Провадження №2/712/833/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі головуючого судді Стеценко О.С., за участю секретаря судового засідання Дубини В.В., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя,

у с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить: визнати в порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_4 право особистої власності на автомобіль марки Volkswagen Passat, 2007 року випуску, загальний легковий універсал, синього кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію 1/2 частини вартості автомобіля у розмірі, що буде визначений судовою транспортно-товарознавчою експертизою, та припинити для позивача право спільної сумісної власності на указаний автомобіль.

У обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_3 перебував з 12.10.2020 у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_4 .

Відповідно до рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.02.2024 у справі №711/7982/23 шлюб було розірвано.

За час шлюбу, а саме 07.06.2022 позивачем та відповідачкою було придбано автомобіль Volkswagen Passat, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який зареєстровано за відповідачем ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .

Указаний транспортний засіб куплено за спільні кошти подружжя, а тому автомобіль Volkswagen Passat, 2007 року випуску, є спільною сумісною власністю подружжя.

Сторони намагалися врегулювати спір, проте між сторонами не досягнена згода щодо вартості спірного автомобіля та кожна із сторін не згідна з пропозицією іншої сторони щодо варіантів поділу майна або розміру компенсації.

Між сторонами відсутні будь-які угоди щодо добровільного поділу майна, набутого ними за час перебування у шлюбі. Крім того, сторони не дійшли до можливості укладення мирової угоди або можливості врегулювання спору щодо поділу майна в інший спосіб.

Крім того, спірним автомобілем користується лише відповідач, позивач позбавлений можливості користуватись автомобілем, що належить сторонам на праві спільної сумісної власності.

Ураховуючи вищевикладене, позивач просить припинити своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, що регулюються статтею 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки.

Заявляючи дані вимоги, позивач погоджується на отримання грошової компенсації 1/2 частки спірного автомобіля відповідно до вартості, що буде визначена судовою транспортно-товарознавчою експертизою.

За загальним правилом, при розгляді справ про поділ спільного майна подружжя, вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Стислий виклад заперечень відповідача

Відповідач позов визнав частково, а саме просив стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію 1/2 частини вартості автомобіля «Volkswagen Passat», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , у розмірі 87 103 грн. У решті позовних вимог просив відмовити.

У письмових поясненнях відповідач зазначив, що 11.02.2025 при огляді автомобіля «Volkswagen Passat», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , судовим експертом ОСОБА_5 , ОСОБА_4 повідомила експерта про незадовільний технічний стан цього автомобіля, зокрема про його технічні проблеми при використанні за призначенням, такі як зчеплення, гальмування, сторонній шум при їзді, нестабільну роботу двигуна, а також те, що автомобіль був в ДТП.

На що експерт повідомив, що наведені несправності є прихованими, при візуальному огляді автомобіля їх неможливо виявити, з даного приводу необхідно звертатись до спеціалізованих сервісних центрів для проведення ними діагностики таких несправностей, а вже потім вони будуть враховуватись для визначення дійсної вартості автомобіля.

Ураховуючи наведене, 13.02.2025 ОСОБА_4 звернулась до ТОВ «Авто-Стар Черкаси», , для проведення діагностики автомобіля «Volkswagen Passat», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 .

За результатами проведеної діагностики, ТОВ «Авто-Стар Черкаси» 13.02.2025 складено рахунок № НОМЕР_5 , згідно якого, окрім видимих несправностей, автомобіль «Volkswagen Passat», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , має і невидимі несправності, пов`язані з зчепленням, гальмовим вузлом, стороннім шумом при їзді, нестабільною роботою двигуна.

Загальна вартість проведення ремонтних робіт, разом із запчастинами, складає 228377,96 грн. з ПДВ.

Дефектна відомість, яка складена судовим експертом Федьорко С.Ю. 11.02.2025, містить лише видимі несправності чи пошкодження, які стосуються лише зовнішньої частини автомобіля, а саме кузовної частини, та не містить невидимих несправностей, які стосуються гальмівного вузла, мотору, ходової частини цього автомобіля.

