Справа № 509/1138/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року с-ще Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участю секретаря судового засідання Багнюк І.В,

представника позивача Заліпаєва Ю.В.,

представника відповідача Ткачука О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу № 509/1138/25 за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «АРТ ВІЛЛЬ» про стягнення коштів за не отримане речове майно та розірвання Персонального меморандуму,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в особі свого представника - адвоката Заліпаєва Юрія Валерійовича, звернулася до суду з позовною заявою до Обслуговуючого кооперативу «АРТ ВІЛЛЬ», в якій просила:

1. Розірвати Персональний меморандум асоційованого члена кооперативу №АВ-20-03/00014 від 28.10.2021 року.

2. Стягнути з кооперативу на її користь сплачені пайовий, вступний та цільовий внески в загальній сумі 447 640,10 грн.

3. Стягнути пеню в розмірі 28 219,76 грн.

4. Стягнути моральну шкоду в розмірі 47 032,94 грн.

5. Стягнути понесені нею судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами 28 жовтня 2021 року було укладено Персональний меморандум асоційованого члена кооперативу №АВ-20-03/00014, за умовами якого позивачка після внесення передбачених платежів мала отримати у власність об`єкт нерухомості - квартиру будівельний АДРЕСА_1 , площею 36,96 кв.м, у ЖК «ARTVILLE». Всі необхідні внески в сумі 447 640,10 грн нею було сплачено, що підтверджується відповідними квитанціями. Однак кооператив свої зобов`язання не виконав, будівництво об`єкта не завершено, станом на день подання позову об`єкт фактично не збудовано, а його будівництво фактично не ведеться, що підтверджується наданими доказами. Натомість відповідач вимагає додаткові платежі під загрозою розірвання договору й утримання 7% від уже сплачених коштів.

Представник відповідача адвокат Ткачук О.П. 24.03.2025 року подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що відносини, які склались між сторонами регулюються Законом України "Про кооперацію, жодних прав позивача Обслуговуючий кооператив "АРТ ВІЛЛЬ" не порушував, ними не заперечується право позивача на розірвання Персонального меморандуму, однак на умовах, які визначені в договорі.

Представником позивача 04.04.2025 року надано до суду відповідь на відзив, у якому підтримав вимоги позовної заяви та просив відхилити заперечення представника відповідача.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача просив відмовити в позові, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву.

Оцінивши надані докази у їх сукупності, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 28 жовтня 2021 року між Обслуговуючим кооперативом «АРТ ВІЛЛЬ» та громадянкою України ОСОБА_1 укладено Персональний меморандум асоційованого члена кооперативу №АВ-20-03/00014, відповідно до п.3.1. якого, Асоційований член (позивач по справі), після внесення паю, вступного та цільового внеску, завершення будівництва об`єкта нерухомості і введення в експлуатацію, отримує право на об`єкт нерухомості: секція 20, квартира будівельний номер АДРЕСА_2 .

Персональний меморандум є двостороннім правочином, який регулює відносини між Кооперативом та Асоційованим членом щодо внесення Паю, Вступного внеску та Цільового внеску, а також забезпечення Кооперативом на отримання Асоційованим членом права на об`єкт нерухомості. (2.1. Меморандуму).

Пункт 2.2 Персонального меморандуму визначає, що він укладений Сторонами з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб Асоційованого члена шляхом виникнення у нього права Асоційованого члена, передбаченого цим Меморандумом, та створення можливості зареєструвати право власності Асоційованого члена на Об`єкт нерухомості в майбутньому.

Предметом Персонального Меморандуму є: в порядку, передбаченому Меморандумом, Асоційований член зобов?язується внести Пай, Вступний внесок та Цільовий внесок в розмірі, визначеному Меморандумом, а Кооператив, в свою чергу, досягти передбаченої статутом мети діяльності Кооперативу та задовольнити потребу Асоційованого члена, який у повному обсязі вніс Пай, Вступний внесок та Цільовий внесок, шляхом забезпечення виникнення у Асоційованого члена Права Асоційованого члена на Об?єкт нерухомості, зазначений у Меморандумі, після завершення будівництва Об?єкта будівництва і введення його в експлуатацію, в порядку, визначеному Меморандумом (пункт 3.1.).

У пункті 4.2. Персонального меморандуму визначено строки введення Об`єкта будівництва в експлуатацію, а саме:

«Строк початку будівництва не пізніше 60 (шістдесяти) календарних днів від дати отримання Забудовником дозвільних документів на будівництво ЖК "ARTVILLE" (за попередньої зміни цільового призначеннявищезазначеної земельної ділянки).

