Справа № 645/2375/25
Провадження № 2/645/1724/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Шевченко Г.С.,

за участю секретаря судового засідання Пастушенко К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" звернулось до Фрунзенського районного суду м. Харкова суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість станом на 01.03.2025 в сумі 87452,52 грн., з яких: 84142,83 грн. за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.10.2012 по 28.02.2025; 756,36 грн. за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 28.02.2025; 537,97 грн. за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 28.02.2025; 1520,96 грн. за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 28.02.2025; 494,40 грн. за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 28.02.2025; та судові витрати в сумі 3028.00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячої води. Однак в порушення приписів чинного законодавства свого обов`язку щодо проведення оплати за вказані комунальні послуги не здійснює, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 87452 грн. 52 коп. станом на 01.03.2025 року.

Ухвалою суду від 14.04.2025 року по справі відкрито спрощене позовне провадження.

28.05.2025 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого останній зазначив, що не згоден з нарахуванням заборгованості, оскільки позивачем пропущений строк позовної давності. Окрім того, ОСОБА_1 зазначив, що є інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни згідно з посвідченням № НОМЕР_1 від 10.09.2021 р. та вшанований знаком народної пошани «Герой Чорнобиля». Також, вказав, що має пільги зі сплати судового збору, передбачені ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». Посилаючись на викладене, просив відмовити у задоволенні позову КП «ХТМ», врахувати строк позовної давності при постановленні рішення суду.

29.05.2025 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 , у якій останній зазначив, що Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». На всій території України запроваджено карантин до 30.06.2023 р., а під час дії карантину строки, визначені ст. 257 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину, тому період заборгованості з 01.04.2027 року по 30.06.2022 року не виходить за строки позовної давності. Окрім того, Пунктом 19 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України» «Про введення воєнного стану в Україні», з 24 лютого 2022 року в Україні було введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалася та триває на час розгляду справи. Отже, строк позовної давності за вимогою про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду в силу приписів пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України продовжено на строк дії воєнного стану, тобто період заборгованості з 01.04.2017 року по 02.2005 року не виходить за строки позовної давності, таким чином, борг відповідача за послуги з постачання теплової енергії складає 63057 грн. за період з 01.04.2017 р. по 02.2025 р.

22.07.2025 року до суду надійшли пояснення представника позивача, у яких останній вказує, що позивач стверджує, що КП «ХТМ» не нараховувало пільги, як громадянину, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та інваліду війни. Проте, Постановою КМ України № 373 від 17.04.2019 р. «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі» затверджено Порядок надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі, де вказується: 1. Цей Порядок визначає механізм надання громадянам у грошовій формі таких пільг: на оплату абонентського обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг, а також житлово-комунальних послуг, а саме:

- житлових послуг - послуг з управління багатоквартирним будинком;

- комунальних послуг - послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами;

- на оплату абонентського обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за Індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг, а також витрат на управління багатоквартирним будинком, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельний (житловий) кооператив (далі об`єднання), та витрат на комунальні послуги в такому будинку;

3. Дія цього Порядку поширюється на осіб, які мають право на пільги згідно із Законами України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років, Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (крім військовослужбовців), Про Службу безпеки України, Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні, Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист, Про бібліотеки і бібліотечну справу, Про музеї та музейну справу, Про захист рослин, Про жертви нацистських переслідувань, Про охорону дитинства, Про соціальний захист дітей війни, Про культуру, Про освіту, Про відновлення прав осіб, депортованих за національною ознакою», Кодексом цивільного захисту України (крім осіб рядового і начальницького складу), Основами законодавства України про охорону здоров`я (далі пільговики).

7. Пільговики, яким надається пільга у грошовій формі, зобов`язані сплачувати щомісяця вартість фактично спожитих житлово-комунальних послуг з урахуванням суми пільги, виплаченої таким пільговикам готівкою.