Відповідно, при визначенні ринкової вартості автомобіля «Volkswagen Passat», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , судовим експертом ОСОБА_5 взято до уваги лише зовнішній вигляд автомобіля, натомість не взято до уваги технічний стан двигуна, зчеплення, гальмівної системи, ходової частини тощо.

З наведених обставин відповідач вважає, що висновок експерта № СЕ-19/124-25/319-АВ від 13.03.2025 є недостовірним доказом, так як на підставі цього висновку неможливо встановити дійсні обставини справи.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_4 19.05.2025 звернулась до судового експерта Старинця Миколи Васильовича для визначення дійсної ринкової вартості автомобіля із врахуванням його індивідуальних особливостей, в тому числі зовнішнього вигляду, а також технічного стану внутрішньої частини автомобіля, тобто двигуна, зчеплення, гальмівної системи, ходової частини тощо.

Для проведення огляду автомобіля за участі судового експерта Старинця Миколи Васильовича, відповідачем запрошено безпосередньо ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , які на огляд не з`явились, тому огляд автомобіля проводився без їхньої участі.

Огляд автомобіля проводився 22.05.2025 на території ТОВ «АвтоСтар Черкаси», з метою безпосереднього підтвердження для позивача та його представника виявлених в автомобілі прихованих несправностей.

За результатами проведеного огляду транспортного засобу, судовим експертом Старинцем Миколою Васильовичем 27.05.2025 складено висновок судового експерта.

Згідно висновку судового експерта, ринкова вартість автомобіля «Volkswagen Passat», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , станом на 22.05.2025, складає 174 207 грн.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_4 позовні вимоги ОСОБА_3 визнає частково, а саме в розмірі 87 103 грн.

Заяви, клопотання сторін

Представник позивача заявив клопотання про призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи, які судом задоволено.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 листопада 2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 05 грудня 2024 року.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 грудня 2024 року призначено судову транспортно-товарознавчу експертизу, провадження у справі зупинено.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 березня 2025 року поновлено провадження у цивільній справі, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 липня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Сторони у справі перебували у шлюбі з 13.10.2020, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії № НОМЕР_6 , який розірвано Соснівським районним судом м. Черкаси рішенням від 05.02.2024 у справі № 711/7982/23. Рішення набрало законної сили 07.03.2024.

За час шлюбу, 07.06.2022 сторонами у справі було придбано автомобіль Volkswagen Passat, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який зареєстровано за відповідачем ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-25/319-АВ від 13.03.2025 ринкова вартість автомобіля Volkswagen Passat 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , станом на 13.03.2025 складає 249373,24 грн.

Відповідно до висновку експерта № 40 від 27.05.2025 ринкова вартість автомобіля Volkswagen Passat 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , станом на 22.05.2025 складає 174207 грн.

У судовому засіданні експерт ОСОБА_5 пояснив, що транспортний засіб на експертизу доставлений власним ходом, мав механічні ушкодження внаслідок ДТП, потребував ремонтних робіт. Ним визначалась вартість ремонтних робіт пошкоджених частин як відновлення, а не заміна запчастин, оскільки це економічно обґрунтовано і є доцільним, а тому у разі заміни, зокрема, пошкоджених дверей, вартість ремонту буде збільшена на певний розмір і буде суттєво відрізнятися.

У судовому засіданні експерт ОСОБА_6 пояснив, що транспортний засіб на експертизу доставлений власним ходом, мав механічні ушкодження внаслідок ДТП, потребував ремонтних робіт. Ним визначалась вартість ремонтних робіт пошкоджених частин із розрахунку заміни пошкоджених дверей, оскільки вони мали пошкодження більше ніж 50%, а тому їх ремонт є недоцільним.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до вимог ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у визначений законом спосіб.

Право спільної сумісної власності подружжя регулюється главою 8 Сімейного кодексу України (далі - СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 CK України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно частини третьої статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (стаття 70 СК України).

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками, як час набуття майна та кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя (Така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 711/2302/18 (провадження № 61-13953св19), у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17).

Частиною першою статті 70 Сімейного кодексу України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Частиною другою статті 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно зі статтею 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України).

