УХВАЛА

30 липня 2025 року

м. Київ

справа № 1519/7980/2012

провадження № 61-8937ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 15 листопада

2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 06 травня 2025 року

у справі за заявою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича про заміну сторони виконавчого провадження шляхом заміни боржника на його правонаступника у цивільній справі

№ 1519/7980/2012 за позовом публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Д. М. звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження шляхом заміни боржника на його правонаступника у цивільній справі № 1519/7980/2012 за позовом ПАТ «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме: заміну боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні із виконання виконавчого листа № 1519/7980/2012, виданого Малиновським районним судом м. Одеса 16 березня 2023 року, яким встановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ТОВ «Верра Фінанс», згідно з постановою Одеського апеляційного суду від 30 січня 2023 року, заборгованість на загальну суму 118 114,90 дол. США, на її правонаступника - ОСОБА_3 .

Заяву приватний виконавець Колечко Д. М. обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 боржниця ОСОБА_1 померла. Із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернувся її син ОСОБА_3 , однак свідоцтво про право на спадщину останній не отримав. Водночас, згідно з вимогами чинного законодавства, ОСОБА_3 вважається таким, що прийняв спадщину померлої ОСОБА_1 , яка є боржницею у виконавчому провадженні, що перебуває на виконанні приватного виконавця, що стало підставою для звернення до суду із заявою про заміну вибулої сторони боржника у виконавчому провадженні.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2024 року заяву приватного виконавця Колечка Д. М. про заміну сторони виконавчого провадження шляхом заміни боржника на його правонаступника у цивільній справі № 1519/7980/2012 за позовом ПАТ «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без задоволення.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ТОВ «Верра Фінанс» пропустило строк пред`явлення вимоги кредитора до спадкоємців боржниці, тому втратило право вимоги до спадкоємця померлої боржниці - ОСОБА_3 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 06 травня 2025 року апеляційну скаргу ТОВ «Верра Фінанс» залишено без задоволення. Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2024 року залишено без змін.

Залишаючи апеляційну скаргу без задоволення, суд апеляційної інстанції виходив з правильності висновку суду першої інстанції дійшов щодо пропуску ТОВ «Верра Фінанс» визначеного статтями 1281, 1282 ЦК України строку пред`явлення вимоги до спадкоємця боржника, а отже втрати товариством права вимоги до спадкоємця померлої боржниці, що є підставою для відмови в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

08 липня 2025 року ТОВ «Верра Фінанс» звернулось до Верховного Суду

з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 06 травня 2025 року і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження.

ТОВ «Верра Фінанс» порушено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що текст постанови Одеського апеляційного суду від 06 травня 2025 року (повний текст якої складено 09 травня 2025 року) заявник отримав через підсистему «Електронний суд» 30 червня

2025 року.

Врахувавши наведені ТОВ «Верра Фінанс» обставини, взявши до уваги,

що 30 червня 2025 року постанова Одеського апеляційного суду від 06 травня 2025 року надіслана судом до Єдиного державного реєстру судових рішень,

а 02 липня 2025 року забезпечено надання загального доступу до вказаного судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що причини пропуску процесуального строку слід визнати поважними. Клопотання ТОВ «Верра Фінанс» підлягає задоволенню, а строк на касаційне оскарження - поновленню на підставі частини другої статті 390 ЦПК України.

Підставами касаційного оскарженняухвали Малиновського районного суду

м. Одеси від 15 листопада 2024 року та постанови Одеського апеляційного суду від 06 травня 2025 року заявник зазначає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, вказавши, що суди попередніх інстанцій застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі

№ 916/617/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України). Посилається на те, що про смерть ОСОБА_1 товариство довідалося у 2020 році.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

Оцінивши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з положеннями статей 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України,

а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження

і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у Законі України «Про виконавче провадження», органів та осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Статтею 55 ЦПК України визначено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно з частинами першою та другою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї

із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Подібна норма міститься у статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Судами попередніх інстанції встановлено, що заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси 19 вересня 2012 року позов ПАТ «Ерсте Банк» задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованість за кредитним договором

№ 014/0999/18/01026 від 18 січня 2007 року по сплаті відсотків та пені

в загальному розмірі 118 114,90 дол. США, що відповідно до офіційного курсу НБУ на 01 квітня 2012 року складає 943 348,27 грн. Стягнуто в рівних частках

з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте Банк» суму державного мита в розмірі 3 219,00 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 померла.

08 грудня 2018 року приватному нотаріусу Лиманського районного нотаріального округу Одеської області Чос О. П. сином ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подано заяву про прийняття спадщини після смерті матері, яка складається

з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, яка знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 .

18 грудня 2018 року нотаріусом Лиманської районної державної нотаріальної контори Одеської області Лисак А. В. заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер у спадковому реєстрі 63519527 (номер у нотаріуса 473/2018).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2017 року у заяві ПАТ «Фідобанк» про видачу дублікату виконавчого листа у цивільній справі за позовом ПАТ «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2020 року замінено стягувача з ПАТ «Фідобанк» у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 його правонаступником - ТОВ «Верра Фінанс».

10 вересня 2020 року ТОВ «Верра Фінанс» звернулося до Малиновського районного суду м. Одеси про заміну стягувача з ПАТ «Фідобанк» на його правонаступника ТОВ «Верра Фінанс» у виконавчому провадженні, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для його пред`явлення до виконання у цивільній справі № 1519/7980/2012 за позовом

ПАТ «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (щодо боржника ОСОБА_1 )

13 жовтня 2020 року до Малиновського районного суду м. Одеси надійшов лист Лиманського районного відділу державної виконавчої служби від 07 жовтня

2020 року вих. № 43-19386, у якому повідомлено суд про смерть боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2020 року

у задоволенні заяви ТОВ «Верра Фінанс» про заміну сторони у виконавчому провадженні, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для його пред`явлення до виконання у цивільній справі за позовом

ПАТ «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

17 грудня 2020 року ТОВ «Верра Фінанс» подало до Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу на вказану вище ухвалу суду першої інстанції.

