Справа № 395/196/25 Провадження № 2/395/180/2025

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 липня 2025 року м. Новомиргород
Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Забуранного Р.А.
при секретарі Таран С.М.,
за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Новомиргородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Військова частина НОМЕР_1 про визнання батьківства,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , треті особи: Новомиргородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Військова частина НОМЕР_1 про визнання батьківства.
В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що у період часу з 2011 року по січень 2023 року (мобілізація ОСОБА_3 на військову службу) перебувала та продовжує перебувати по теперішній час у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з громадянином ОСОБА_3 . Шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану сторони не реєстрували. Внаслідок спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В Свідоцтві про народження батьком ОСОБА_4 вказаний ОСОБА_5 , а матір`ю ОСОБА_1 , державна реєстрація народження ОСОБА_4 проводилась відповідно
до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. На теперішній час, в позивачки виникла необхідність в захисті прав та інтересів своїх малолітніх дітей, як членів сім`ї військовослужбовця, зокрема в отриманні грошового забезпечення свого чоловіка. Однак, неперебування в офіційно зареєстрованому шлюбі та відсутність належного запису про батька в свідоцтві про народження дитини, створює перешкоди у реалізації прав та інтересів дитини, як члена сім`ї військовослужбовця, тому вона звернутися до суду з метою визнання батьківства дитини.
Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі, не заперечували проти постановлення заочного рішення у справі.
Відповідач в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Представник третьої особи, Новомиргородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, до суду надав клопотання в якого вказав, що не заперечує щодо задоволення позову.
Представник третьої особи, Військової частини НОМЕР_1 , в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надіслав.
За таких обставин, суд вважає за можливе зі згоди позивача та його представника, ухвалити рішення при заочному розгляді справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною першою ст.15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
За змістом статті 121, частини 1 статті 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків.
Судом встановлено, що громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період часу з 2011 року по січень 2023 року, тобто до моменту мобілізації ОСОБА_3 на військову службу, перебувала та продовжує перебувати по теперішній час у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з громадянином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану вони не реєстрували.
Внаслідок спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про народження від 23.04.2012 № 7, що підтверджується копією Свідоцтва про народження від 16.04.2019 серія
НОМЕР_2 , виданого повторно Новомиргородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції
у Кіровоградській області.
В Свідоцтві про народження від 16.04.2019 серія НОМЕР_2 батьком ОСОБА_4 вказаний ОСОБА_5 , а матір`ю ОСОБА_1 . Відповідно до відповіді Новомиргородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), державна реєстрація народження ОСОБА_4 проводилась відповідно
до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.
Згідно зі сповіщення сім`ї № 6965 від 30 вересня 2023 року № 3-6965, яке громадянка ОСОБА_1 , отримала від представників
ІНФОРМАЦІЯ_4 , як дружина, про те, що солдат
ОСОБА_3 , зник безвісти на полі бою 23.09.2023 в районі населеного пункту Вербове, Пологівського району Запорізької області, що підтверджується копією Сповіщення.
Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти
Згідно ст.8 ЗУ "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин", набуття правового статутус особи, зниклої безвісти за особливих обставин не зменшує обсяг цивільної правоздатності такої особи.
В аспекті положень статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.
Відповідно до ч.3 ст.43 ЦК порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.
Згідно висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі №317/3139/15-ц, визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла).
Враховуючи вищевикладене, та те що ОСОБА_3 , хоч і набув статусу особи, яка зникла за особливих обставин, однак такий статус не зменшує обсяг його цивільної правоздатності, беручи до уваги, що ОСОБА_3 не було встановлено ЦПК України безвісно відсутньою особою, то останній може бути відповідачем по даній справі.
Громадянка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,
є матір`ю відповідача громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 та матір`ю громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (рідного брата ОСОБА_3 ), що підтверджується копією Свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 .
В той же час, громадянка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується копією свідоцтва
про смерть від 03.06.2024 серія НОМЕР_5 .
Батько солдата ОСОБА_3 помер у 2004 році, що також підтверджується відповідним Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 .
Батьки зниклого безвісти ОСОБА_3 померли, єдиним найближчим родичем відповідача є його брат ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).
За ухвалою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 25 лютого 2025 року за біологічними зразками передбачуваного дядька ОСОБА_7 та зразками дитини ОСОБА_4 було проведено судову молекулярно-генетичну експертизу.
В судовому засіданні допитані в якості свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 беззаперечно підтвердили факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 починаючи з 2011 року по січень 2023 року, тобто по час мобілізації ОСОБА_3 на військову службу, народження у них сина ОСОБА_11 , 2012 року народження, ведення спільного господарства, та спільне виховання їх сина ОСОБА_11 .
На думку суду досліджені докази у взаємозв`язку із позицією позивача, дають підстави для висновку, що ОСОБА_3 протягом усього часу від народження ОСОБА_4 до свого зникнення безвісти визнавав своє батьківство щодо нього. Факт батьківства ОСОБА_3 щодо ОСОБА_4 , на переконання суду у достатній мірі і переконливо доведений належними і допустимими доказами які були досліджені судом.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_3 є біологічним батьком ОСОБА_4 .
Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.
Згідно з вимогами ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.
Відповідно до вимог ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу.
Згідно з вимогами ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.
Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.
Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.
При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.
При з`ясуванні думки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в судовому засіданні, суд прийшов до беззаперечного висновку, що останній вважає ОСОБА_3 своїм батьком.
Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за нормою ст.ст. 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
Згідно з п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
За положеннями ст.134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у ст.ст. 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.
Згідно з вимогами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Враховуючи вищевикладене, а також обставини встановлені судом, суд дійшов висновку про беззаперечне задоволення позову.
Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Новомиргородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Військова частина НОМЕР_1 про визнання батьківства задовольнити.
Визнати громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 , паспорт громадянина України № НОМЕР_8 , виданий 18.06.2019 року, орган, що видав № 3526, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) батьком громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_9 , Свідоцтво про народження від 16.04.2019 серія НОМЕР_2 , видане повторно Новомиргородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис про народження від 23.04.2012 № 7).
Зобов`язати Новомиргородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести відповідні зміни до актового запису від 23.04.2012 № 7 про народження громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Рівне, Новомиргородського району, Кіровоградської області (місце державної реєстрації народження: Капітанівська селищна рада, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_9 , Свідоцтво про народження від 16.04.2019 серія НОМЕР_2 , видане повторно Новомиргородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис про народження від 23.04.2012 № 7, зазначивши батьком дитини - громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 , паспорт громадянина України № НОМЕР_8 , виданий 18.06.2019 року, орган, що видав № 3526, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) та змінивши прізвище з ОСОБА_12 на ОСОБА_13 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем у загальному порядку.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили якщо протягом вказаного строку не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: Р. А. Забуранний
Повний текст судового рішення виготовлений 01 серпня 2025 року.