У разі поділу спільної сумісної власності необхідно настільки, наскільки це можливо, встановити, для кого зі сторін спору майно, яке є предметом поділу, має більше значення, враховуючи різні обставини його набуття та використання сім`єю (див. пункт 66.1 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 757/64512/16-ц (провадження № 61-12274св21) зазначено, що якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Тобто суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання (пункт 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21).

Судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них надалі вчиняти узгоджені дії для вичерпання конфлікту.

Крім того, спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (пункт 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20).

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом (речення перше абзацу другого частини першої статті 71 СК України). Тобто суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання.

Найбільш ефективне вирішення спору про поділ спільної сумісної власності подружжя досягається тоді, коли вимоги позивача охоплюють усе спільно набуте у шлюбі майно, зокрема й неподільне. Це відповідатиме принципу процесуальної економії, згідно з яким штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим, бо вирішення справи у суді має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.13), від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 82)). Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (пункт 63)).

Згідно з частинами другою, четвертою, п`ятою статті 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

З огляду на зазначені норми матеріального права, за загальним правилом поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

Отже, спільне майно подружжя можна поділити шляхом встановлення режиму спільної часткової власності або встановлення режиму приватної власності на конкретну річ для кожного з подружжя (поділити в натурі).

Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї (частина перша статті 365 ЦК України). Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду (частина друга статті 365 ЦК України).

Велика Палата Верховного Суду зауважувала, що приписи частин четвертої та п`ятої статті 71 СК Україниі статті 365 ЦК України з урахуванням принципу розумності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК Украйни) треба розуміти так: (а) правила про необхідність попереднього внесення коштів на депозитний рахунок суду стосуються тих випадків, коли позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) згідно зі статтею 365 ЦК України заявив вимогу про припинення права відповідача на частку у спільній власності (такі кошти забезпечують отримання відповідачем грошової компенсації); (б) якщо позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) таку вимогу не заявив (а вимагає, наприклад, поділити неподільну річ шляхом виділення її у власність відповідача та стягнення з нього грошової компенсації замість частки позивача у праві спільної сумісної власності на цю річ), то підстави для внесення ним відповідної суми коштів на депозитний рахунок суду відсутні.

У постанові Верховного Суду від 24 березня 2021 року у справі № 501/2211/18 (провадження № 61-19084св20) сформульовано правовий висновок про те, що у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач, не вимагається обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації.

Ураховуючи вищевикладене, а також те, що спірний автомобіль є неподільною річчю, суд приходить до висновку, що автомобіль має бути залишений у користуванні відповідача на праві власності та на користь позивача має бути стягнута компенсація у вигляді 1/2 частини дійсної вартості автомобілю, що не заперечується жодною стороною у справі.

Крім того, суд зазначає, що внаслідок виділення автомобілю у власність відповідачеві і стягнення з неї на користь позивача грошової компенсації, право спільної сумісної власності на автомобіль припиняється. Тому окрема вимога припинити право спільної сумісної власності є неефективним способом захисту.

У матеріалах справи наявні два висновки судової транспортно-товарознавчої експертизи.

Відповідно до ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. Суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Якщо експерт під час підготовки висновку встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право включити до висновку свої міркування про ці обставини.

Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Як встановлено судом, у матеріалах справи наявні висновки судової транспортно-товарознавчої експертизи, які містять різну вартість спірного автомобіля.

Так, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-25/319-АВ від 13.03.2025 ринкова вартість автомобіля Volkswagen Passat 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , станом на 13.03.2025 складає 249373,24 грн.

Відповідно до висновку експерта № 40 від 27.05.2025 ринкова вартість автомобіля Volkswagen Passat, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , станом на 22.05.2025 складає 174207 грн.

Як пояснили у судовому засіданні експерти, така різниця вартості транспортного засобу обумовлена його ремонтом заміною пошкоджених деталей або їх відновленням, зокрема, пошкоджених дверей.

Обома експертами визначена середня вартість КТЗ «Volkswagen Passat», 2007 року випуску, яка зменшена на фактичний пробіг, строк експлуатації, ураховуючи умови догляду, зберігання та експлуатації, та вартість відновлюваного ремонту механічних пошкоджень автомобіля внаслідок ДТП.