14. Виплата пільг у грошовій готівковій формі здійснюється шляхом перерахування коштів уповноваженим органом на рахунок пільговика, відкритий в установі уповноваженого банку, або через відділення організації, що здійснює виплату та доставку пенсій та грошової допомоги, за місцем фактичного проживання одержувача пільг.

Таким чином, відповідач отримував компенсацію пільг у грошовій формі, але за послуги з теплопостачання, абонентську плату та ВБС не сплачував.

Щодо оплати за підігрів води, відповідачу зовсім не нараховувалися кошти до жовтня 2024 р. З жовтня 2024 року відповідачу був нарахований борг з урахуванням пільги за 1.6 м. куб.

У судове засідання представник позивача КП «ХТМ» Редька С.І. не з`явився, надав суду заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні просив застосувати позовну давність до позовних вимог та відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить такого висновку.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачем послуг з теплопостачання, які надає КП «ХТМ».

За вказаною адресою КП «ХТМ» відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 на ім`я відповідача ОСОБА_1 .

Відповідач користується тепловою енергією, яку КП «Харківські теплові мережі» подає в житлове приміщення.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Частиною 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

На підставі ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 та Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182 на офіційному сайті КП «ХТМ» розміщено 31.10.2021 року індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Зазначений договір є публічним договором приєднання, який набрав чинності 01.12.2021 року.

Постачання теплової енергії на потреби опалення у багатоквартирні будинки м.Харкова КП «ХТМ» здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а на потреби гарячого водопостачання протягом року.

З 01.12.2021 року на підставі ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 р. №2189-VIII у багатоквартирних будинках набрали чинності індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії на індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання та опубліковані на офіційному сайті КП «ХТМ» в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua від 31.10.2021 року.

Відповідно до п. 4 Індивідуальних договорів фактом приєднання споживача до умов договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку за надану послугу, факт отримання послуги.

Згідно п. 5 Індивідуальних договорів Виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу.

Пунктами 51, 52 Індивідуальних договорів передбачено, що договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний період.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію й ін. послуги) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами.

За ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Згідно п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані послуги.

Зазначене узгоджується з висновком щодо застосування норм права, сформульованим у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2951цс15 від 20.04.2016 року.

Згідно п. 18 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", які діяли до 01.05.2022 року, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

За п. 17, 18, 20, 30 Правил надання населенню послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, споживач повинен своєчасно у встановлений термін сплачувати надані послуги.

Оплата за надані послуги вноситься щомісячно, згідно норм і тарифів встановлених обласними державними адміністраціями.

Порядок формування та затвердження цін і тарифів на житлово-комунальні послуги встановлені ст. 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

До повноважень позивача не входить зменшення або збільшення тарифів, встановлених для оплати наданих послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

За змістом ч. 3 ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» послуга з централізованого водовідведення надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водовідведення, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Відсутність відповідного договору не є підставою для відмови у стягненні заборгованості за послуги опалення, оскільки згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією в даних правовідносинах є надання послуг та їх отримання відповідачем.

Разом з тим, недотримання вимог законодавства щодо належного виконання зобов`язання призводить до порушення зобов`язань.

За вимогою ч. 3 ст. 815 ЦК України наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.

З 1 липня 2022 року набрав чинності публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, який опублікований на офіційному сайті КП «ХТМ».

Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» теплова енергія-товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Споживач теплової енергії- фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. Тобто регулювання відносин здійснюється щодо постачання теплової енергії, яка призначена для купівлі- продажу. Основним обов`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

За Правилами користування теплової енергії від 03.10.2007 № 1198 споживач теплової енергіє є фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, або юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно договору.

КП «ХТМ» надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, згідно із Законом Україні «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 830, Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року № 1182.

Постачання теплової енергії на потреби опалення у багатоквартирні будинки м. Харкова КП «Харківські теплові мережі» здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а на потреби гарячого водопостачання протягом року.

