ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 681/686/25

Провадження № 22-ц/820/1744/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Плінської І.П.,

за участю представника апелянта адвоката Кушнірука В.М.,

представника стягувача адвоката Казарця А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полонського районного суду Хмельницької області від 06 червня 2025 року (суддя Горщар А.Г.) за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування вимог скарги зазначив, що відповідно до рішення Полонського районного суду від 27.11.2017 року справа №681/1647/17, 03 червня 2024 року Полонським відділом ДВС було відкрито нове виконавче провадження №71594548 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання двох дітей із розрахунку 1/2 частини із усіх доходів боржника. Державним виконавцем Полонського ВДВС було складено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за період з 2017 по 2024 роки на суму заборгованості 204367,32 грн.

Не погоджуючись із таким розрахунком заборгованості по аліментам, ОСОБА_1 звертався із скаргою до Полонського відділу ДВС, Управління забезпечення примусового виконання рішень, проте отримав негативну відповідь. В подальшому скаржник звернувся до Полонського районного суду зі скаргою в порядку ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» на дії державного виконавця щодо розрахунку заборгованості по аліментам, однак ухвалою Полонського районного суду від 12.05.2025 року скаргу було повернуто скаржнику.

Посилаючись на зазначене, ОСОБА_1 повторно звернувся до суду зі скаргою в якій просив суд поновити строк звернення до суду із зазначеною скаргою, визнати дії державного виконавця Полонського РВ ДВС у Шепетівському району Хмельницької області ЦМР УМЮ (м.Київ) Сідорського В.Т. неправомірними та зобов`язати провести перерахунок заборгованості по аліментах у відповідності до норми матеріального права, а саме до вимог ч.1 ст.194 СК України, яка діяла станом на 2017 рік.

Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 06 червня 2025 року скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Суд першої інстанції керувався тим, що наведені скаржником причини пропуску строку звернення до суду з зазначеною скаргою є неповажними, а тому подана ним скарга відповідно до частини 2 статті 449 ЦПК України підлягає залишенню без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що для встановлення поважності причин пропуску строку звернення до суду, скаржником до Полонського районного суду подано клопотання про поновлення строку звернення до суду та на підтвердження причин пропуску строку, надано переписку із Полонським відділом ДВС, однак Полонський районний суд всупереч вимогам ст.12 ч.5 ЦПК України залишив скаргу без розгляду, чим фактично позбавив скаржника права на звернення до суду за захистом порушених прав.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Полонського ВДВС у Шепетівському районі не погоджується із доводами апеляційної скарги, вважає їх необґрунтованими та помилковими щодо неправомірності здійснення державним виконавцем розрахунку аліментів за 7 років. Зазначає, що незалежно від моменту пред`явлення виконавчого листа до виконання у ОСОБА_1 існував обов`язок зі сплати аліментів, починаючи з дати ухвалення судового рішення 27 листопада 2017 року. Так само у державного виконавця відсутні повноваження під час вчинення процесуальних дій з виконання судового рішення застосовувати нечинне положення закону на момент вчинення ним відповідної процесуальної дії.

В судовому засіданні представник апелянта адвокат Кушнірук В.М. підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 адвокат Казарець А.Г. в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити.

Представник Полонського відділу ДВС у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Київ) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасника судового засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (ст. 379 ЦПК України

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 оскаржуються дії державного виконавця Полонського ВДВС, вчинені в рамках виконавчого провадження 375194548, пов`язані з нарахуванням заборгованості по аліментах за виконавчим листом №681/1647/17, виданим на виконання рішення Полонського районного суду від 27.11.017 року у цивільній справі №681/1647/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.

В січні 2025 року ОСОБА_1 звертався до начальника Полонського відділу державної виконавчої служби із заявою на дії державного виконавця щодо визначення заборгованості по аліментам, відповіддю від 21 січня 2025 року №465 Полонського ВДВС, зазначено, що державним виконавцем Полонського ВДВС було складено правильно розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за період з 19.12.2017 по 2024 рік та визначено станом на 21.10.2024 року її розмір 201890,30 грн.

20 лютого 2025 року ОСОБА_1 звертався з заявою на дії державного виконавця до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Згідно з відповіддю Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області № 4543/6.2-25/вх.Б-442-25 від 18.03.2025 про розгляд звернення ОСОБА_1 , державним виконавцем Полонського ВДВС було складено правильно розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за період з 19.12.2017 по 2024 рік.

Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 12 травня 2025 року скаргу ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії повернуто скаржнику, у зв`язку з неусуненням недоліків.

Повторно зі скаргою на дії державного виконавця до суду ОСОБА_1 звернувся 02 червня 2025 року.

Залишаючи скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця без розгляду, суд першої інстанції при наявності одночасно з скаргою клопотання про поновлення пропущеного строку, керувався відсутністю поважних причин для поновлення строку звернення до суду.

Відповідно до ч.2 ст. 449 ЦПК України пропущений для подання скарги строк може бути поновлено судом за наявності поважних причин його пропуску на підставі клопотання особи, яка подає скаргу, що має бути заявлено одночасно зі скаргою.

У разі подання скарги з пропуском строку і за відсутності поважних причин для його поновлення та клопотання особи, яка подає скаргу, така скарга залишається судом без розгляду (абз.2 ч. 2 ст. 449 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2020 року в справі № 439/1493/15-ц (провадження № 61-7804св19) зроблено висновок по застосуванню статті 449 ЦПК України та вказано, що «такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно із скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. При вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною скаргою, суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав процесуальний закон не містить, вони у кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій. При цьому судом також має враховуватися прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи».

Також колегія суддів зазначає, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання в її права (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 04 грудня 1995 року в справі «Белле проти Франції» («Bellet v. France»), заява № 23805/94).

В силу частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 , не погоджуючись із діями державного виконавця щодо розрахунку заборгованості по аліментах, вживав заходів щодо його оскарження безпосередньо начальнику Полонського ВДВС, до вищестоящої установи Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області, після отримання відповідей 21.01.2025 року та 20.02.2025 від вищезазначених установ, звернувся зі скаргою до суду в травні 2025 року та 02 червня 2025 року.

За частиною 1 статі 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

ОСОБА_1 пропустив строк звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця та звернувся до суду першої інстанції з заявою про поновлення цього строку посилаючись на те, що строк на звернення зі скаргою на дії державного виконавця пропущено ним з поважних причин.

Із матеріалів справи вбачається, що з того часу як дізнався ОСОБА_1 про розрахунок заборгованості за аліментами, скаржник вживав усіх передбачених законом активних заходів щодо його оскарження, спочатку до вищестоящих установ, а в подальшому до суду. Ухвалою Полонського районного суду від 12 травня 2025 року скаргу було повернуто заявнику у зв`язку з недоліками.

ОСОБА_1 вживав заходи для оскарження дій державного виконавця щодо розрахунку заборгованості за аліментами, але не зміг своєчасно подати скаргу до суду в належній формі. З метою забезпечення права ОСОБА_1 на оскарження дій державного виконавця щодо розрахунку заборгованості за аліментами, колегія суддів визнає, що ОСОБА_1 пропустив строк на оскарження дій державного виконавця з поважних причин, а тому цей строк підлягає поновленню.

З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Полонського районного суду Хмельницької області від 06 червня 2025 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 серпня 2025 року.

Судді: Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк