Провадження № 2/752/2154/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
04.07.2025 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:
головуючого - судді Чекулаєва С.О.,
за участі секретарів - Пастух З.Ф., Шевченко В.В.,
розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у приміщенні суду цивільну справу
до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
про виділ в натурі із частки майна спільної часткової власності та визнання права власності на визначене майно, припинення права спільної часткової власності, встановлення порядку користування земельною ділянкою
за участю представника позивача ОСОБА_6 ,
ОСОБА_1 (надалі за текстом також - позивач) звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 (надалі за текстом також -відповідач-1), ОСОБА_3 (надалі за текстом також - відповідач-2), ОСОБА_4 (надалі за текстом також - відповідач-3), ОСОБА_5 (надалі за текстом також - відповідач-4), (а разом по тесту - Відповідачі 1,2,3,4), в якому просив суд:
-винести рішення, яким виділити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) в натурі із спільної часткової власності належну йому 1/2 частину в житловому будинку літ. «А», загальною площею 53,9 кв.м, житловою 26,2 кв.м., з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме окремі приміщення в житловому будинку: 2-І вітальня, площею 9,0 кв.м., 2-2 коридор, площею 3,8 кв.м., 2-3 кухня, площею 6,4 кв.м., 2-4 санвузол, площею 3,4 кв.м., 2-5 житлова кімната, площею 14,4 кв.м., 2-6 житлова кімната, площею 11,8 кв.м., 2-7 підсобна, площею 5,1 кв.м., а також господарські будівлі та споруди - огорожа № 1, хвіртка № 2.2 та визнати право власності на виділене майно;
- винести рішення, яким припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на 1/2 частину в житловому будинку літ. «А», загальною площею 53,9 кв.м, житловою 26,2 кв.м., з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;
- винести рішення, яким визначити порядок користування земельною ділянкою, загальною площею 1377.46 кв.м, на якій розташований житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до 1/2 частини права власності ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на даний житловий будинок відповідно до варіантів, які будуть зазначені у висновку судової земельно-технічної експертизи.
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
На обґрунтування своїх позовних вимог Позивач зазначає, що він є власником 1/2 частини житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідачі 1, 2 є спадкоємцями колишніх власників житлового будинку, кожному з яких належало по 1/10 частин житлового будинку, а також господарських будівель та споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідачі 3,4 є власниками, кожному з яких належить по 1/10 частин житлового будинку, а також господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
З потенційними співвласниками житлового будинку та користувачами земельних ділянок, тобто відповідачами 1,2,3,4, не досягнуто згоди про порядок спільного користування житловим будинком та земельними ділянками, на яких розміщений житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами. Спільне використання та добровільний розподіл майна не є можливим.
Можливість поділу об`єкта нерухомого майна, шляхом його виділення, можливо за Технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , де, зокрема, будинок літ. «А» (загальною площею 99,4 кв.м.) поділено на 2 квартири, кожна з яких має окремі виходи.
У володінні та розпорядженні позивача в будинку літ. «А» за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 53,9 кв.м.
До квартири 2 вказаного будинку підведено газ, водопостачання та електроенергію, оплата за споживання яких здійснюється позивачем за окремими особовими рахунками.
Позивач і Відповідачі 1,2,3,4 є користувачами земельної ділянки, загальної площі 1377.46 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з трьох окремих земельних ділянок: площею 428,18 кв.м., код ділянки: 79:094:0050, площею 823,60 кв.м., код ділянки: 79:094:0051, площею 125,68 кв.м., код ділянки: 79:094:0052, за якими обліковуються без оформленого згідно з законодавством України права власності або користування.
Позивач вважає, що по даних земельних ділянках необхідно визначити порядок користування земельними ділянками, на яких розташований житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до його частки права власності на даний житловий будинок, відповідно до варіантів, які будуть зазначені у висновку судової земельно-технічної експертизи.
Позивач просить суд здійснити виділення в натурі його частки на житловий будинок лат. «А» та визначити порядок користування земельною ділянкою, загальною площею 1377,46 кв.м., що розташовані, за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідачі 1,2,3,4 своїм правом на подання до суду відзивів на позов не скористались.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
26.08.2024 ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва відкрито провадження у справі, за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 24.09.2024.