13 вересня 2021 року ТОВ «Верра Фінанс» звернулося до Одеського апеляційного суду з клопотанням про витребування доказів, просило: витребувати у Лиманської районної державної нотаріальної контори відомості про спадкоємців

ОСОБА_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначивши, що ТОВ «Верра Фінанс» стало відомо про її смерть та що спадкову справу після смерті ОСОБА_1 було відкрито у Лиманській районній державній нотаріальній конторі.

14 вересня 2021 року по справі № 1519/7980/2012 ухвалою Одеського апеляційного суду було задоволено клопотання ТОВ «Верра Фінанс» про витребування з Лиманської районної державної нотаріальної контори копії спадкової справи після померлої ОСОБА_1

19 жовтня 2021 року до Одеського апеляційного суду від Доброславського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла копія актового запису про смерть ОСОБА_1 № 578 від 09 червня 2018 року.

30 січня 2023 року Одеським апеляційним судом скасовано ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2020 року. Заяву

ТОВ «Верра Фінанс» про заміну сторони у виконавчому провадженні, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для його пред`явлення до виконання у цивільній справі за позовом ПАТ «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

11 липня 2023 року приватним виконавцем Колечко Д. М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 1519/7980/2012, виданого Малиновським районним судом м. Одеса 16 березня 2023 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь

ПАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ТОВ «Верра Фінанс» заборгованості на загальну суму 118 114,90 дол. США.

Враховуючи наявність відкритого виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_3 , яка померла, заміна її, як сторони виконавчого провадження, правонаступником має відбуватись у порядку, передбаченому частиною першою статті 442 ЦПК України, з урахуванням підстав, визначених статтею 55 цього Кодексу, а саме, у зв`язку зі смертю боржника.

Водночас, кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (частина друга, третя статті 1281 Цивільного кодексу України).

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другої і третьої цієї статті, позбавляється права вимоги (частина четвертої вказаної статті 1281 Кодексу).

Вирішувати питання про заміну сторони виконавчого провадження відповідно до статті 442 ЦПК України суд може лише після виконання кредитором вимог, встановлених статтею 1281 Цивільного кодексу України.

Водночас стаття 1281 Цивільного кодексу України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса (подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 у справі № 495/1933/15-ц).

Стаття 1281 Цивільного кодексу України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до боргових зобов`язань. Сплив цих строків має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а також припинення таких зобов`язань (подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного суду від 01 квітня 2020 у справі № 520/13067/17).

Відповідно до статті 1281 Цивільного кодексу України кредитор повинен пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину або ж з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Суди попередніх інстанцій встановили, що про факт смерті боржниці

ОСОБА_1 кредитор ТОВ «Верра Фінанс» дізналось щонайпізніше у грудні 2020 року, водночас, ані після отримання інформації про смерть боржниці, ані після заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні ТОВ «Верра Фінанс» не пред`явило своїх вимог як кредитора до спадкоємця боржника.

Тобто, з грудня 2020 року та протягом майже трьох з половиною років стягувачем ТОВ «Верра Фінанс» не вживалось жодних заходів щодо пред`явлення вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, ані безпосередньо спадкоємцю (спадкоємцям), ані через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, ані шляхом звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості зі спадкоємця чи

із заявою про заміну сторони боржника.

До Лиманської державної нотаріальної контори Одеської області з претензією кредитора до спадкоємців ТОВ «Верра Фінанс» звернулось лише 27 травня 2024 року.

Враховуючи встановлені судами обставини, Верховний Суд погоджується

з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про пропуск кредитором

ТОВ «Верра Фінанс» преклюзивного строку пред`явлення кредитором вимоги спадкоємцям боржника, регламентованого статтями 1281 ЦК України.

У касаційній скарзі ТОВ «Верра Фінанс» посилається на необхідність застосування до спірних правовідносин постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17, у якій сформовано висновок, зокрема, що звернення кредитора безпосередньо до суду, зокрема, із заявами про процесуальне правонаступництво та (або) про заміну сторони боржника його правонаступником (правонаступниками) у виконавчому провадженні слід розглядати, як пред`явлення кредитором вимог до спадкоємця боржника відповідно до статті 1281 ЦК України.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що звернення правонаступника кредитора до суду із заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, у розмінні статей 1281, 1282 ЦК України, не є пред`явленням кредитором вимоги спадкоємцям боржника. При зверненні до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, ТОВ «Верра Фінанс» просило виключно про заміну сторони стягувача, обґрунтовуючи необхідність такої заміною кредитора у зобов`язанні, не заявляло про необхідність заміни сторони боржника у зв`язку з його смертю.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Аналіз касаційної скарги та оскаржених судових рішень свідчить, що касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки Верховний Суд уже викладав у своїх постановах, які вказані вище, висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Оскільки касаційна скарга ТОВ «Верра Фінанс» на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 06 травня 2025 року є необґрунтованою, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частиною першою, пунктом 5 частини другої та частиною шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити товариству з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» строк на касаційне оскарження ухвали Малиновського районного суду м. Одеси

від 15 листопада 2024 року та постанови Одеського апеляційного суду

від 06 травня 2025 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства

з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 06 травня 2025 року у справі за заявою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича про заміну сторони виконавчого провадження шляхом заміни боржника на його правонаступника у цивільній справі № 1519/7980/2012 за позовом публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович