провадження № 2/294/466/25
справа № 294/317/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року м. Чуднів

Чуднівський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Білери І.В. за участі:

- секретаря судового засідання Івашкевич В.П.,

- позивачки ОСОБА_1 ,

- відповідача ОСОБА_2 ,

- представника відповідача адвоката Лущик К.О.,

- третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи на стороні позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_3 , про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

09.02.2023 позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягувати з відповідача на її користь щомісячно аліменти на утримання повнолітньої недієздатної доньки та неповнолітнього сина.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають трьох дітей: повнолітню недієздатну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На день подачі позову до суду, повнолітня недієздатна ОСОБА_3 , яка згідно акту огляду медико соціальної експертної комісії має першу групу інвалідності з дитинства, та неповнолітній ОСОБА_3 проживали разом з позивачкою. Оскільки сторонами не досягнуто згоди щодо розміру аліментів, які відповідач має сплачувати на дітей, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та в добровільному порядку не надає кошти на утримання дітей, позивачка змушена звернутися до суду.

Ухвалою суду від 10.04.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.04.2025, головуючим суддею у справі №294/317/23 визначено суддю Білеру І.В.

Ухвалою суду від 16.05.2025 справу прийнято до свого провадження та вирішено перейти від розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 19.06.2025 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

04.07.2025 року від позивачки надійшла заява, якою усунуто недоліки, крім того в даній заяві ОСОБА_1 просить позовну заяву в частині стягнення аліментів із ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 задовольнити, а в частині стягнення аліментів на ОСОБА_3 , яка має інвалідність І групи, залишити без розгляду.

Ухвалою суду від 07.07.2025 вирішено продовжити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання 29.07.2025 позивачка ОСОБА_1 з`явилася та свої позовні вимоги підтримала. Додатково надала пояснення, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання двох дітей, а саме по заробітку (доходу) відповідача на кожну дитину: неповнолітнього станом на дату подання позову ОСОБА_3 , , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та недієздатну повнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог позивача заперечив, зазначивши, що позовна заява є несправедливою. З січня 2023 року він не проживає разом з сім`єю, а син ОСОБА_3 з березня 2023 року працює разом з ним помічником комбайнера. Сам він працює комбайнером, середньомісячний дохід виходить близько 14-15 тис. грн.

Представник відповідача адвокат Лущик К.О. в судовому засіданні підтримала позицію відповідача, додатково зазначивши, що відповідач є інвалідом ІІ групи і йому самому потрібне лікування. Крім того, в позовній заяві позивачем некоректно сформульовано позовні вимоги щодо стягнення аліментів на повнолітню недієздатну ОСОБА_3 та в самій позовній заяві позивач посилається на норму ч. 5 ст. 183 СК України, яка передбачає право батьків, з ким проживає дитина, на звернення до суду для видачі судового наказу про стягнення аліментів, у той час як позивач звернулась до суду із позовною заявою про стягнення аліментів, тому просить суд відмовити в задоволенні позову повністю.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні надав пояснення, відповідно до яких дійсно до березня 2023 року проживав з матір`ю, однак після цього переїхав жити до своєї дівчини Дарини в с Великі Коровинці Житомирського району та з того часу неофіційно працює помічником комбайнера разом з батьком. До матері навідується майже щотижня, остання помагає йому фінансово. Батько теж забезпечує як коштами, так і іншими необхідними речами, зокрема одягом, при цьому за період з січня по березень 2023 року не може пригадати, чи надавав батько будь яку фінансову чи іншу підтримку.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 25.01.1997, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим повторно Чуднівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 01.02.2023, про що зроблено відповідний актовий запис № 1 (а.с. 10).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Виконавчим комітетом Великокоровинецької селищної ради Чуднівського району Житомирської області, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 сторони у справі (а.с. 11).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого Виконкомом Тютюнниківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 сторони у справі (а.с. 14).

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААА №088901 ОСОБА_3 має інвалідність І групи «А» з дитинства (а.с.13).

Відповідно до довідки №307, виданої 25.06.2025 Тютюнниківським старостинським округом №09 громадянці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительці АДРЕСА_1 про те, що її діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно з 2003 року по даний час проживають разом із матір`ю за вищевказаною адресою і знаходяться на її повному утриманні (а.с.61).

Згідно з пенсійним посвідченням № НОМЕР_4 , виданого 21.03.2025, ОСОБА_2 отримує пенсію по інвалідності ІІ групи загального захворювання.

Також, за результатами обстеження Бердичівським міжрайонним МСЕК 13.11.2023, ОСОБА_2 було присвоєну третю групу інвалідності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

При цьому закон не визначає необхідних умов чи підстав для виконання зазначеного обов`язку, а тому отримання відповідачем у 2023 році третьої групи інвалідності, а у 2025 році - другої групи інвалідності не може слугувати підставою для його невиконання чи звільнення від виконання.

Із частини третьої статті 182 СК України вбачається, що при вирішенні питання стягнення аліментів суд виходить з того, з ким проживає дитина.

Аналогічна норма передбачена пунктом 17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якого право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Отже, зважаючи на те, що аліменти за своєю суттю - це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає з дитиною та бере активну участь у її вихованні.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Судом встановлено, що з лютого 2023 року (період звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів) неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав разом з позивачем за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Тютюнниківського старостинського округу №9 від 25.06.2025 за № 307, а також не заперечується сторонами у справі.

Також судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з березня 2023 року, не проживає разом з матір`ю, оскільки переїхав до своєї дівчини та проживає з нею та її батьками в с Великі Коровинці Житомирського району Житомирської області. При цьому, дана обставина визнається сторонами та не підлягає доказуванню.

Крім того, сторонами не заперечується і той факт, що ОСОБА_3 з березня 2023 року неофіційно працює помічником комбайнера та має середньомісячний дохід в розмірі близько 8 тис. грн.

Таким чином, зважаючи на те, що позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів 09.02.2023, враховуючи проживання неповнолітнього ОСОБА_3 разом з матір`ю до березня 2023 року, а також зважаючи на наявність постійної роботи у відповідача, яка приносить середньомісячний дохід близько 15 тис. грн, виходячи із засад розумності, справедливості та виваженості,суд приходить до висновку про підставність позову ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , лише за період лютого березня 2023 року, тобто коли неповнолітній син проживав разом з позивачкою.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на користь недієздатної повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд виходить з такого.

Згідно зі ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Тобто, вказана стаття передбачає, що батьки продовжують бути зобов`язаними утримувати своїх дітей після досягнення ними повноліття за наявності сукупності таких обставин: дочка або син є непрацездатними; непрацездатні повнолітні діти потребують матеріальної допомоги; наявність у батьків можливості надати таку допомогу.

Інвалідом визнається особа зі стійким розладом функцій організму, зумовленим захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що призводить до обмеження нормальної життєдіяльності, викликає в особи потребу в соціальній допомозі і посиленому соціальному захисті, а також виконання з боку держави відповідних заходів для забезпечення її законодавчо визначених прав (ст. 1 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні»). Подібне визначення інваліда міститься і у Законі України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні». При цьому не має значення, яку групу інвалідності має дитина. Батьки, за загальним правилом, мають добровільно утримувати свою непрацездатну дитину. В разі відмови батьків від надання утримання аліменти можуть бути стягнені з них рішенням суду за позовом як самої дитини, так і того з батьків, з яким проживає дитина.

Як вбачається з довідки Тютюнниківського старостинського округу №9 від 25.06.2025 за № 307, повнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

Довідкою до акта огляду МСЕК серії 12ААА за №088901 від 28.04.2015 підтверджується наявність в ОСОБА_3 першої А групи інвалідностіз дитинства безтерміново.

Таким чином, при ухваленні рішення в частині стягнення аліментів на повнолітню непрацездатну дочку суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дітей, те, що відповідач офіційно працевлаштований та отримує стабільний заробіток у вигляді заробітної плати, а також пенсію по інвалідності, а, відтак, має реальну можливість надавати матеріальну допомогу та сплачувати аліменти на утримання повнолітньої непрацездатної дочки. При цьому, інших осіб відповідач на утриманні не має. Тож, позовні вимоги в цій частині суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує положення статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», відповідно до якої установлено, що з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 2 833 гривні, для осіб, які втратили працездатність, - 2093 гривні.

Позивачка просить визначити частину заробітку відповідача на кожну дитину, тобто 25% - на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та 25% - на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складе 50% його заробітку.

Відповідно до статті 128 КЗпП України, при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові.

При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку.

Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

Таким чином, доходу відповідача на кожну дитину не призведе до порушення норм ст. 128 КЗпП України в частині обмеження максимального розміру відрахувань із його заробітної плати, оскільки за відповідачем буде збережено 50% заробітку.

У зв`язку з цим, суд вважає позовні вимоги в сумі стягнення аліментів обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, суд відхиляє твердження представника відповідача про те, що в позовній заяві позивачем некоректно сформульовано позовні вимоги щодо стягнення аліментів на ОСОБА_3 та здійснено посилається не на ту норму чинного законодавства, зважаючи на таке.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, провадження № 14-144цс18; від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, провадження № 12-187гс18; від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, провадження № 14-338цс18; від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц, провадження № 14-364цс19 та інших).

Крім того, у цивільному процесуальному законодавстві діє принцип «jura novit curia» (суд знає закони).

Застосування судом цього принципу полягає в тому, що, по - перше, суд знає право; по друге, суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; по третє, суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus).

Тобто, з`ясувавши під час розгляду справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, суд самостійно здійснює правильну їх правову кваліфікацію та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постановах від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17, провадження №12-161гс19; від 08.06.2021 у справі № 662/397/15-ц, провадження № 14-20цс21 та інших.

Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог статті 141 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 258-259, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України, ст.ст. 84, 180-182, 191, 198 СК України, нормами Конвенції про захист прав дитини, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи на стороні позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_3 , про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.02.2023 до 31.03.2023 включно.

Стягувати з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання на утримання повнолітньої непрацездатної дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.02.2023 на весь час встановлення інвалідності (довічно).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Чуднівський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Ірина БІЛЕРА