24.09.2024 підготовче судове засідання було відкладене на 20.11.2024 у зв`язку з неявкою відповідачів 1,2,3,4, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, зокрема, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які надсилалися ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
У підготовче судове засідання 20.11.2024 відповідачі 1,2,3,4 не з`явилися, про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання були повідомлені належним чином, зокрема, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які надсилалися ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
20.11.2024 ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва задоволено клопотання позивача про витребування доказів у даній цивільній справі:
Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баландіної Т.М. спадкову справу № 2/2017 після померлого ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 );
Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Петренко О.В. спадкову справу № 35/2016 після померлої ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_5 );
Витребувано в Центральному міжрегіональному управлінні юстиції (м. Київ) відомості з Єдиного реєстру заповітів та спадкових справ про посвідчення заповіту, складений ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_6 ).
У підготовче судове засідання 23.01.2025 відповідачі 1,2,3,4 не з`явилися, про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання були повідомлені належним чином, зокрема, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які надсилалися ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
27.02.2025 ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва виправлено описку в тексті ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 20 листопада 2024 року у даній справі, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:
«Витребувати в приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баландіної Т.М. завірені належним чином матеріали спадкової справи № 2/2017, заведеної після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено актовий запис про смерть № 1036 від 14.01.2015 року ( АДРЕСА_7 ).
Витребувати в приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Петренко О.В. завірені належним чином матеріали спадкової справи №35/2016, заведеної після смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено актовий запис про смерть № 9004 від 09.06.2016 року ( АДРЕСА_5 ).
У підготовче судове засідання 23.01.2025 відповідачі 1,2,3,4 не з`явилися, про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання були повідомлені належним чином, зокрема, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які надсилалися ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
20.03.2025 від представника позивача до суду надійшло клопотання провести розгляд підготовчого засідання без її участі і закрити підготовче провадження.
У підготовче судове засідання 20.03.2025 відповідачі 1,2,3,4 не з`явилися, про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання були повідомлені належним чином, зокрема, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які надсилалися ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до положення частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
20.03.2025 суд у підготовчому судовому засіданні виконав усі дії передбачені статтею 197 ЦПК України і ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва закрив підготовче провадження у даній справі і призначив справу до розгляду по суті в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні на 26.06.2025.
У судове засідання 26.06.2025 відповідачі 1,2,3,4 не з`явилися, про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання були повідомлені належним чином, зокрема, рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, які надсилалися ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
За змістом статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов`язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.
Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, статтях 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини та статті 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.
За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності Відповідачів 1,2,3,4, оскільки суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення відповідачів про дату, час і місце розгляду справи і відповідно до положень статті 128 ЦПК України відповідачі вважаються такими, що повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.
У судовому засіданні 26.06.2025 суд вислухав пояснення представника позивача, яка підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити в повному обсязі, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Фактичні обставини справи встановлені судом
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 1/2 частини житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з яких:
- 1/6 частин житлового будинку ОСОБА_1 отримав на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері, ОСОБА_10 , виданого державним нотаріусом Другої київської держаної нотаріальної контори Литвиненко Л.В. 27 червня 2006 року, зареєстровано в реєстрі за № 7-1572;
- 1/6 частин житлового будинку ОСОБА_1 отримав у дарунок від своєї сестри, ОСОБА_11 , на підставі договору дарування частини житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Другої київської держаної нотаріальної контори Литвиненко Л.В. 22 листопада 2006 року, зареєстровано в реєстрі за № 7-3320;
- 1/6 частин житлового будинку ОСОБА_1 отримав на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого брата, ОСОБА_12 , виданого державним нотаріусом Другої київської держаної нотаріальної контори Литвиненко Л.В. 27 червня 2008 року, зареєстровано в реєстрі за № 7-1760.
Згідно наявної в матеріалах справи інформаційної довідки КП КМР «КМ БТІ» щодо надання інформації про право приватної власності від 21.07.2023р. за № 062/14-9717 (И-2023), іншими співвласниками частин об`єкту нерухомого майна по АДРЕСА_1 , є: ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , кожному з яких належить по 1/10 частин вказаного будинку.
Згідно повідомлення Київського відділу державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 21.08.2023р. за № 2246/33.12-58, у відділі проведена державна реєстрація смерті:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_10 , про що складений актовий запис про смерть № 9004 від 09.06.2065р.
Згідно повідомлення Київського відділу державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 13.09.2023р. № 2418/33.12-58, у відділі проведена державна реєстрація смерті:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_12 , про що складений актовий запис про смерть № 1036 від 14.01.2015р.
Відповідно до матеріалів спадкової справи № 2/2017 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_13 , яка 19.03.2025 надійшла до Голосіївського районного суду м.Києва від приватного нотаріуса КМНО Баландіної Т.М., спадкоємицею ОСОБА_13 є його дочка ОСОБА_3 .
Судом встановлено, що в матеріалах спадкової справи № 2/2017 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_13 , відсутні відомості щодо отримання ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/10 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до матеріалів спадкової справи № 35/2016 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 , яка 19.03.2025 року надійшла до Голосіївського районного суду м.Києва від приватного нотаріуса КМНО Петренко О.В., спадкоємицею ОСОБА_8 є її дочка ОСОБА_2 .
Судом встановлено, що в матеріалах спадкової справи № 35/2016 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_13 ОСОБА_8 , відсутні відомості щодо отримання ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/10 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України).
Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст.1296 ЦК України).
Отже, спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є власником із часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.
Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.
У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном з використанням способів, визначених главою 29 ЦК України.
Згідно повідомлення Управління нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 31.03.2025 за № 6348/9.1-25/вх.4561/9-25 одержаного Голосіївським районним судом м.Києва 07.04.2025, в Спадковому реєстрі (заповіти/спадкові договори) відсутня інформація щодо посвідчення заповіту, складеного від імені ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Судом встановлено, що спадкоємці на 1/10 частину майна ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , відсутні.
Відповідно до Довідки про показники об`єкта нерухомого майна від 18.05.2023 року за № 1260 та даних Технічного паспорту від 18 травня 2023 року, житловий будинок під літерою «А», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , має загальну площу 99,4 кв.м., житлову - 47,1 кв.м., господарські будівлі: сарай літ. «Г», споруди № 1,3, хвіртка № 2.
Судом встановлено, що у володінні та розпорядженні позивача в будинку літ. «А» за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 53,9 кв.м.
До квартири 2 вказаного будинку підведено газ, водопостачання та електроенергію.
Судом встановлено, що позивач є користувачем земельної ділянки, загальною площею 1377.46 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
-79:094:0050, площею 428,18 кв.м., за ОСОБА_1 без оформленого згідно з законодавством України права власності або користування;
-79:094:0051 площею 823,60 кв.м., за ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 без оформленого згідно з законодавством України права власності або користування;
-79:094:0052 площею 125,68 кв.м., за ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 без оформленого згідно з законодавством України права власності або користування.
Судом встановлено, що згідно Висновку судового експерта № 11СЕБТ/24 за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельної технічної експертизи від 22 січня 2025, який складено судовим експертом Галієвою О.М. та надано до матеріалів цивільної справи:
-відповідно до варіанту виділу 1/2 частки жилого будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , як власнику 1/2 частки пропонується виділити в натурі приміщення квартири № 2 загальною площею 53,9 кв.м., в тому числі житлової 26,2 кв.м., до складу якої входить: 2-І вітальня, площею 9,0 кв.м., 2-2 коридор, площею 3,8 кв.м., 2-3 кухня, площею 6,4 кв.м., 2-4 санвузол, площею 3,4 кв.м., 2-5 житлова кімната, площею 14,4 кв.м., 2-6 житлова кімната, площею 11,8 кв.м., 2-7 підсобна, площею 5,1 кв.м., а також господарські будівлі - огорожа № 1 та хвіртка № 2.2 загальною вартістю 148 784 грн., що на 3 734 грн. менше ідеальної частки вартості домоволодіння.
- відповідно до визначення порядку користування земельною ділянкою загальною площею 1377.46 кв.м, на якій розташований житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до 1/2 частини права власності ОСОБА_1 на даний житловий будинок, пропонується один варіант порядку користування земельною ділянкою із виділенням ОСОБА_1 із земельної ділянки загальною площею 1377,46 кв.м. (0,1377га) 1/2 частину ділянки з поворотними точками 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20 площею 0,0688 га, відповідно до схеми порядку користування (позначена жовтим кольором) Додатку до Висновку експерта № 11 СЕБТ/24 за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно - технічної експертизи від 22 січня 2025 року.
Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
Згідно вимог ч. 1 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується верховенством права. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.
Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
Згідно статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.
Відповідно до частин першої, другої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Частиною третьою статті 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Відповідно до ч.1,2 статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.
Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб.
За загальним правилом власник самостійно користується, володіє та розпоряджається своїм майном. Володіння та розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості.
Відповідно до ч. 1,3 ст. 367 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Згідно п.6.Постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 04.10.91 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.
Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.
Положеннями п.1.2. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007 N 55, (надалі - Інструкція), встановлено, що Поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна (додаток 1) або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна (додаток 2). Пунктом 3.3. Інструкції встановлено, що за відсутності згоди всіх співвласників щодо зміни часток питання вирішується в судовому порядку.
Згідно висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 19.12.2018 року у справі № 1301/362/2012 системний аналіз статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.
В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України та статей 319, 358 Цивільного кодексу України всі громадяни є рівними у своїх правах, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.
У статті 392 ЦК України вказано, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Суб`єктом вимог про визнання права власності може будь-яка особа, яка вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів у третіх осіб або претензіями третіх осіб чи необхідністю отримати правовстановлюючі документи.
Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається в належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин.
Згідно вимог ч.1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача ).
Оскільки, частина житлового будинку та надвірних будівель та споруд перейшли у власність позивача на законних підставах, до нього перейшло право користування земельною ділянкою, на якій розташовані належна частина житлового будинку та господарських будівель та споруд.
Під поділом (порядком користування) земельної ділянки слід розуміти її розподіл у відповідності до часток (ідеальних та наближених до ідеальних) співвласників / користувачів для здійснення права власності/користування.
Варіанти поділу (встановлення порядку користування) земельної ділянки повинні максимально забезпечувати однакові умови для співвласників з урахуванням їх часток, бути наближеними до фактичного порядку користування, якщо такий склався і забезпечує однакові умови, та забезпечувати зручне користування і експлуатацію поліпшеннями, що розташовані на земельній ділянці, по можливості виключати ділянки спільного користування.
Максимальне забезпечення однакових умов для співвласників передбачає відсутність будь-яких переваг при поділі (встановленні порядку користування) земельної ділянки для одного із співвласників, по можливості пропорційний поділ фасадної (з вулиці) частини земельної ділянки, а також ділянок, що використовуються під сад, огород тощо, забезпечення однакових умов проходу або заїзду на земельні ділянки, що виділяються співвласниками, врахування рельєфу та інших особливостей земельної ділянки при її поділі для кожного з співвласників.
Відповідно до частин першої, третьої статті 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.
За правилом частини другої статті 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
Відповідно до роз`яснень, наданих судам у п. 21 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», якщо до вирішення судом спору між співвласниками житлового будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався, або вона перебувала у користуванні співвласників, і ними не було досягнуто згоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) часток у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.
Відповідно до частини першої статті 318 ЦК кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
Частиною п`ятою статті 319 ЦК України встановлено, що право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи.
При вирішенні спору про встановлення порядку користування земельною ділянкою, визначаючи варіанти користування, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку.
Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.
Судові витрати
Понесені позивачем судові витрати щодо сплати судового збору при зверненні до суду з позовом не підлягають відшкодуванню відповідачами відповідно до положень статті 141 ЦПК України, оскільки позивач, звертаючись до суду з позовом, не просить суд про відшкодування судових витрат.
Керуючись статтями: 3, 15,16, 316, 318, 319, 321, 328, 355, 356, 358, 364, 367, 377, 392 ЦК України, статтями: 88, 120 ЗК України та статтями: 2, 3, 4, 10, 12,13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-284 ЦПК України, суд,
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділ в натурі із частки майна спільної часткової власності та визнання права власності на визначене майно, припинення права спільної часткової власності, встановлення порядку користування земельною ділянкою - задовольнити.
Виділити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) в натурі із спільної часткової власності належну йому 1/2 частину в житловому будинку літ. «А», загальною площею 53,9 кв.м, житловою 26,2 кв.м., з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме окремі приміщення в житловому будинку: 2-І вітальня, площею 9,0 кв.м., 2-2 коридор, площею 3,8 кв.м., 2-3 кухня, площею 6,4 кв.м., 2-4 санвузол, площею 3,4 кв.м., 2-5 житлова кімната, площею 14,4 кв.м., 2-6 житлова кімната, площею 11,8 кв.м., 2-7 підсобна, площею 5,1 кв.м., а також господарські будівлі та споруди - огорожа № 1, хвіртка № 2.2 та визнати право власності на виділене майно.
Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на 1/2 частину в житловому будинку літ. «А», загальною площею 53,9 кв.м, житловою 26,2 кв.м., з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Визначити порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши в користування ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) із земельної ділянки загальною площею 1377.46 кв.м (0,1377га) 1/2 частину ділянки з поворотними точками 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20 площею 0,0688 га, відповідно до схеми порядку користування (позначена жовтим кольором) Додатку до Висновку експерта № 11 СЕБТ/24 за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно - технічної експертизи від 22.01.2025.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Відповідач - ОСОБА_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Відповідач - ОСОБА_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Відповідач - ОСОБА_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Суддя С. О. Чекулаєв