Провадження № 2/161/3861/25
У Х В А Л А

30 липня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Коржик Н.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває вищевказана цивільна справа № 161/10420/25, предметом якої є стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором № 8561508, укладеним 06.01.2024 року між відповідачем та ТзОВ «Мілоан».

02.07.2025 року представником відповідача адвокатом Гарманчук О.Р. було подано до суду заяву про закриття провадження у справі. В обґрунтування вказаної заяви остання зазначає, що ухвалою Господарського суду Волинської області від 04.12.2024 у справі № 903/694/24 закрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , постановлено припинити процедуру реструктуризації боргів боржника; припинено повноваження керуючого реструктуризацією боргів боржника ОСОБА_1 арбітражного керуючого Волторніста С.І.; звільнено фізичну особу ОСОБА_1 від боргів, окрім боргів, за вимогами, передбаченими ч. 2 ст. 132 Кодексу України з процедур банкрутства. Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або були відхилені господарським судом, вважати погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами такими, що не підлягають виконанню. Оскільки кредитор, будучи належним чином повідомленим про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , не скористався своїм правом на пред`явлення вимог до боржника до затвердження плану реструктуризації боргів боржника та завершення процедури банкрутства фізичної особи, то вважає, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому просить суд закрити провадження у справі (а.с. 75-77).

Сторони, будучи належним чином повідомленими про день, час, місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, причини своєї неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи від будь-якого з них на адресу суду не надходили.

Суд вважає, що неявка сторін у судове засідання не перешкоджає вирішенню питання про закриття провадження у справі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом, ухвалою Господарського суду Волинської області від 15.08.2024 року у справі № 903/694/24 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 ; введено процедуру реструктуризації боргів боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника; призначено арбітражного керуючого реструктуризацією боргів боржника; заборонено боржнику вчиняти заходи, спрямовані на відчуження майна; зобов`язано керуючого реструктуризацією боргів: подати до господарського суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів в строк до 16.09.2024 року; підготувати та подати до господарського суду план реструктуризації боргів боржника до 14.11.2024 року; провести провести інвентаризацію майна боржника та визначити його вартість; зобов`язано ГУ ДПС у Волинській обл. надати керуючому реструктуризацією та суду інформацію про доходи боржника та, майно задеклароване за 2021, 2022, 2023 та 2024 роки та майно, задеклароване при перетині кордону; зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України надати керуючому реструктуризацією та суду інформацію про перетинання відповідачем державного кордону за 2021, 2022, 2023 та 2024 роки; зобов`язано банківські установи, в яких відкрито банківські рахунки боржника надати керуючому реструктуризацією та суду інформацію про залишок коштів на рахунках боржника (а.с. 82).

У відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства 15.08.2024 року на офіційному веб-порталі судової влади України судом здійснено оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 (дата публікації на сайті ВГСУ 15.08.2024 № 73845) (а.с. 80).

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Волинської області від 04.12.2024 у справі № 903/694/24 закрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , постановлено припинити процедуру реструктуризації боргів боржника; припинено повноваження керуючого реструктуризацією боргів боржника ОСОБА_1 арбітражного керуючого Волторніста С.І.; звільнено фізичну особу ОСОБА_1 від боргів, окрім боргів, за вимогами, передбаченими ч. 2 ст. 132 Кодексу України з процедур банкрутства. Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або були відхилені господарським судом, вважати погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами такими, що не підлягають виконанню (а.с. 60-61).

Пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства (далі Кодекс) встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Будь-якого виключення з цього правила Прикінцеві та Перехідні положення Кодексу України з процедур банкрутства не містять.

Отже, ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства по своїй суті та змісту встановлює виключну підсудність всіх справ за участі боржника стосовно якого відкрито провадження у справі про неплатоспроможність в межах справи про банкрутство.

