суду міста Полтави від 03.07.2025 року у справі № 554/7620/25, факт вчинення заінтересованою особою ОСОБА_2 домашнього насильства стосовно її малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого була завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілого, судом накладено стягнення на ОСОБА_2 у виді штрафу в розмірі 510 грн, суд дійшов висновку про відсутність належних та допустимих доказів вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства з боку заінтересованої особи ОСОБА_2 стосовно її малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З огляду на те, що заявником ОСОБА_1 не надано до суду належного підтвердження систематичності вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо дитини заявника, зазначене не підтверджується матеріалами справи, а відтак не обґрунтовано наявність ризиків продовження чи повторного вчинення домашнього насильства заінтересованою особою домашнього насильства та чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для малолітньої дитини заявника, підтверджено лише про наявність тривалих неприязних відносин, конфліктів, що супроводжуються словесними образами та вживанням ненормативної лексики, спорів щодо визначення місця проживання дитини, зменшення розміру аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , припинення стягнення аліментів із заявника на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнення аліментів з ОСОБА_2 між заявником та заінтересованою особою, у зв`язку з чим, заявлені вимоги ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 не підлягають задоволенню.

Вимоги заявника ОСОБА_1 про заборону наближення ближче, ніж на 100 м до місця проживання (перебування) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; наближення ближче ніж на 100 м до місця перебування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та переслідування її; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею є необґрунтованими та безпідставними, оскільки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає з матір`ю ОСОБА_2 в м. Полтава, навчається у школі в м. Полтава, тимчасово на літніх канікулах перебуває у бабусі в с. Яреськи, Миргородського району Полтавської області, доказів позбавлення матері батьківських прав щодо дитини, визначення місця проживання дитини із батьком ОСОБА_1 не надано, тому така заборона може бути втручанням в право на житло, що гарантоване Конституцією України.

Вимога заявника ОСОБА_1 щодо заборони ОСОБА_2 ведення листування, телефонних переговорів із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; обмеження спілкування з постраждалою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є необґрунтованою, належними та допустимими доказами не підтверджена.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_2 - відмовити.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , остання відома адреса проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлено 30 липня 2025 року.

Суддя І.М. Михайлова