справа № 761/2843/24 головуючий у суді І інстанції Матвєєва Ю.О.
провадження № 22-з/824/1089/2025 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
У Х В А Л А

про повернення заяви без розгляду

30 червня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ судді-доповідача Фінагеєва В.О., суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А., вирішуючи питання про прийняття до розгляду заяви Міністерства юстиції України про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 27 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства резерву України, Державної організації «Комбінат «Дніпро» Державного агентства резерву України, третя особа Тимчасово виконуючий обов`язки голови Державного агентства резерву України Бабак Дмитро Анатолійович, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 25 червня2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 27 листопада 2024 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 08 травня 2025 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ Державного агентства резерву України від 18 грудня 2023 року № 279-к «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді генерального директора Державної організації «Комбінат «Дніпро» Державного агентства резерву України з 19 грудня 2023 року.

Стягнуто з Державної організації «Комбінат «Дніпро» Державного агентства резерву України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 19 грудня 2023 року по 27 листопада 2024 року включно в сумі 336 968,34 грн., з якої роботодавцем мають бути вирахувані податки та інші обов`язкові платежі.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

22 липня 2025 року Лазарева Альона Ігорівна від імені Міністерства юстиції України подала заяву про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 27 листопада 2024 року.

Перевіривши матеріали справи та додані до заяви документи, колегія суддів вважає, що заяву слід повернути, з огляду на наступне.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Україна, як учасниця зазначеної Конвенції, повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви (скарги) встановлені статтею 183 ЦПК України.

За приписами ч. 2 ст. 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно до частин 1, 2 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

На підтвердження своїх повноважень в суді апеляційної інстанції Лазарева А.І. надала довіреність від 01 вересня 2023 року у порядку передоручення, сформовану у системі «Електронний суд», згідно якої Малюська Денис Леонтійович на підставі Витягу з ЄДР від 03 листопада 2021 року щодо Міністерства юстиції України, уповноважує в порядку передоручення Нещадим Івана Сергійовича представляти інтереси Міністерства юстиції України в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи. Довіреність видана з правом передоручення іншим особам. Довіреність дійсна до моменту її скасування.

Також надано довіреність від 19 січня 2024 року у порядку передоручення, сформовану у системі «Електронний суд», Нещадим Іван Сергійович на підставі Довіреності від 03 листопада 2021 року, виданої Міністерством юстиції України, уповноважує, в порядку передоручення, Лазареву Альона Ігорівна представляти інтереси Міністерства юстиції України в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи. Довіреність видана без права передоручення іншим особам. Довіреність дійсна до моменту її скасування.

До заяви не надано доказів щодо трудових (посадових обов`язків) Лазаревої А.І., у відповідності до яких вона має право діяти від імені Міністерства юстиції України в суді за правилами самопредставництва.

Також матеріали справи не містять витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в якому було б зазначено, що Лазарева А.І. може вчиняти дії від імені юридичної особи без окремої довіреності.

Як було зазначено вище, до апеляційної скарги не додано документів, які б підтверджували, що Лазарева А.І. є працівником Міністерства юстиції України та до її повноважень входить право представляти міністерство в суді апеляційної інстанції, а відтак, її право на подачу заяви про роз`яснення судового рішення не підтверджене в порядку самопредставництва.

У відповідності до правового висновку Верховного Суду від 22 лютого 2024 року, викладеного у справі № 460/9301/23, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

У зв`язку з цим, для підтвердження повноважень самопредставництва юридична особа має надати статут, положення чи трудовий договір (контракт), у яких чітко визначене право відповідної особи діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження.

За змістом ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність доказів наявності у Лазаревої А.І. повноважень на підписання та подання від імені Міністерства юстиції України заяви про роз`яснення судового рішення у цій справі, а саме, що вона є працівником юридичної особи та має право діяти в порядку самопредставництва.

Згідно вимог ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

За вказаних обставин, у зв`язку з тим, що заява про роз`яснення судового рішення підписана Лазаревою А.І., тобто особою, яка не має права її підписувати, апеляційний суд приходить до висновку про повернення заяви Міністерства юстиції України на підставі ч. 4 ст. 183 ЦПК України.

Разом з тим, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до апеляційного суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 183 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Міністерства юстиції України про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 27 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства резерву України, Державної організації «Комбінат «Дніпро» Державного агентства резерву України, третя особа Тимчасово виконуючий обов`язки голови Державного агентства резерву України Бабак Дмитро Анатолійович, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу вважати неподаною та повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.