Згідно ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Відповідно до позову КП «ХТМ» щомісяця направляє споживачам рахунки за послуги теплопостачання із зазначенням нарахувань за надані послуги та суми боргу.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що заборгованість до теперішнього часу боржником не погашена.

Відповідач не надав доказів необґрунтованості нарахованих сум, не надав свого розрахунку, тому суд погоджується з розрахунком позивача.

За ст. 68 ЖК України споживачі зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875 - IV, споживач зобов`язаний оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У частині 1 статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Згідно статті 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Даючи оцінку заяві відповідача ОСОБА_1 про застосування до спірних правовідносин позовної давності, суд виходить з наступного.

За приписами статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін.

Частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання і тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, які мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо втратили свою достовірність і повноту зі плином часу (пункт 51 рішення від 21 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Звертаючись до суду з цим позовом, КП «ХТМ» просить стягнути з відповідача заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.10.2012 р. по 28.02.2025 р. в розмірі 84142,83 грн.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався. Карантин в Україні було безперервно встановлено з 12.03.2020 до 30.06.2023 року.

Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина.

Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»).

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Пунктом 19 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України» «Про введення воєнного стану в Україні» 24 лютого 2022 року в Україні було введено воєнний стан строком на 30 діб.

Указами Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24 лютого 2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію» неодноразово були внесені зміни щодо продовження строку дії воєнного стану в Україні та проведення мобілізації.

Згідно Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та триває на теперішній час.

Тобто, судом вбачається сплив строків позовної давності щодо вимог позивача за період з 01 жовтня 2012 року по 30 березня 2017 року (оскільки нарахування за послуги здійснюється станом на 01 число місяця).

За таких обставин, підлягає застосуванню положення про строк позовної давності до вимог про стягнення з відповідача заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за вказаний період.

Матеріали справи не містять доказів про наявність у позивача поважних причин пропуску позовної давності для звернення до суду. Крім того, в своїй заяві представник позивача не надав будь-яких заперечень з приводу застосування строку позовної давності за вказаними вимогами та особисто надав розрахунок заборгованості з урахуванням такого строку.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові згідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає що є підстави для застосування позовної давності та ухвалення рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми заборгованості за період з 01 жовтня 2012 року по 30 березня 2017 року.

Отже, виходячи з наведеного, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії, яка нарахована за період з 01 квітня 2017 року по 28 лютого 2025 року, сума якої складає 63057,00 гривень, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості у загальній сумі 66366 грн. 69 коп.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини: принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

За приписами ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача (пункт 1 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України).

Так, з матеріалів справи вбачається, що КП «Харківські теплові мережі», звертаючись до суду із позовом, сплатило 3028,00 грн. судового збору. (а.с. 1).

Позовні вимоги задоволено на 75,89% (66366,69/87452,52=75,89 %).

При цьому, відповідачем до відзиву додано копію посвідчення інваліда війни серії НОМЕР_3 від 10.09.2021 року про те, що він є інвалідом ІІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, та копію посвідчення Героя Чорнобиля № 3076 від 14.12.2012 року, виданого ОСОБА_1 як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (посвідчення категорії 2 серія НОМЕР_4 ).

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено вичерпний перелік категорій осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Разом із тим, відповідач ОСОБА_1 за своїм статусом не відноситься до жодної категорії з цього переліку, тому суд не має законних підстав для застосування до відповідача пільги щодо сплати судового збору на підставі ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3028,00*75,89% = 2297,95 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 8, 11-13, 76, 81, 141, 258, 256, 257, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Комунального підприємства "Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду - задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість станом 01.03.2025 в сумі 66366 (шістдесят шість тисяч триста шістдесят шість) грн. 69 коп.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» витрати по сплаті судового збору в сумі 2297 грн. 95 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Учасники справи:

позивач - Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», р/р НОМЕР_6 в ФХОУ ОАО «Державний ощадний банк України», , юридична адреса: 61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, адреса листування 61091, м. Харків, вул. Танкопія, 11/1;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 01.08.2025 року.

Суддя Г. С. Шевченко