Справа № 368/1253/24
Рішення

Іменем України

"24" липня 2025 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі: головуючого судді Кириченка В.І.,

при секретарі Марчук Н.М.,

з участю представника позивача- адвоката Клапчука Ф.П.

представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Матюшенкова Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на 1/8 частину житлового будинку в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом та просила визнати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , право власності на 1/8 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 згідно Технічного паспорту від 25.09.1992 року.

Мотивувала позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , 1959 року народження, про що Кагарлицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було внесено актовий запис про смерть № 424 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 (повторно).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належне їй майно.

До майна ОСОБА_6 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Кулініченко М.Г. було відкрито спадкову справу №70094965 (номер у нотаріуса 108/2022), що підтверджується копією витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі №71036733 від 27.12.2022 року.

До спадкового майна ОСОБА_5 увійшли: земельна ділянка площею 2.7623 га з кадастровим номером :04:303:0019, місце розташування: Київська область. Обухівський (раніше - Кагарлицький) район, Ставівська сільська рада, яка перебувала в особистій приватній власності ОСОБА_5 а також частина житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . що перебував у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_5 та її чоловіка ОСОБА_4 .

Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з ст. 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу У країни у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За життя ОСОБА_5 заповіту на належне їй майно складено не було

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 11.08.2023 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Кулініченко М.Г. щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:303:0019 та зареєстрованим у реєстрі за №1544. спадкоємцями майна ОСОБА_7 , є:

1) її син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у тому числі з урахуванням частки у спадщині на його користь, від якої відмовився чоловік спадкодавця ОСОБА_4 частка;

2) дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - Позивач) частка;

3) дочка ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_4 частка.

Отже, спадкоємцями майна ОСОБА_8 є її син - ОСОБА_1 , та дочки: Позивач ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а також чоловік померлої - ОСОБА_4 , який відмовився від своєї частки у спадщині на користь ОСОБА_9 .

В нотаріальному порядку було вирішене питання щодо спадкування Позивачем, а також Відповідачами ОСОБА_10 та ОСОБА_2 вищевказаної земельної ділянки, що належала ОСОБА_11 в частках, зазначених вище.

Втім, питання щодо спадкування частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . що перебував у спільній сумісній власності ОСОБА_5 та її чоловіка ОСОБА_4 , до цих пір вирішене не було.

Необхідно зазначити, що з згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №387218083 від 17.07.2024 року, інформація щодо будинку за адресою: АДРЕСА_1 у вказаних реєстрах відсутня.

Тобто, інформація щодо державної реєстрації спірного житлового будинку відсутня та отримати її можливо тільки шляхом витребування у Відповідача ОСОБА_4 правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, оскільки правовстановлюючі документи на частину будинку, видані на ім`я ОСОБА_5 також відсутні, то для вирішення питання щодо спадкування частини вищевказаного будинку, що належала ОСОБА_5 , необхідно визнати зазначений будинок спільним сумісним майном подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більша осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК. ч. З ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово- будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Отже, у сімейному законодавстві діє принцип спільності майна подружжя. Кожна річ, набута подружжям в період спільного шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та частки чоловіка і дружини є рівними.

Таким чином, за життя ОСОБА_5 та її чоловіку ОСОБА_4 належало по частині житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, як зазначалося вище та слідує з Інформаційної довідки №387218083 від 17.07.2024 року, відомості про державну реєстрацію права власності на спірний житловий будинок у реєстрах відсутні.

Внаслідок того, що правовстановлюючі документи на ім`я ОСОБА_5 відсутні, її спадкоємці, серед яких Позивач, не можуть у встановленому законом порядку оформити через нотаріальну контору свідоцтво про право на спадщину.

При цьому, враховуючи, що померлій ОСОБА_5 належало право на частину будинку, а Позивач є спадкоємицею частини її майна, то Позивач може успадкувати 1/8 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 після своєї матері ОСОБА_5 .

У зв`язку з наведеним, для отримання спадщини своєї матері Позивач змушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності на 1/8 частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після ОСОБА_5 .

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належачи спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже, після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на його частину в спільному майні подружжя, яке належало йому та Позивачу.

Факт того, що спадкодавець за життя не оформив свого права на спадкове майно не має правового значення для вирішення питання щодо наявності права на це майно у його спадкоємців, оскільки відповідно до частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 31.08.2020 року по справі № 350/1850/17).

Отже, оскільки в нотаріальному порядку Позивач не може оформити право на належне їм майно, то захистити своє право на частку в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 Позивачу можливо саме шляхом пред`явлення зазначеного позову.

Тому існує необхідність встановити рішенням суду, що зазначений житловий будинок є спільною власністю подружжя померлої ОСОБА_5 та її чоловіка ОСОБА_4 , визнати за Позивачем право власності на 1/8 частину будинку в порядку спадкування після ОСОБА_5 .

