КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 752/7428/24 Апеляційне провадження № 22-ц/824/3661/2025Головуючий у суді першої інстанції -Ольшевська І.О. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2025 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Невідома Т.О., Соколова В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17.10.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва»про захист прав споживачів - визнано неподаною та повернуто позивачу.

Ухвала суду мотивована тим, що позивач належним чином не виконаввимог ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 12.04.2024 року про залишення позовної заяви без руху, та не сплатив судовий збір.

Не погодившисьз вказаним судовим рішення позивач, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає про неврахування судом першої інстанції зазначених ним у позовній заяві та заяві поданій на виконання вимог ухвали суду від 12.04.2024 року про залишення позовної заяви без руху,законних підстав для звільнення його від сплати судового збору на підставі ч. 3ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином вказує, що судом першої інстанції був помилково зроблений висновок про те, що застосування ст 21 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає перелік порушень прав споживачів, які можуть бути захищені в рамках цього Закону, без сплати судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвалу суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13ст. 7 ЦПК Українирозгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що в квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», в якому просив визнати інформацію КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва»про його заборгованість за квітень, травень, червень, серпень, листопад 2018 року та за квітень 2020 року в розмірі 1248,20 грн. недостовірною.

В обгрунтування позову ОСОБА_1 посилається на положення Закону України «Про захист прав споживачів». Вказує, що він є споживачем послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, які надає КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Звертає увагу на те, що дані відносини підтверджуються листом відповідача від 23.10.2021 року, в якому останній звертається особисто до ОСОБА_1 , де зазначає адресу проживання та про надання послуг.

Позивачем також було вказано, що 03.11.2022 року він звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації із заявою про призначення житлової субсидії. Однак, отримавши лист від 27.12.2022 Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації повідомили його про те, що за інформацією відповідача у нього є заборгованість за надані послуги в розмірі 1248,20 грн., що не дозволяє призначити житлову субсидію. (а.с. 23-24)

Таким чином, позивач звернувся до суду за захистом йогопорушених прав, у зв`язку з недостовірною інформацією КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» про його заборгованість, а тому позивач, як споживач житлово-комунальних послуг звільнений від сплати судового збору на підставі ч.3 ст. 22 «Про захист прав споживачів».

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12.04.2025року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки жодна з перелічених підстав уст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів»не пов`язана з предметом пред`явленого позову. Тому суд першої інстанції зазначив, що позивач має сплатити судовий збір у розмірі 1211,20 грн та надати документ, що підтверджує сплату судового збору (а.с.27-29).

На виконання вимог ухвали суду позивачем 13.04.2024 року була подана заява, в якій він вказував на те, що йогопозовні вимоги ґрунтуються на положенняхЗакону України «Про захист прав споживачів»та в силу вимог ч. 3ст. 22 вказаного закону,він є звільненим від сплати судового збору за подання позовної заяви, як споживач. Також звертає увагу на те, що позивачем були надані звернення та листи відповіді на звернення, як документальне підтвердження того, що ОСОБА_1 , є споживачем, а КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» є надавачем послуг.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.10.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» про захист прав споживачів, повернуто позивачу з підстав, передбачених ч. 3ст. 185 ЦПК України. (а.с. 111-112)

Ухвала суду мотивована тим, що позивач належним чином не виконав вимоги ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від12.04.2024 року, не усунув недоліки, а саме не сплатив судовий збір

Згідно положеньЦПК України, суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє дотримання позивачем вимог статей175і177 ЦПК Українищодо форми та змісту позовної заяви.

Статтею 175 ЦПК Українивстановлено ряд вимог, яким повинна відповідати позовна заява.

Відповідно до ч. 4ст. 177 ЦПК Українидо позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно дост. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.175,177цьогоКодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.175,177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно з преамбулоюЗакону України «Про захист прав споживачів»цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

За змістомст. 1 цього Законуспоживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; продукція - це будь-який виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надається для задоволення суспільних потреб; послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги.

Уст. 5 Закону України «Про судовий збір»визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і ст. 22Закону України «Про захист прав споживачів»дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, не може безумовно означати, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

Стаття 5 Закону України «Про судовий збір»не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав.

Відповідно до ч. 3ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

Отже, при прийняттіЗакону України «Про судовий збір»законодавець передбачив можливість застосуванняЗакону України «Про захист прав споживачів»при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору.

У даній справі спірні правовідносини виникли на підставі надання позивачу послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які регулюються, зокрема, нормамиЗакону України «Про житлово-комунальні послуги»таЗакону України«Про захист прав споживачів».

Отже висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не було доведено пред`явлення позову про захист прав споживачів відповідно доЗакону України «Про захист прав споживачів»є помилковим.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що у відповідності до вимог п. 4 ч. 1ст. 379 ЦПК України, є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст.367,374,379,381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, суд:

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року - задовольнити.

УхвалуГолосіївського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року - скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач

Судді