Справа № 465/3698/25
Провадження 2/465/2772/25
РІШЕННЯ

Іменем України

05.08.2025 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Кузь В.Я.

за участю секретаря судового засідання - помічника судді Янковської С.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат. Позов мотивує тим, що 29 червня 2000 року між ними зареєстровано шлюб. Під час перебування у шлюбі ОСОБА_2 набуто частку в статутному капіталі ПП «Ефективна відгодівля тварин-Захід». 17 листопада 2009 року рішенням Франківського районного суду міста Львова шлюб між сторонами розірвано. Вказує на те, що 29 травня 2019 року Верховним судом винесено Постанову у цивільній справі №2-3632/11, яким встановлено, що частка відповідача в статутному капіталі ПП «Ефективна відгодівля тварин-Захід» придбана ним у період шлюбу та за кошти спільно нажиті з ОСОБА_1 ..

Верховний Суд вказав, що ОСОБА_1 має право вимагати у ОСОБА_2 половини доходу від діяльності ПП «Ефективна відгодівля тварин-Захід». Вона, позиивач, неодноразово зверталася до ОСОБА_2 з листами в яких просила, у випадку отримання доходів (дивідендів) від ПП «Ефективна відгодівля тварин-Захід», виплачувати їй її частку в доходах, протягом семи днів з дня отримання доходів. Позивачка вказує, що ОСОБА_2 не перераховував вчасно її частку в доходах від діяльності підприємства, у зв`язку з чим, вона має право на стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 26 травня 2025 року року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У поданому відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що не погоджується з вимогами та доводами позовної заяви, вважає позов безпідставним та таким, в задоволенні якого слід відмовити. Вказує, що кожного разу протягом семи днів з отримання листів - вимоги в частині сплати половини отриманого доходу від діяльності ПП «Ефективна відгодівля тварин - Захід» виконував вимогу. Зазначає, що ані договором, ані законом не встановлено строк, у який має сплачуватись грошова компенсація 1/2 доходів отриманих від діяльності підприємства. Він, відповідач не заперечує проти права вимоги позивачки щодо компенсації 1/2 доходів отриманих від діяльності підприємства, однак зобов`язання щодо виплати грошової компенсації 1/2 доходів отриманих від діяльності підприємства ОСОБА_2 прострочено не було.

Усі вимоги щодо оплати суми коштів, що стосувались належної позивачці частки доходу (дивідендів) від діяльності ПП «Ефективна відгодівля тварин-Захід», оплачувались в межах семиденного строку від дня отримання таких вимог. Також вказує на те, що позивачкою неправомірно нараховано 3% річних та збитків від інфляції на встановлену рішенням суду заборгованість до складу якої, окрім основного боргу, входять суми 3% річних, що не відповідає принципу заборони подвійної цивільно-правової відповідальності.

У відповіді на відзив представник позивача зазначає, що позовні вимоги, стосовно стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат, які заявленні стосовно несвоєчасної сплати компенсації, які стосуються Рішення Франківського районного суду міста Львова від 07 серпня 2023 року у справі №465/1822/23 , не стосуються періодів, за які було стягнуто пеню та інфляційні втрати. Інфляційні втрати та три відсотки річних нараховані виключно на суму основної заборгованості, без врахування будь-яких штрафних санкцій. Основна заборгованість виникла не на підставі Рішення Франківського районного суду міста Львова від 07 серпня 2023 року у справі № 465/1822/23, а у зв`язку з наявністю обов`язку сплачувати компенсацію.

У запереченнях на відповідь на відзив, представник відповідача вважає за необхідне ще раз наголосити на добросовісності відповідача та належному виконанні ним своїх зобов`язань, адже усі вимоги щодо оплати суми коштів, що стосувались належної позивачу частки доходу (дивідендів) від діяльності ПП «Ефективна Відгодівля Тварин-Захід», оплачувались відповідачем в межах семиденного строку від дня отримання таких вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, та за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ч.астииною 8 цієї статті визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

У відповідності до вимог п. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За вимогами ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 червня 2000 року, який розірвано рішенням Франківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2009 року.