Орієнтовний строк введення Об`єкта будівництва в експлуатацію до 30.06.2023 року.

Кооператив має право в односторонньому порядку змінити строк введення Об`єкта будівництва в експлуатацію на строк до 12 (дванадцяти) місяців і це не буде вважатися порушенням умов Меморандуму.»

Згідно умов Персонального меморандуму Пайовий внесок складає 100 грн. і підлягає внесенню на рахунок Кооперативу не пізніше 28 жовтня 2021р. Цільовий внесок, на момент укладення Меморандуму, дорівнює 940 658,77 грн (Дев`ятсот сорок тисяч шістсот п`ятдесят вісім грн. 77 коп.), що за домовленістю Сторін еквівалентно 35 671,55 дол.США (Тридцять п`ять тисяч сімдесят один дол. 55 цен.). (5.1. Меморандуму).

Відповідно до п. 5.3 Персонального меморандуму особа, що вступає до складу Асоційованих членів кооперативу зобов`язана внести повний розмір Вступного внеску не пізніше 28 жовтня 2021 року у розмірі 0,4% від суми цільового внеску, а саме 3762.74 грн.

28 жовтня 2021 року позивачем на рахунок кооперативу сплачено у повному обсязі вступний та пайовий внески у сумі 3862.80 грн. згідно квитанції №СВ05712425/1.

Позивачем на рахунок кооперативу в якості цільового внеску сплачено:

- Згідно квитанції №СВ05712409/1 від 28 жовтня 2021 року сплачено 220 382.30 грн.;

- Згідно квитанції №СВ05827106/1 від 23 листопада 2021 року сплачено 174 005.00 грн.;

- Згідно квитанції №СВ05827119/1 від 23 листопада 2021 року сплачено 9370.00 грн.;

- Згідно квитанції №СВ05958309/1 від 21 грудня 2021 року сплачено 9500.00 грн.;

- Згідно квитанції №СВ06108135/1 від 25 січня 2022 року сплачено 10 000.00 грн.;

- Згідно квитанції №СВ06244140/1 від 23 лютого 2022 року сплачено 10 000.00 грн.;

- Згідно квитанції №СВ06275231/1 від 25 березня 2022 року сплачено 10 000.00 грн.

Тобто за умовами Персонального меморандуму грошові кошти були сплачені ОСОБА_1 частково в рахунок оплати вартості будівництва об`єкта нерухомості: секція 20, квартира будівельний номер АДРЕСА_2 .

За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (частина перша статті 611 ЦК України).

Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Особливості створення кооперативів та ведення господарської діяльності обслуговуючими кооперативами визначаються Законом України «Про кооперацію».

За змістом статті 6 Закону України «Про кооперацію» кооператив є первинною ланкою системи кооперації, яка створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської іншої діяльності задля поліпшення свого економічного стану.

Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про кооперацію» кооператив - це юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування; обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу.

Пай - майновий поворотний внесок члена (асоційованого члена) кооперативу у створення та розвиток кооперативу, який здійснюється шляхом передачі кооперативу майна, в тому числі грошей, майнових прав, а також земельної ділянки.

Пайовий фонд - це фонд, що формується з пайових внесків членів кооперативу і є одним із джерел формування майна кооперативу, розмір якого може змінюватися.

За змістом статті 3 Закону України «Про кооперацію» метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю.

Статтею 10 Закону України «Про кооперацію» встановлено, що членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу.

Згідно з положеннями статті 12 Закону України «Про кооперацію» основними правами члена кооперативу є: участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; одержання кооперативних виплат та виплат на паї; одержання паю у разі виходу з кооперативу в порядку і в строки, визначені його статутом; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити. Основними обов`язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов`язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків. Законами, що регулюють діяльність окремих типів кооперативів або кооперативів за напрямами їх діяльності, та статутом кооперативу можуть бути передбачені додаткові права та обов`язки його членів.

У кооперативі допускається асоційоване членство для осіб, які визнають його статут та внесли пай. Асоційований член кооперативу - фізична чи юридична особа, яка внесла пайовий внесок і користується правом дорадчого голосу в кооперативі. При ліквідації кооперативу асоційований член кооперативу має переважне порівняно з членами кооперативу право на одержання паю. Не допускається наявність асоційованих членів у кооперативах, предметом діяльності яких є житлове, дачне, гаражне будівництво (у тому числі кооперативах, які залучають кошти фізичних та юридичних осіб, зокрема в управління, для спорудження об`єктів житлового, дачного, гаражного будівництва) (ст.14 Закону України «Про кооперацію»).

На підставі статті 19 Закону України «Про кооперацію» для досягнення мети своєї діяльності кооператив набуває та використовує майно, фінансові та інші ресурси. Джерелами формування майна кооперативу є: вступні, членські та цільові внески його членів, паї та додаткові паї; майно, добровільно передане кооперативу його членами; кошти, що надходять від провадження господарської діяльності; кошти, що надходять від створених кооперативом підприємств, установ, організацій; грошові та майнові пожертвування, благодійні внески, гранти, безоплатна технічна допомога юридичних і фізичних осіб, у тому числі іноземних інші надходження, не заборонені законодавством.

Стаття 21 Закону України «Про кооперацію» передбачає, що пай кожного члена кооперативу формується за рахунок разового внеску або часток протягом певного періоду. Майнові внески оцінюються у грошовій формі. Розмір паю члена кооперативу залежить від фактичного його внеску до пайового фонду. Паї, в тому числі резервного і спеціального фондів, є персоніфікованими і у сумі визначають загальну частку кожного члена кооперативу у майні кооперативу.

Цільовий внесок - грошовий чи інший майновий внесок члена кооперативу, що вноситься понад пай до спеціального фонду кооперативу для забезпечення виконання конкретних завдань кооперативу.

Вступний внесок - грошовий чи інший майновий неповоротний внесок, який зобов`язана сплатити особа у разі вступу до кооперативної організації.

У разі виходу або виключення з кооперативу фізична чи юридична особа має право на одержання своєї загальної частки натурою, грішми або (за бажанням) цінними паперами відповідно до їх вартості на момент виходу, а земельної ділянки - у натурі. Строк та інші умови одержання членом кооперативу своєї загальної частки встановлюються статутом кооперативу, при цьому строк одержання зазначеної частки не може перевищувати двох років, а відлік його розпочинається з 1 січня року, що настає з моменту виходу або виключення з кооперативу.

Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Сторонами не заперечувалось, що на підставі Персонального меморандуму № АВ-20-03/00014 від 28.10.2021 року позивач сплатила розмір вступного та пайового внеску 3862,74 грн., цільовий внесок у розмірі 443777,30 грн., та відсутність побудованого та введеного в експлуатацію об`єкту будівництва.

Сторонами визнано, що вказані грошові кошти внесені ОСОБА_1 з метою забезпечення її квартирою у власність та вона оплачує таке будівництво.

Тобто замовлені ОСОБА_1 послуги не були належним чином надані Обслуговуючим кооперативом «АРТ ВІЛЛЬ», на час розгляду справи відповідачем не надано підтвердження та доказів будівництва квартири, за яку позивачем сплачені кошти.

У відповідності до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

ОСОБА_1 заявила про відмову від умов Персонального меморандуму асоційованого члена кооперативу № АВ-20-03/00014 від 28.10.2021 року про що зазначила в своїй позовній заяві і порушила питання про стягнення з Обслуговуючого кооперативу «АРТ ВІЛЛЬ» сплачених грошових коштів за Персональним меморандумом.

Суд відхиляє доводи відповідача про необхідність ініціювання позивачем процедури визначеної розділом 7 персонального меморандуму щодо його розірвання, та погоджується з доводами представника позивача, що у випадку такого звернення позивачкою до кооперативу обсяг її порушених прав збільшується на сім відсотків від розміру сплаченого цільового внеску. А розірвання Персонального меморандуму №АВ-20-03/00014 має відбуватись не за умовами договору, а у зв`язку з істотним порушенням його умов з боку кооперативу (ч.1 ст.611 ЦК України).

Посилання відповідача щодо неможливості виконувати свої зобов`язання через введений на території України військовий стан не може бути взято судом до уваги, оскільки саме пособі таке твердження без належного доказового підтвердження є неспроможним.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами (ч.1 ст.617 ЦК, ч.2 ст.218 Господарського кодексу України та ст.14-1 Закону "Про торгово-промислові палати в Україні").

У ст.3.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП від 18.12.2014 №44(5) (далі - Регламент), вказано, що сертифікат (в певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі - сертифікат) - документ встановленої ТПП форми, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП або регіональною ТПП згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.

Відповідно до ст.6.2 Регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за особистим зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та /чи іншим зобов`язанням / обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено можливість звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо сторона договору доведе, що таке порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Суд зазначає, що обставини непереборної сили звільняють тільки від відповідальності за порушення зобов`язань, однак не звільняють від необхідності виконання відповідних договірних зобов`язань. Також умовами п. 7.6. персонального меморандуму сторонами передбачено підстави для звільнення сторін від відповідальності де серед іншого передбачено надання довідки уповноваженого державного органу, який вправі визначати обставини непереборної сили.

Представник позивача стверджував, що відповідач не повідомляв позивача про настання форс-мажорних обставин так само, як відповідач не надавав такого документального підтвердження до суду, окрім своїх пояснень у запереченнях.

За правилами ділового обороту у випадку настання у сторони договору форс-мажорних обставин, така сторона якнайшвидше має повідомити про таке іншій стороні. Хоча й форс-мажорні обставини впливають, як правило, на одну сторону договору, але вони мають негативні наслідки насамперед для іншої сторони договору, яка не отримує його належне виконання. Отже, своєчасне повідомлення іншої сторони про настання форс-мажорних обставин спрямоване на захист прав та інтересів іншої сторони договору, яка буде розуміти, що не отримає вчасно товар (роботи, послуги) та, можливо, зможе зменшити негативні наслідки форс-мажору.

Судом встановлено, що Персональний меморандум Асоційованого члена кооперативу № АВ-20-03/00014 від 28.10.2021 року, тобто майже за чотири місяці до дати початку збройної агресії російської федерації. Також відповідачем надано відомості про невикористання сплаченого цільового внеску позивача, що призводить до висновку невиконання умов персонального меморандуму відповідачем з дати його укладення.

Відповідно до умов п. 7.5.2.6. Персонального меморандуму у разі дострокового розірвання Меморандуму вступний внесок, сплачений Асоційованим членом кооперативу при вступі до Кооперативу, йому не повертається.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню внесені грошові кошти: цільовий внесок у розмірі 443777,30 грн. та пайовий внесок у розмірі 100 грн. Вступний внесок відповідно до Закону України «Про кооперацію» та договору є неповоротним внеском.

Окрім іншого суд вважає відмітити, що відповідачем не надано доказів на підтвердження прийняття ОСОБА_1 до асоційованих членів кооперативу, ознайомлення її зі статутом кооперативу, оскільки персональний меморандум має відсилання на його зміст, участь позивачки в діяльності кооперативу, запрошення позивачки на загальні збори кооперативу, обізнаність позивачки про рішення прийняті загальними зборами кооперативу та інше.

Відповідачем не надано до суду статуту Обслуговуючого кооперативу «АРТ ВІЛЛЬ», , рішення загальних зборів членів кооперативу про прийняття ОСОБА_1 до складу асоційованих членів та інших документів на підтвердження участі позивачки в діяльності кооперативу, як то підтвердження ознайомлення позивачки зі статутом кооперативу, запрошення на загальні збори та інше.

Більше того відповідачем не надано до суду підтвердження щодо наявності укладеного договору на будівництво секції 20 житлового комплексу "ARTVILLE" за адресою: Україна, Одеська область, Овідіопольський район, Авангардівська селищна рада, масив НОМЕР_1 з ТОВ «Касібус», яке відповідно до п.1 Персонального меморандуму є Забудовником та користувачем земельних ділянок №№198/1, 198/2, 199/1, 199/2 з кадастровим номером №:02:004:0173, на яке покладено функції із отримання дозвільних документів на будівництво житлового комплексу "ARTVILLE".

Згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») неправильна юридична кваліфікація учасниками справи спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм.

У зв`язку з набуттям 15.08.2022 чинності редакції ст. 14 Закону України «Про кооперацію», враховуючи характер правовідносин сторін за укладеним персональним меморандумом, суд приходить до висновку про відсутність законної можливості у ОСОБА_1 з дати набрання чинності вказаної норми Закону бути асоційованим членом Обслуговуючого кооперативу «АРТ ВІЛЛЬ», а у відповідача відсутні правові підстави для використання сплачених і не використаних коштів позивачки.

Враховуючи, що Обслуговуючий кооперативу «КЕКС» з 30.06.2024 року не розірвав Персональний меморандум з позивачкою, не виходив з пропозицією щодо внесення змін до персонального меморандуму, утримання відповідачем сплачених коштів ОСОБА_1 є безпідставними (ст. 1212 ЦК України).

