ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Гречишникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Територіального сервісного центру № 1452 РСЦ ГСЦ МВС України в Донецькій, Луганській областях, АР Крим та м. Севастополі про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зняття арешту з рухомого майна,

- за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Гула Марія Сергіївна,

на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 травня 2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

09 квітня 2025 року ОСОБА_4 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із заявою в інтересах ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення, за змістом якої просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000,00 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 травня 2025 року у задоволенні заяви Гули Марії Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Бакуменко Анна Валеріївна до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Територіального сервісного центру № 1452 РСЦ ГСЦ МВС України в Донецькій, Луганській областях, АР Крим та м. Севастополі, про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зняття арешту з рухомого майна відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

06.06.2025 року від ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Гула Марія Сергіївна надійшла апеляційна скарга, в якій просить скасувати ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 травня 2025 року та постановити нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_3 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що саме подання вказаного позову ОСОБА_1 стало причиною надмірного тягаря ОСОБА_3 на здійснення витрат на професійну правничу допомогу.

Так, протягом усього часу представниками ОСОБА_3 здійснювались усі необхідні дії задля недопущення порушення прав та законних інтересів ОСОБА_3 .

Протягом усього розгляду справи №243/10426/24 представниками ОСОБА_3 було подано відзив на позовну заяву, підготовлено та направлено ряд клопотань, а також прийняття участі у судових засіданнях.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

СУДОВІ ВИКЛИКИ

Сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (том 2, а.с.45-47).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

24 грудня 2024 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Територіального сервісного центру № 1452 РСЦ ГСЦ МВС України в Донецькій, Луганській областях, АР Крим та м. Севастополі, про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зняття арешту з рухомого майна.

Ухвалою суду провадження у справі було відкрито, розпочато загальне позовне провадження.

Ухвалою суду від 03 квітня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Бакуменко Анни Валеріївни до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Територіального сервісного центру № 1452 РСЦ ГСЦ МВС України в Донецькій, Луганській областях, АР Крим та м. Севастополі, про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зняття арешту з рухомого майна залишено без розгляду за заявою представника позивача - адвоката Бакуменко Анни Валеріївни від 02.04.2025 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. Питання розподілу між сторонами судових витрат цією ухвалою суд не вирішував.

У заяві про стягнення судових витрат у розмірі 50000,00 грн, пов`язаних із правовою допомогою, заявник не зазначив, які дії позивача у вказаній справі були необґрунтованими, що є підставою для компенсації витрат, пов`язаних з розглядом справи у зв`язку із залишенням позову без розгляду. У заяві вказано лише на норми ЦПК України та про наявність в матеріалах справи договору про надання правової допомоги, а також долучено до заяви акт про надання юридичних послуг.

Суд зазначає, що наявний відзив у матеріалах справи не є тим належним та достатнім доказом, який підтверджує необґрунтовані дії позивача при зверненні до суду. Відзив по своїй суті містить лише виклад заперечень проти позову.

З огляду на обставини справи, доводи заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для покладення на позивача витрат відповідача на професійну правничу допомогу на підставі частини п`ятої статті 142 ЦПК України.

За встановлених фактичних обставин справи, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви представника відповідача про розподіл судових витрат.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Так, ст.270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув справу № 755/7943/20-ц, в якій досліджував питання підтвердження витрат на правничу допомогу.

Верховний Суд підкреслив, що та обставина, що заявник не надав суду примірника цього договору про надання правової допомоги адвокатом не спростовує факту понесення ним витрат на правничу допомогу саме у цій справі, а не іншій, оскільки заявником на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу надано інші належні та допустимі докази, а саме: ордер на надання правничої (правової) допомоги від 04 червня 2020 року, виданий на підставі договору про надання правової дороги від 03 березня 2020 року; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 16 грудня 2004 року; квитанції до прибуткового касового ордера №14, №2 i №3.

Квитанції до прибуткового касового ордера, надані заявником у розпорядження суду, є належним доказом понесення ним витрат на правничу допомогу.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у справі що переглядається відсутні документи (відповідні квитанції, розписки або інші документи), що стороною понесені відповідні витрати.

Суми витрат, зазначені в Акті №07/04/25 приймання-передачі наданих послуг від 07.04.2025 року можливо розцінювати як намір сплатити певну суму, але доказів, що ця сума була реально сплачена, матеріали справи не містять, а отже не має чого й відшкодовувати.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга на ухвалу про відмову у винесенні додаткового рішення не підлягає задоволенню.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми процесуального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Гула Марія Сергіївна залишити без задоволення.

Ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 29.07.2025 року.

Судді: