Справа № 712/8006/25
Провадження № 2-н/712/813/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2025 року Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ТОКОВА С.Є., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини , -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 11.06.2025 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати пред`явлення заяви про видачу судового наказу до суду, до досягнення дитиною повноліття та стягнути понесені витрати на правову допомогу.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

У наданій до суду заяві, заявник просить видати судовий наказ про стягнення ізОСОБА_2 аліментів у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати пред`явлення заяви про видачу судового наказу до суду, до досягнення дитиною повноліття, що не передбачено вимогам п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України та є підставою для відмови у видачі судового наказу за п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, в якій зазначено, що суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає статті 161 цього Кодексу.

Так, заява про видачу судового наказу містить вимогу про стягнення витрат на правову допомогу, які не є безспірними.

Вирішення судом питання про розподіл між сторонами витрат на правничу допомогу адвоката відбувається за участю сторін, статус яких статтею 42 ЦПК України визначений лише в справах позовного провадження, в той час, як за приписами частини другої наведеної норми процесуального права при розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник. Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом ІІ ЦПК України «Наказне провадження». Вказаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником.

Беручи до уваги наведене, враховуючи, що заявницею заявлені вимоги, які не відповідають положенням статті 161 ЦПК України, суд вважає необхідним відмовити у видачі судового наказу.

Згідно з ч.2 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. ст. 27, 97, 164 166 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини.

Роз`яснити ОСОБА_1 її право на звернення з такими ж вимогами до суду у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцятиднів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя : С.Є. Токова