У зв`язку з істотним порушенням Відповідачем умов персонального меморандуму та невиконанням своїх зобов`язань за договором та Законом, такий договір має бути розірваний, а сплачені позивачем грошові кошти на виконання умов договору підлягають поверненню позивачу у повному обсязі, за виключенням сплаченого вступного внеску.

Щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 28 219,76 грн. та моральної шкоди в розмірі 47 032,94 грн., суд вважає, що норми Закону України "Про захист прав споживачів", на які посилається представник позивача в позовній заяві, в даному випадку не підлягають застосуванню, враховуючи наступне.

У постанові від 14.11.2018р. у справі №466/7136/15 та у постанові від 19.05.2021р. у справі №569/15105/19 Верховний Суд зробив висновки, що дія Закону України «Про захист прав споживачів» не розповсюджується на правовідносини між кооперативом та його членом з приводу порушення зобов`язань, які виникають у зв`язку з членством у кооперативі, зокрема, на підставі договорів про сплату пайових внесків.

Так, у постанові від 14.11.2018р. Верховний Суд зазначив, що статус споживача набуває особа, яка замовляє певний товар, роботу чи послугу у виробника чи продавця. Підставою для виникнення відносин між споживачем та продавцем є відповідний договір. Натомість у випадку, якщо певні матеріальні блага особа отримує не у зв`язку із укладеним договором, а з інших підстав, в тому числі у зв`язку із членством особи в кооперативі, а оплата, яку ця особа проводить не є платою за товари та послуги, а є паєм (членським внеском такої особи), який сплачується саме у зв`язку із відносинами членства - то така особа не виступає в якості споживача в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».

ВП ВС у постанові від 1 вересня 2020 року зробила такий висновок щодо застосування норм права: «Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства».

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Нормою ч.2 п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України» №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Позивач обгрунтовує завдану їй моральну шкоду тим, що у зв`язку з невиконанням обов`язків, взятих на себе відповідачем, вона понад 8 місяців позбавлена можливості отримати права власності на об`єкт нерухомості, за який вона сплачувала грошові кошти. Відповідно до умов договору, строк введення об`єкта будівництва в експлуатацію було визначено не пізніше до 30.06.2024 року. Однак цей строк сплив, а будинок досі не добудований і не введений в експлуатацію. Вказану моральну шкоду, завдану такою бездіяльністю, позивач оцінила в розмірі 47 032,94 грн.

На переконання суду, позивачем не надано жодних доказів завдання їй моральної шкоди внаслідок порушення її прав відповідачем, протиправності дій відповідача, наявності причинного зв`язку між шкодою заподіяною позивачу і протиправним діянням відповідача, а також вини останнього в її заподіянні, у зв`язку з чи в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а порушене право позивача підлягає захисту шляхом розірвання Персонального меморандуму асоційованого члена кооперативу № АВ-20-03/00014 від 28.10.2021 року та стягнення з відповідача на користь позивача цільового внеску у сумі 443777,30 грн. та сплаченого пайового внеску у сумі 100 грн.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 6440 грн. 13 коп. (1211 грн. 20 коп. за позовну вимоги немайнового характеру, та 5228 грн. 93 коп. за позовні вимоги майнового характеру 1% від ціни позову). З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, а також ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 5649,97 грн. (1211 грн. 20 коп. за позовну вимоги немайнового характеру, та 4438 грн. 77 коп. за позовну вимогу майнового характеру, яку задоволено частково).

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Розірвати Персональний меморандум асоційованого члена кооперативу № АВ-20-03/00014 від 28.10.2021 року, укладений між Обслуговуючим кооперативом «АРТ ВІЛЛЬ» () та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «АРТ ВІЛЛЬ» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), сплачений цільовий внесок за Персональним меморандумом асоційованого члена кооперативу № АВ-20-03/00014 від 28.10.2021 року у сумі 443777,30 грн., сплачений пайовий внесок у сумі 100 грн., а всього 443 877,30 (чотириста сорок три тисячі вісімсот сімдесят сім) грн. 30 коп.

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «АРТ ВІЛЛЬ» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), витрати зі сплати судового збору у розмірі 5649 (п`ять тисяч шістсот сорок дев`ять) грн. 97 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення складено складено 01.08.2025 року.

Головуючий: Є. М. Панасенко