Як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується сторонами, ОСОБА_2 є учасником ПП «Ефективна відгодівля тварин-Захід» з часткою в 23 % статутного капіталу.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 травня 2019 року в справі №2-3632/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову у частині вимоги про проведення поділу корпоративних прав ОСОБА_2 на частку у розмірі 23 % статутного капіталу Приватного підприємства "Ефективна відгодівля тварин - Захід" шляхом визнання за нею права на частку у розмірі 11,5 % статутного капіталу. Підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині Верховним Судом визначено, те, що ОСОБА_1 немає права вимагати визнання за нею права власності на частку в статутному капіталі, проте в неї є право вимагати у ОСОБА_2 половини доходу від діяльності підприємства.

Матеріалами справи підтверджується, та не заперечується сторонами що 12 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 , з листом, в якому, просила, у випадку отримання доходів (дивідендів) від ПП «Ефективна відгодівля тварин-Захід», виплачувати її частку в доходах, протягом 7 днів з дня отримання доходів. Лист вручено ОСОБА_2 особисто 17 серпня 2020 року. В подальшому ОСОБА_1 зверталась до ОСОБА_2 з листами від 09 лютого 2023 року, 28 березня 2024 року, 08 квітня 2024 року, 03 вересня 2024 року, 07 лютого 2025 року, 31 березня 2025 року в яких просила виплачувати її частку в доходах, протягом 7 днів з дня їх отримання.

Рішенням Франківського районного суду міста Львова від 08 червня 2022 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 02 листопада 2022 рокуу справі №465/5733/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення доходу, отриманого від діяльності підприємства, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 36098,91 грн., як грошову компенсацію 1/2 доходу (дивідендів), отриманого від діяльності ПП «Ефективна відгодівля тварин Захід» за період з січня 2020 року по липень 2020 року.

Рішенням Франківського районного суду міста Львова від 07 серпня 2023 року у справі №465/1822/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення доходу, отриманого від діяльності підприємства, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 155 769,42 гривень, як грошової компенсації 1/2 доходу (дивідендів), отриманих від діяльності Приватного підприємства «Ефективна відгодівля тварин-Захід» за період з липня 2020 року по травень 2022 року, трьох відсотків річних у розмірі 6672,34 гривень та інфляційних втрат у розмірі 43 318,81 гривень нарахованих до 15 березня 2023 року (день подачі позовної заяви). Рішення виконане ОСОБА_2 12 березня 2024 року шляхом переказу грошових коштів в сумі 207 818,18 грн. на рахунок ОСОБА_1 , що підтверджується Інформацією про окремі операції за рахунком ОСОБА_1 від 04 березня 2025 року наданою АТ КБ «Приватбанк».

28 березня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 з листом, в якому, просила перерахувати на її банківський рахунок грошову компенсацію 1/2 доходу (дивідендів) отриманого від діяльності ПП «Ефективна відгодівля тварин-Захід» за період з 18 січня 2023 року по 05 лютого 2024 року. 04 квітня 2024 року ОСОБА_2 перераховано на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 165807,96 грн. на рахунок ОСОБА_1 , що підтверджується Інформацією про окремі операції за рахунком ОСОБА_1 від 04 березня 2025 року наданою АТ КБ «Приватбанк».

Листом від 08 квітня 2024 року ОСОБА_1 вказала, на те, що ОСОБА_2 не перераховано 1500,00 грн. компенсацію 1/2 доходу (дивідендів) отриманого від діяльності ПП «Ефективна відгодівля тварин-Захід» в період з 18 січня 2023 року по 05 лютого 2024 року, та просила сплатити їх. 13 вересня 2024 року ОСОБА_2 перераховано на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 1500,00 грн. на рахунок ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою від 05 березня 2025 року наданою АТ КБ «Приватбанк».

03 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 з листом, в якому, просила перерахувати на її банківський рахунок грошову компенсацію 1/2 доходу (дивідендів) отриманого від діяльності ПП «Ефективна відгодівля тварин-Захід» за період з 06 лютого 2024 року 03 вересня 2024 року. 13 вересня 2024 року ОСОБА_2 перераховано на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 80 769,36 грн., що підтверджується довідкою від 05 березня 2025 року наданою АТ КБ «Приватбанк».

07 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 з листом, в якому, просила перерахувати на її банківський рахунок грошову компенсацію 1/2 доходу (дивідендів) отриманого (отриманих) від діяльності ПП «Ефективна відгодівля тварин-Захід» за період з 04 жовтня 2024 року 13 січня 2025 року. 18 лютого 2025 року ОСОБА_2 перераховано на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 46 153,72 грн. рахунок ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою від 05 березня 2025 року наданою АТ КБ «Приватбанк».

31 березня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 з листом, в якому просила його сплатити три відсотки річних та інфляційні втрати, зумовлені несвоєчасним виконанням зобовязання про перерахування компенсації 1/2 доходу (дивідендів) отриманого (отриманих) від діяльності ПП «Ефективна відгодівля тварин-Захід». Претензія отримана ОСОБА_2 04 квітня 2025 року, що підтверджується відомостями з офіційного сайту ДП «Укрпошта».

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Частина 2 ст. 625 ЦК України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

В силу положень ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 квітня 2020 року у справі № 910/4590/19 (провадження № 12-189гс19), аналізуючи правову природу правовідносин, які виникають на підставі положень статті 625 ЦК України, дійшла до висновку про те, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3 % річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги (пункт 43 постанови), а поєднання цих вимог у одній справі не є обов`язковим.

Вказаний правовий висновок висловлений 09 лютого 2021 року Великою Палатою Верховного Суду у справі № 520/17342/18 (провадження № 14-158цс20).

Як встановлено судом, 12 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 , з листом, в якому, просила, у випадку отримання доходів (дивідендів) від ПП «Ефективна відгодівля тварин-Захід», виплачувати їй її частку в доходах, протягом 7 днів з дня отримання доходів. Лист вручено ОСОБА_2 особисто 17 серпня 2020 року.

До позовної заяви позивачкою надано розрахунок інфляційних втрат та трьох відсотків річних, який стосується їх нарахування:

- на суму компенсації дивідендів виплачених за період з липня 2020 року по травень 2022 року в сумі 155769,42 грн. (стягнута за Рішенням Франківського районного суду міста Львова від 08 червня 2022 року у справі №465/5733/20) за період з 15 березня 2023 року (перший день, за який три відсотки річних та штрафні санкції не заявлялися до стягнення в справі №465/5733/20) по 12 лютого 2024 року (день виконання рішення суду в справі №465/5733/20);

- на суму компенсації дивідендів виплачених за період з травня 2022 року по липень 2023 року, в сумі - 167307,31 грн. за період між 7 днем, з дня кожного отримання ОСОБА_2 дивідендів до 04 квітня 2024 року (13 вересня 2024 року) (день погашення заборгованості);

- на суму компенсації дивідендів виплачених за період з серпня 2023 року по лютий 2024 року в сумі 80769,01 грн., за період між 7 днем, з дня кожного отримання ОСОБА_2 дивідендів до 13 вересня 2024 року (день погашення заборгованості).

- на суму компенсації дивідендів виплачених за період з березня 2024 року по червень 2024 року в сумі 46153,72 грн. за періоду між 7 днем, з дня кожного отримання ОСОБА_2 дивідендів та 18 лютого 2025 року (день погашення заборгованості).

Оцінюючи заперечення відповідача щодо неправомірно нараховано 3% річних та збитків від інфляції на суму компенсації дивідендів виплачених за період з липня 2020 року по травень 2022 року в сумі 155769,42 грн. суд зазначає, що інфляційні втрати та три відсотки річних, яких стосується їх нарахування на суму компенсації дивідендів виплачених за період з липня 2020 року по травень 2022 року в сумі 155769,42 грн. за змістом рішення Франківського районного суду міста Львова від 08 червня 2022 року у справі №465/5733/20 є компенсацією дивідендів, та не містять в собі будь-яких штрафних санкцій, а тому, суд відхиляє даний аргумент відповідача.

Зі змісту відзиву на позов, вбачається, що відповідач визнає свій обов`язок про сплаті позивачу компенсації дивідендів від ПП «Ефективна відгодівля тварин-Захід», проте незгідний з тим, що три відсотки річних та інфляційні втрати нараховані позивачем, починаючи з сьомого дня, з дня отримання дивідендів. З цього питання суд вважає за необхідне зазначити, що пред`явлення 17 серпня 2020 року вимоги ОСОБА_2 перераховувати половину доходів (дивіденди) від діяльності ПП «Ефективна відгодівля тварин-Захід», протягом семи днів, з дня їх отримання, ОСОБА_1 скористалася правом наданим статтею 530 Цивільного кодексу України, а саме, вимагати виконання цивільного зобов`язання, строк виконання якого не встановлений, у будь-який час. Така поведінка ОСОБА_1 відповідає загальним засадам справедливості, добросовісності та розумності, пред`явлення такої вимоги не порушує жодних прав ОСОБА_2 .

Суд також наголошує на тому, що питання правомірності пред`явлення вимоги 17 серпня 2020 року про перераховувати половини доходів (дивідендів) від діяльності ПП «Ефективна відгодівля тварин-Захід», протягом семи днів, з дня їх отримання, уже було предметом розгляду судом у спорі між позивачем та відповідачем у справі №465/1822/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення доходу, отриманого від діяльності підприємства. В рішенні Франківського районного суду міста Львова від 07 серпня 2023 року, яке набрало законної сили, встановлено,що пред`явивши 17 серпня 2020 року вимогу ОСОБА_2 перераховувати половину доходів (дивіденди) від діяльності ПП «Ефективна відгодівля тварин-Захід», протягом семи днів, з дня їх отримання, ОСОБА_1 скористалася правом наданим статтею 530 Цивільного кодексу України, вимагати виконання цивільного зобов`язання, строк виконання якого не встановлений, у будь-який час. Тобто, вимога про перераховувати половини доходів (дивідендів) від діяльності ПП «Ефективна відгодівля тварин-Захід», протягом семи днів, з дня їх отримання, є правомірною, а її невиконання свідчить про прострочення з боку відповідача, яке має наслідком нарахування пені та трьох відсотків річних.

З огляду на вищенаведене, суд перевірив та бере до уваги розрахунок ціни позову, що долучений до позовної заяви, який складений у відповідності до вимог чинного законодавства, відповідач обґрунтованих заперечень щодо розрахунку суду не надав та не спростував періодів та суми за які здійснено їх нарахування.

Отже, наданий до позовної заяви розрахунок інфляційних втрат та три відсотки річних не спростований відповідачем, проте перевірений судом, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача грошових коштвів в сумі 24389,31 грн., що включають 9 060,86 грн. трьох відсотків річних та 15 328,45 грн.інфляційних втрат, підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом абзацу 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009р. №14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зістатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 «Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)», § 23).

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. П.1 ч.3 цієї статті вказує на те, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Позивачкою подано до суду копії договору про надання правової допомоги від 22 грудня 2022 року, додаткової угоди від 20 березня 2025 року до договору, акт наданих послуг від 30 червня 2025 року та рахунок від 30 червня 2025 року відповідно до яких вартість наданої правової допомоги склала 20000,00 грн.

В постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 наголошено на тому, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При розгляді судової справи суд враховує те, що дана категорія справ є незначної складності, спірні правовідносини не є новими для позивача, підготовка позовної заяви в даній категорії справ не потребує великого обсягу юридичної роботи. Суть надання позивачу правничої допомоги зведена до написання та направлення позовної заяви до суду, розгляд справи проведено у спрощеному провадженні без виклику сторін у справі за наявними матеріалами справи.

Беручи до уваги заперечення відповідача щодо розміру витрат на правничу допомогу, суд вважає, що заявлений розмір правової допомоги в сумі 20000,00 грн. є завищеним, необґрунтованим, не відповідає принципам розумності та співмірності із складністю справи, проте, враховуючи обсяг доказів у справі підготовлених та наданих позивачем суду, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викаденого, керуючись ст. ст. 3, 10, 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263, 265, 274 - 279 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) три відсотки річних у розмірі 9 060 (дев`ять тисяч шістдесят гривень) 86 коп., інфляційні втрати у розмірі 15 328 (пятнадцять тисяч триста двадцять вісім ) гривень 45коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на оплату судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять ) гривень 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень 00 коп., в стягненні решти відмовити за відсутністю підстав.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя В. Кузь