Справа № 478/776/25 Провадження № 2/478/372/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2025 року. смт. Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Іщенко Х.В., за участі секретаря Крюкова О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Казанка в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Коллект Центр» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором про споживчий кредит за № 103596346 від 18.10.2021 року, яка станом на 10.03.2023 року складає у загальному розмірі 23729,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) складає 4500,00 грн.; заборгованість за відсотками складає 18679,00 грн.; заборгованість за комісією складає 550,00 грн. та судові витрати понесені при сплаті судового збору у розмірі 2422,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 13 000 грн.

Заборгованість за договором відповідачем не погашається, у зв`язку із чим утворилась заборгованість за договором про споживчий кредит №103596346 від 18.10.2021 у загальному розмірі 23729,00 грн.

Посилаючись на вищенаведене, представник позивача просить стягнути з відповідача вказану заборгованість.

Ухвалою суду від 04.07.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлялися судом належним чином , надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, не заперечують заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явилася за невідомими суду причинами, про місце, день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним проти ухвалення чином в порядку ст. 128 ЦПК України, відзиву на позов або зустрічного позову не подала. Подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності в якій не заперечує щодо задоволення вимог позивача.

Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності в якій не заперечує щодо задоволення вимог позивача, представник позивача не заперечує проти ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність сторін за наявними у справі документами .

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

18.10.2021 між Товариство з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН" та ОСОБА_1 укладено договір № 103596346 про споживчий кредит . За умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит шляхом переказу на картковий рахунок у розмірі 5000 грн. строком на 30 днів до 17.11.2021, з відсотковою ставкою 5% річних..

Відповідач підписала договір 18.10.2021 електронним підписом одноразовим ідентифікатором S64644, який був відправлений на зазначений нею у договорі номер телефону.

Перерахування коштів підтверджується довідкою АТ КБ ПриватБанк від 18.10.2021, згідно якого ТОВ «Мілоан» 18.10.2021 на номер картки відповідача перерахувано 5000,00 грн. за договором №103596346.

10.02.2022 року між TOB «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 10-02/2022-50, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит №103596346 від 18.10.2021 року, що уклали ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 103596346 від 18.10.2021 року , що уклали ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 .

Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до Відповідача.

Позивач просить стягнути заборгованість за договором про споживчий кредит №103596346 від 18.10.2021, яка станом на 03.07.2025 складає у загальному розмірі 23729,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) складає 4500,00 грн.; заборгованість за відсотками складає 18679,00 грн.; заборгованість за комісією складає 550,00 грн.

Отже, між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів (п. 1 ст. 11, ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний, як це передбачено ч. 1 ст. 527 ЦК України, виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника разом з позикою і процентів від її суми, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 527, 530, 1049, 1050 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов`язань, узятих на себе за кредитними договорами, у зв`язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими й підлягають задоволенню.

Тому, враховуючі заявлені позивачем вимоги, з відповідача слід стягнути заборгованість за договором про споживчий кредит №103596346 від 18.10.2021 , яка станом на 03.07.2025 року складає у загальному розмірі 23729,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) складає 4500,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги складає 18679,00 грн.; заборгованість за комісією складає 550,00 грн.

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

За нормами ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно п. 8 ч. 2 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до заявки про надання юридичної допомоги № 1220 від 01.05.2025 адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» було здійснено супровід примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , а саме: надання усної консультації з вивченням документів, ціна за 2 години 4000,00 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до судуціна за 3 години 9000,00 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу, що здійснив позивач, суд виходить з вимог ст.133,137,141 ЦПК України, згідно яких судові витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданн япослуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові по справі № 755/9215/15-ц, зроблено висновок, згідно якогоЦПК Українипередбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставіст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись положеннями статті 141 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Крім того, суд враховує, що згідно з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 07.12.2022 по справі № 873/96/22 під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятоюстатті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Враховуючи характер виконаної адвокатським об`єднанням роботи, обумовленої договором про надання правової допомоги, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатським об`єднанням роботи та значимості таких дій у справі, суд дійшов висновку, що справедливим і співмірним є зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та приходить до висновку про те, що сума витрат на правову допомогу у даній справі, яка відповідає критеріям дійсності та реальності, а також принципам справедливості, пропорційності та верховенства права становить 6000,00 грн.

У відповідності з ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 267, 268, 274-279 ЦПК України, ст. ст. 509, 525, 526, 530, 536, 599, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит , задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , проживаючої за адресою : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (код , місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306 ) , заборгованість за договором про споживчий кредит за №103596346 від 18.10.2021 , яка станом на 03.07.2025 року складає у загальному розмірі 23729 ( двадцять три тисячі сімсот двадцять дев`ять ) грн. 00 коп., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) складає 4500 ( чотири тисячі п`ятьсот ) грн. 00 коп.; заборгованість за відсотками складає 18679 ( вісімнадцять тисяч шістьсот сімдесят дев`ять ) грн. 00 коп.; заборгованість за комісією складає 550 ( п`ятьсот п`ятьдесят ) 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , проживаючої за адресою : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (код , місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , проживаючої за адресою : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» ( , місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306 ) , понесені витрати на правову допомогу у розмірі 6 000 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складання безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 24.07.2025 року.

Суддя Х.В. Іщенко