В судовому засіданні представник позивача адвокат Клапчук Ф.П. позов підтримав та просив задоволити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився.

Представник відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокат Матюшенков Д.В. в судовому засіданні позов спочатку не визнавав,а в подальшому визнав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , 1959 року народження, про що Кагарлицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було внесено актовий запис про смерть № 424 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 (повторно).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належне їй майно.

До майна ОСОБА_6 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Кулініченко М.Г. було відкрито спадкову справу №70094965 (номер у нотаріуса 108/2022), що підтверджується копією витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі №71036733 від 27.12.2022 року.

До спадкового майна ОСОБА_5 увійшли: земельна ділянка площею 2.7623 га з кадастровим номером :04:303:0019, місце розташування: Київська область. Обухівський (раніше - Кагарлицький) район, Ставівська сільська рада, яка перебувала в особистій приватній власності ОСОБА_5 а також частина житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . що перебував у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_5 та її чоловіка ОСОБА_4 .

Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з ст. 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу У країни у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За життя ОСОБА_5 заповіту на належне їй майно складено не було

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 11.08.2023 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Кулініченко М.Г. щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:303:0019 та зареєстрованим у реєстрі за №1544. спадкоємцями майна ОСОБА_7 , є:

1) її син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у тому числі з урахуванням частки у спадщині на його користь, від якої відмовився чоловік спадкодавця ОСОБА_4 частка;

2) дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - Позивач) частка;

3) дочка ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_4 частка.

Отже, спадкоємцями майна ОСОБА_8 є її син - ОСОБА_1 , та дочки: Позивач ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а також чоловік померлої - ОСОБА_4 , який відмовився від своєї частки у спадщині на користь ОСОБА_9 .

В нотаріальному порядку було вирішене питання щодо спадкування Позивачем, а також Відповідачами ОСОБА_10 та ОСОБА_2 вищевказаної земельної ділянки, що належала ОСОБА_11 в частках, зазначених вище.

Втім, питання щодо спадкування частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що перебував у спільній сумісній власності ОСОБА_5 та її чоловіка ОСОБА_4 , що визнається представником відповідача в судовому засіданні до цих пір вирішене не було.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №387218083 від 17.07.2024 року, інформація щодо будинку за адресою: АДРЕСА_1 у вказаних реєстрах відсутня.

Для вирішення питання щодо спадкування частини вищевказаного будинку, що належала ОСОБА_5 , необхідно визнати зазначений будинок спільним сумісним майном подружжя. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян ОСОБА_5 і ОСОБА_4 зареєстрували щлюб 14.12.2011 року. Згідно свідоцтва про право власності на жилий будинок від 23.10.1992 року вказаний будинок належить ОСОБА_4 .

Згідно ч. 1 ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно ч. З ст. 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ч. 1 ст. 61 Сімейного кодексу України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК. ч. З ст. 36Н ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово - будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Отже, у сімейному законодавстві діє принцип спільності майна подружжя. Кожна річ, набута подружжям в період спільного шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та частки чоловіка і дружини є рівними.

Таким чином, за життя ОСОБА_5 та її чоловіку ОСОБА_4 належало по частині житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, враховуючи, що померлій ОСОБА_5 належало право на частину будинку, а Позивач є спадкоємицею частини її майна, то Позивач може успадкувати 1/8 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 після своєї матері ОСОБА_5 .

У зв`язку з наведеним, для отримання спадщини своєї матері Позивач змушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності на 1/8 частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після ОСОБА_5 .

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже, після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на його частину в спільному майні подружжя, яке належало йому та Позивачу.

Згідно з ч. 1,3 ст.1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ст.1297 Цивільного кодексу України право власності на спадкове майно надувається шляхом отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У випадку, коли в нотаріальному порядку неможливо отримати свідоцтво про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що застосовується, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Передумовою для подачі позову до суду про визнання за Позивачем права власності на вищевказане спадкове майно, є відсутність іншого, крім судового, шляху для визнання її права.

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319, в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Згідно п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5. видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Зазначене підтверджує ту обставину, що потенційний спадкоємець не має змоги оформити свої спадкові права в позасудовому порядку.

А тому, враховуючи вище зазначене позов слід задоволити та визнати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , право власності на 1/8 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 згідно Технічного паспорту від 25.09.1992 року.

Керуючись ст. ст. 60. 61, 68, 70, 71 Сімейного кодексу України, ст. ст. 368, 372. 1258, 1261, 1296, 1297 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст.. 4, 174, 175 Цивільного процесуального кодексу України,-

вирішив:

Позов задоволити повністю.

Визнати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , право власності на 1/8 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 згідно Технічного паспорту від 25.09.1992 року.

Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 01.08.2025 року.

Суддя В.І. Кириченко