Відповідно ч. 6 ст. 119 Кодексу, з метою виявлення всіх кредиторів здійснюється офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 45 Кодексу, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Кодексу України з процедур банкрутства, наслідки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника, з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника: 1) пред`явлення кредиторами вимог до боржника та задоволення таких вимог може відбуватися лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність та у порядку, передбаченому цим Кодексом; 2) арешт майна боржника та інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про неплатоспроможність, а попередньо накладені арешти та обмеження можуть бути зняті на підставі ухвали господарського суду; 3) припиняється нарахування штрафів та інших фінансових санкцій, а також відсотків за зобов`язаннями боржника; 4) здійснення корпоративних прав боржника та реалізація майнових прав відбуваються з урахуванням обмежень, встановлених цим Кодексом; 5) вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів; 6) строк виконання всіх грошових зобов`язань боржника вважається таким, що настав; 7) будь-яке відчуження та розпорядження майном боржника здійснюються виключно в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства, Господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, якщо до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про його банкрутство не висунуто вимог.

Системний аналіз положень Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 13.03.2018 року у справі № 922/928/17).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі № 607/6254/15-ц викладено правовий висновок про те, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають, зокрема справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Волинської області від 15.08.2024 року у справі № 903/694/24 було відкрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 04.12.2024 року у справі № 903/694/24 фізичну особу ОСОБА_1 звільнено від боргів, окрім боргів за вимогами, передбаченими ч. 2 ст. 134 Кодексу України з процедур банкрутства. Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або були відхилені господарським судом, ухвалено вважати погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнати такими, що не підлягають виконанню, провадження у справі № 903/694/24 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 - закрито.

З даної ухвали вбачається, що провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 закрито на підставі п.8 ч.1 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства та до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) за його заявою не висунуто вимог.

Після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і до закриття провадження у справі жодних заяв від ТзОВ «ФК «Кредит Капітал» з грошовими вимогами до боржника ОСОБА_1 на адресу Господарського суду, так і на адресу керуючого реструктуризацією боргів боржника, не надходило.

Отже, як зазначено в ухвалі Господарського суду Волинської області від 04.12.2024 року, у даній справі відсутні кредитори, які висувають свої грошові вимоги до боржника, а також відсутні визнані судом вимоги кредиторів до боржника.

Підставою позову у даній справі є стягнення заборгованості за договором, зобов`язання за яким виникло до дня відкриття провадження у справі про банкрутство (до 15.08.2024 року).

На виконання приписів ст. 45 та ст. 119 Кодексу, на офіційному веб-сайті ВГСУ 15.08.2024 року під № 73845 було оприлюднено оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 із зазначенням строку подання заяв кредиторів з вимогами до боржника протягом 30-ти днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Таким чином, розгляд майнового спору до ОСОБА_1 повинен був відбуватись саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебувала справа про банкрутство, в межах цієї справи. Строк на подання кредиторських заяв до боржника в межах, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства сплив.

В межах провадження у справі про визнання відповідача неплатоспроможним позивач не скористався своїм правом та не пред`явив свої вимоги до відповідача станом на дату проведення підготовчого судового засідання та у визначений законом строк.

Відтак, оскільки позивач звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з позовом до ОСОБА_1 з вимогою про стягнення заборгованості після закриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника, пред`явлення та розгляд такої вимоги могли відбуватися лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність та у порядку, передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства, а тому справа за позовом ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне провадження у справі в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - закрити та роз`яснити позивачу, що заявлені ним вимоги підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Згідно з ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю (ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).

Із платіжної інструкції ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» № 8299 від 28.04.2025 вбачається, що позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 гривень (а.с.1).

Відтак, враховуючи вищенаведене, оскільки суд прийшов до висновку про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд вважає за необхідне повернути позивачу судовий збір у розмірі 2422,40 гривень на підставі п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 255, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідача адвоката Гарманчук Олександри Романівни про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрити.

Роз`яснити позивачу, що заявлені ним вимоги підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»,юридична адреса:79018м.Львів,вул.Смаль Стоцького, буд.1, корпус 28, , з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2422,40 грн. сплачений через АТ «Райффайзен Банк» згідно платіжної інструкції № 8299 від 28.04.2025 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення ухвали відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складений 04 серпня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська