Справа № 573/1118/25
Номер провадження 2/573/348/25
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

( з а о ч н е )

29 липня 2025 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Замченко А.О.,

з участю секретаря Півньової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

18.06.2025 ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до ОСОБА_1 з позовом, в якому вказує, що 30.10.2019 між АТ «Банк Форвард» і ОСОБА_1 укладено кредитний договір №200226491, на підставі якого останній отримав кредит у сумі 62171 грн 60 коп. строком на 1095 днів. 25.07.2024 між АТ «Банк Форвард» і ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого останнє набуло право вимоги грошових коштів від ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором. Відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість у розмірі 40333 грн 64 коп., з яких: 18351 грн 17 коп. заборгованість за тілом кредиту, 1 грн 35 коп. заборгованість за відсотками, 21981 грн 12 коп. заборгованість за комісією.

Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства вказану суму, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 19.06.2025 відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, визначено зберігати додатки до позовної заяви лише в електронній формі в ЄСІТС.

У судове засідання представник позивача ТзОВ «Кредит-Капітал» - Усенко М.І. не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника товариства, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а. с. 23).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання також не з`явився. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання останній відсутній, інформації щодо своєї адреси суду не надав, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судова повістка вручена йому належним чином (а. с. 14, 21).

У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подав, за згодою позивача було проведено заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, відповідно до оферти ОСОБА_1 від 30.10.2019 №200226491, акцептованої банком, останній отримав у АТ «Банк Форвард» кредит за програмою «CS Святковий кредит» у сумі 62171 грн 60 коп. на 1095 днів з 30.10.2019 по 28.10.2022, зі сплатою процентів: на основну частину основного боргу за ставкою 0,01% річних, на прострочену частину основного боргу 0,00001% річних, щомісячної комісії з 30.10.2019 по 28.11.2019 у сумі 0 грн, з 29.11.2019 1796 грн 76 коп., сплатою штрафів за пропущення платежів: першого пропуску 250 грн, другого (підряд) пропуску 350 грн, третього (підряд) пропуску 350 грн, четвертого (підряд) та кожного наступного (підряд) 400 грн, сплатою за послугу sms-сервісу за кредитним договором у розмірі 35 грн за кожен місяць протягом 36 місяців, погашенням заборгованості за кредитом періодичними платежами, дати яких визначені в паспорті споживчого кредиту (відповідно до ухвали суду від 19.06.2025 оферта від 30.10.2019, паспорт споживчого кредиту зберігаються лише в ЄСІТС).

Своїм підписом у вказаній оферті ОСОБА_1 підтвердив, що складовою та невід`ємною частиною кредитного договору будуть являтися дана оферта, паспорт споживчого кредиту (що містить, окрім іншого, інформацію про кількість і розмір платежів, періодичність внесення, Умови надання та обслуговування кредитів АТ «Банк Форвард», які розміщені банком у місці, в якому було оформлено дану оферту, у мережі інтернет на сайті банку, у підрозділах банку, з якими він ознайомився, повністю згоден, примірник яких він має, їх зміст розуміє та положення яких зобов`язується неухильно дотримуватися.

Також 30.10.2019 між ОСОБА_1 і АТ «Банк Форвард» підписано паспорт споживчого кредиту за продуктом «Cross-Sale», який є додатком до кредитного договору №200226491 від 30.10.2019 (відповідно до ухвали суду від 19.06.2025 паспорт споживчого кредиту зберігається лише в ЄСІТС).

Згідно з виписками по особовому рахунку ОСОБА_1 в АТ «Банк Форвард» за періоди з 14.07.2013 по 10.06.2023, з 11.06.2023 по 24.07.2024 останній використовував кредитні кошти (відповідно до ухвали суду від 19.06.2025 зазначені документи зберігаються лише в ЄСІТС).

25.07.2024 між АТ «Банк Форвард» і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги №GL1N426202/1, відповідно до умов якого АТ «Банк Форвард» передало (відступило) за плату, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняло належні первісному кредиторові права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимог (відповідно до ухвали суду від 19.06.2025 зазначений договір зберігається лише в ЄСІТС).

Як вбачається з витягу з реєстру боржників ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги заборгованості до ОСОБА_1 у розмірі 40333 грн 64 коп. за кредитним договором №200226491 від 30.10.2019, з яких: 18351 грн 17 коп. тіло кредиту, 1 грн 35 коп. заборгованість за відсотками, 21981 грн 12 коп. заборгованість по комісії (відповідно до ухвали суду від 19.06.2025 зазначений витяг з реєстру зберігається лише в ЄСІТС).

Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (відповідно до ухвали суду від 19.06.2025 зазначений документ зберігається лише в ЄСІТС).

09.06.2025 позивачем направлено відповідачу досудову вимогу щодо погашення заборгованості за кредитним договором (відповідно до ухвали суду від 19.06.2025 зазначений документ зберігається лише в ЄСІТС).

Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України).

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства 40333 грн 64 заборгованості по кредитному договору 200226491 від 30.10.2019.

Що стосується вимоги про стягнення 7000 грн витрат на правничу допомогу, то суд дійшов наступного висновку.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до ч, 1, 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 статі 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (§80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (§95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №199/3939/18-ц.

З огляду на викладене, визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги норми ч. 4 ст. 137 ЦПК України, характер спірних правовідносин, складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання робіт, значення справи для сторін, з урахуванням вимог розумності та справедливості, вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 3000 грн понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.

З огляду на викладене, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 5422 грн 40 коп. понесених і документально підтверджених судових витрат, які складаються з судового збору (2422 грн 40 коп.) та витрат, пов`язаних з розглядом справи (3000 грн).

На підставі викладеного, керуючись ст. 258, 259, 263-265, 280-285 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (79018, Львівська область, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, копр. 28, 4-й поверх, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 40333 (сорок тисяч триста тридцять три) грн 64 коп. заборгованості за кредитним договором №200226491 від 30.10.2019, 5422 (п`ять тисяч чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ЦПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідач має право подати протягом 30 днів з дня проголошення заочного рішення заяву про його перегляд до Білопільського районного суду Сумської області.

Суддя