Так, на сторінці 8 висновку експерта № СЕ-19/124-25/319-АВ від 13.03.2025 середня вартість КТЗ «Volkswagen Passat», 2007 року випуску, визначена у сумі 283242,46 грн.

На сторінці 8 висновку експерта № 40 від 27.05.2025 середня вартість КТЗ «Volkswagen Passat», 2007 року випуску, визначена у сумі 268980 грн.

Суд зауважує, що на момент проведення експертиз, фактичний пробіг був різний. Станом на 13.03.2025 пробіг становив 277 105 км, станом на 23.05.2025 280248 км. Крім цього, експертами були взяті для обрахунку різні дати виготовлення КТЗ, а отже і строк експлуатації.

Так, відповідно до експертизи від 13.03.2025 строк експлуатації становив 18 років та 1 місяць, натомість за експертизою від 27.05.2025 строк експлуатації становив 17 років 9 місяців, фактично розбіжність становить 4 місяці, при цьому остання експертиза проведена через 2 місяці.

За указаних даних експертами визначений і середньорічний нормативний пробіг 24 700 км та 17500 км відповідно.

Сторонами у справі не оспорювалось, що спірним автомобілем користується саме відповідач, спірний автомобіль має механічні ушкодження, отримані внаслідок ДТП за участю відповідача.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні.

Ринкова вартість спірного автомобіля, визначена експертами, коливається від вартості відновлювального ремонту, а саме залежить від вибору власника - ремонт пошкоджених дверей, або їх заміна, що суттєво впливає на остаточну ринкову вартість автомобіля.

ДТП, яка сталася ще 26.11.2024, відбулася за участі відповідача, на час проведення експертиз автомобіль відповідач не відновлювала, ремонтно-відновлювальні роботи не проводились, що може свідчити про свідомі дії останньої з метою зниження вартості автомобіля.

Суд вважає, що позивач не має нести тягар вартості відновлювальних робіт, пов`язаних саме з ДТП, яке сталося під час фактичного володіння автомобілем саме відповідачем.

Тому суд не приймає до уваги наданий відповідачем висновок експерта № 40 від 27.05.2025, оскільки в ньому не врахована можливість ремонту пошкоджених деталей автомобіля, зменшений строк експлуатації автомобіля, що вплинуло на зменшення інших показників при визначенні вартості автомобіля.

Експерт ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що економічно обґрунтовано і доцільно відновити пошкоджені двері автомобіля, а не робити вартісну заміну цих дверей. Наразі існують новітні технології, які дозволяють це зробити.

Суд погоджується із цим твердженням і вкотре наголошує, що наслідки пошкоджень від ДТП не мають бути відшкодовані за рахунок позивача.

Тому суд приймає до уваги висновок експерта № СЕ-19/124-25/319-АВ від 13.03.2025 і саме з визначеної за цим висновком вартості автомобіля у сумі 249373,24 грн. слід призначити розмір компенсації позивачу.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50% вартості автомобіля, а саме 124686,62 грн.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Як зазначено вище, вартість спірного автомобіля становить 249373,24 грн.

Отже, судовий збір за подання позову становить відповідно 2493,73 грн. згідно із ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Позивач, звертаючись із позовом, сплатив судовий збір у сумі 2034,50 грн., отже не доплачений судовий збір становить 459,23 грн., який підлягає стягненню з позивача на користь держави.

У зв`язку із задоволенням позову, сплачений позивачем судовий збір відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов`язані з проведенням експертизи.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя задовольнити.

Визнати у порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_4 право власності на автомобіль марки Volkswagen Passat, 2007 року випуску, загальний легковий універсал, синього кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію 1/2 частини вартості автомобіля у сумі 124686,62 грн. (сто двадцять чотири тисячі шістсот вісімдесят шість грн. шістдесят дві коп.), судовий збір у сумі 2493,73 грн. (дві тисячі чотириста дев`яносто три грн. сімдесят три коп.), судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи, у сумі 4775,40 грн. (чотири тисячі сімсот сімдесят п`ять грн. сорок коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 459,23 грн. (чотириста п`ятдесят дев`ять грн. двадцять три коп.).

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 31.07.2025.

Суддя: О.С. Стеценко