Справа № 368/28/24
Рішення

Іменем України

"23" липня 2025 р. м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючий - суддя Закаблук О.В.

При секретарі - Токовенко Н.О.

За участі:

Заявник:

Боржник - ОСОБА_1

- розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , стягувач, - ОСОБА_2 , - про перегляд судового наказу в зв`язку з нововиявленими обставинами (в порядку ч. 8 ст. 170 ЦПК України), суд, -

В С Т А Н О В И В :

10.06.2025 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 , стягувач, - ОСОБА_2 , - про перегляд судового наказу в зв`язку з нововиявленими обставинами (в порядку ч. 8 ст. 170 ЦПК України), в прохальній частині якої позивач просив суд винести рішення, на підставі якого:

1. Прийняти цю заяву про перегляд рішення щодо видачі судового наказу таким за ново виявленими обставинами (у порядку передбаченому ч. 8 статті 170 ЦПК України) до розгляду.

2. Відповідно до частини 3 статті 432 ЦПК України зупинити виконання за виконавчим документом - судовим наказом від 14 лютого 2024 року, виданого Кагарлицьким районним судом Київської області у справі № 368/2824/24 за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/2 частини від усіх видів її заробітку (доходів) щомісячно, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, що складає 50% прожиткового мінімум) для дитини відповідного віку, починаючи з 09.01.2024 року і до досягнення дітьми повноліття».

3. Визнати судовий наказ від 14 лютого 2024 року виданий Кагарлицьким районним судом Київської області у справі № 368/2824/24 за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, що складає 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.01.2024 року і до досягнення дітьми повноліття» таким, що не підлягає виконанню з 15 квітня 2025 року, (час укладення аліментного договору).

Вимоги, викладені в заяві, - заявник в мотивувальній частині заяви обгрунтовував наступними обставинами та нормами права:

- 14 лютого 2024 року Кагарлицьким районним судом Київської області за заявою ОСОБА_2 було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, що складає 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.01.2024 року і до досягнення дітьми повноліття» - копія судового наказу додається.

На підставі Судового Наказу про стягнення аліментів від 14.02.24 року Постановою державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 22.02.24 року, було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання зазначеного Судового Наказу, - копія Постанови про відкриття Виконавчого провадження додається.

Сторони звернулись з відповідними Заявами про закриття виконавчого провадження в наслідок укладання аліментного Договору: Стягувача ОСОБА_2 і Боржника ОСОБА_1 до Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - копії заяв додаються.

Оболонський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на підставі ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» відмовив у закриття виконавчого провадження. - копія відповіді Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві додається.

Доводить до відома суду про наступний факт:

- Після видачі вищезазначеного Судового Наказу та набрання ним чинності, йому стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були і не могли бути йому відомі під час розгляду цієї справи.

15 квітня 2025 року, Стягувач ОСОБА_2 та Боржник ОСОБА_1 уклали нотаріально посвідчений Договір «про припинення права на аліменти для дітей у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно» (1/8 частини квартири). - копія нотаріально посвідченого аліментного договору додається.

Отже, абсолютно очевидним і беззаперечним є той факт, що Стягувач ОСОБА_2 та Боржник ОСОБА_1 досягли домовленості про припинення сплати аліментів на підставі виконавчого документа, а саме Судового Наказу від 14.02.24 року, виданого Кагарлицьким районним судом Київської області і засвідчили цей факт в нотаріально посвідченому Договорі «про припинення права на аліменти для дітей у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно».

Вищезазначені обставини мають значення для вирішення справи і є істотними для постановления правильного рішення у справі, так як на їх підставі можна зробити висновок про відсутність у нього обов`язку сплати аліментів на дітей.

На сьогодні вказаний вище Судовий Наказ не скасовано та не відмінено і він має законну силу.

Норми права.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 ЦГЖ України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Вирішуючи питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд має виходити з визначених ч. 2 ст. 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним.

Зокрема, такими підставами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 160 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до частини третьої ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 173 ЦПК України визначено, що суд може внески виправлення до судового наказу визнати його таким, що не підлягає виконанню, в порядку визначеному ст. 432 ЦПК України.

Згідно зі ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, здійснюється з дотриманням серед інших таких засад як верховенства права, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 2-4671/11 сформульовано правовий висновок, що підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально- правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Отже, до підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 вважає, що Заява про видачу Судового Наказу Кагарлицького районного суду Київської області від 14 лютого 2024 року у справі № 368/2824/24 має бути переглянута за ново виявленими обставинами.

Щодо витрат, пов`язаних з правничою допомогою.

Відповідно до положень ч. ч. 1,2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Орієнтований розмір витрат ОСОБА_1 на правничу (правову) допомогу становить 1 300,00 грн

Докази щодо розміру понесених витрат будуть надані під час судового засідання.

Щодо судового збору.

За подання цієї заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню ОСОБА_7 сплачує судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись, ст. ст. 4, 81, 137, 141, п. 4 і 5 ч. 1 ст. 161 ч. 8 ст.170, 423, 426, ч. 4 ст. 273, 432 ЦПК України, - заявник просив задовольнити вимоги, викладені в прохальній частині заяви.

10.06.2025 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для розгляду даної справи по суті був визначений суддя Кагарлицького районного суду Київської області Закаблук О.В., присвоєно, - справа № 368/28/24, провадження № 8/368/1/25.

17.06.2025 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 258, 260, 247 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання на 09 год. 00 хв. 18.07.2025 року.

В судовому засіданні, яке відбулося 18.07.2025 року, заявник ОСОБА_1 , - вимоги, викладені в прохальній частині його заяви, - підтримав та просив їхх задовольнити.

Заявник обгрунтовував необхідність задоволення його заяви обставинами та нормами права, які викладені в прохальній частині його заяви, та які судом наведено вище в мотивувальній частині даного рішення суду.

В судове засідання, яке відбулося 18.07.2025 року, стягувач ОСОБА_2 , - не з`явилася, хоча була повідомлена судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, - на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла письмова заява клопотання стягувача ОСОБА_2 , в якій вона просить суд слухати справу без її участі, так як не заперечує проти припинення примусового стягнення аліментів на виконання судового наказу від 14.02.2024 року в справі № 368/28/24, окрім того, - вона подала заяву про припинення стягнення аліментів до відповідної Державної виконавчої служби ще 30 квітня 2025 року.

Суд, вислухавши заявника, дорслідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення вимог, викладених в заяві, - шляхом винесення судового рішення, як окремого процесуального документу, обгрунтовуючи своє рішення наступним.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права:

09.01.2024 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_2 , боржник, - ОСОБА_1 , - про видачу судового наказу про стягнення аліментів, в прохальній частині якої вник просила суд винести рішення, згідно з яким:

1. Видати судовий наказ про стягнення аліментів з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) на утримання спільних дітей, а саме ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/2 частини всіх доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, з дня подачі заяви про стягнення аліментів до досягнення дітьми повноліття.

09.01.2024 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для розгляду даної справи по суті (питання видачі судового наказу) був визначений суддя Кагарлицького районного суду Київської області Закаблук О.В., присвоєно, - справа № 368/28/24, провадження № 2 - н/368/9/24.

14.02.2024 року Кагарлицьким районним судом в справі № 368/28/24, провадження № 2 н/368/9/24, - видано наказ, згідно з яким:

1. Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 09.01.2024 року і до досягнення дітьми повноліття.

2. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави 302,80 грн. судового збору на рахунок: UА0026001; отримувач- коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/22030106; код за ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету:22030106.

3. Надіслати боржникові копію судового наказу стягувача з копіями доданих до неї документів.

4. Відповідно до ч. 3 ст. 167 ЦПК України судовий наказ оскарженню не підлягає.

14.02.2024 року копія судового наказу по стягнення аліментів направлено боржнику, - ОСОБА_1

21.05.2025 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла заява боржника ОСОБА_1 , стягувач, - ОСОБА_2 , - про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню (у порядку статті 432 ЦПК України), в прохальній частині якої заявник просив суд винести судове рішення, на підставі якого:

1. Прийняти цю заяву про визнання судового наказу таким, що не піддягає виконанню (у порядку статті 432 ЦПК України) до розгляду,

2. Відповідно до частини 3 статті 432 ЦПК України зупинити виконання за виконавчим документом - судовим наказом від 14 лютого 2024 року, виданого Кагарлицьким районним судом Київської області у справі № 368/2824/24 за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/2 частини від усіх видів її заробітку (доходів) щомісячно, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, що складає 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.01.2024 року і до досягнення дітьми повноліття»

3. Визнати судовий наказ від 14 лютого 2024 року виданий Кагарлицьким районним судом Київської області у справі № №. 368/2824/24 за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/2 частини від усіх видів її заробітку (доходів) щомісячно, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, що складає 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.01.2024 року і до досягнення дітьми повноліття» таким, що не піддягає виконанню з 15 квітня 2025 року, (час укладення аліментного договору).

22.05.2025 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для розгляду даної справи по суті (питання визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню) був визначений суддя Кагарлицького районного суду Київської області Закаблук О.В., присвоєно, - справа № 368/28/24, провадження № 6/368/11/25.

23.05.2025 року Кагарлицьким районним судом Київської області винесено ухвалу, згідно з якою:

- Заяву ОСОБА_1 про визнання судового наказу, виданого14.04.2024 року Кагарлицьким районним судом Київської області по справі № 368/28/24 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей таким, що не підлягає виконанню, - залишити без задоволення.

10.06.2025 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 , стягувач, - ОСОБА_2 , - про перегляд судового наказу в зв`язку з нововиявленими обставинами (в порядку ч. 8 ст. 170 ЦПК України), - дана заява підлягає до задоволення, з огляду на наступне:

- На підставі Судового Наказу про стягнення аліментів від 14.02.2024 року, - Постановою державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 22.02.24 року, було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання зазначеного Судового Наказу, - копія Постанови про відкриття Виконавчого провадження, - міститься в матеріалах справи.

Проте, - сторони звернулись з відповідними Заявами про закриття виконавчого провадження внаслідок укладання аліментного Договору, - копії заяв Стягувача ОСОБА_2 і Боржника ОСОБА_1 до Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) містяться в матеріалах справи.

Оболонський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на підставі ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», - відмовив у закритті виконавчого провадження, - копія відповіді Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві міститься в матеріалах справи.

Отже, після видачі вищезазначеного Судового Наказу та набрання ним чинності, виникли обставини, які є істотними для справи, і які не були і не могли бути йому відомі під час розгляду цієї справи.

15 квітня 2025 року, Стягувач ОСОБА_2 та Боржник ОСОБА_1 уклали нотаріально посвідчений Договір «про припинення права на аліменти для дітей у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно» (1/8 частини квартири). - копія нотаріально посвідченого аліментного договору міститься в матеріалах справи.

Отже, абсолютно очевидним і беззаперечним є той факт, що Стягувач ОСОБА_2 та Боржник ОСОБА_1 досягли домовленості про припинення сплати аліментів на підставі виконавчого документа, а саме Судового Наказу від 14.02.24 року, виданого Кагарлицьким районним судом Київської області і засвідчили цей факт в нотаріально посвідченому Договорі «про припинення права на аліменти для дітей у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно».

Вищезазначені обставини мають значення для вирішення справи і є істотними для постановления правильного рішення у справі, так як на їх підставі можна зробити висновок про відсутність у нього обов`язку сплати аліментів на дітей.

На сьогодні вказаний вище Судовий Наказ не скасовано та не відмінено і він має законну силу.

Норми права:

Відповідно до ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Вирішуючи питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд має виходити з визначених ч. 2 ст. 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним.

Зокрема, такими підставами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 160 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до частини третьої ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 173 ЦПК України визначено, що суд може внески виправлення до судового наказу визнати його таким, що не підлягає виконанню, в порядку визначеному ст. 432 ЦПК України.

Згідно зі ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, здійснюється з дотриманням серед інших таких засад як верховенства права, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 2-4671/11 сформульовано правовий висновок, що підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально- правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Отже, до підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 258, 259, 263 265, 268, ст. 423, ст. 426, ч. 4 ст. 273, ст. 432 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , стягувач, - ОСОБА_2 , - про перегляд судового наказу в зв`язку з нововиявленими обставинами (в порядку ч. 8 ст. 170 ЦПК України), - задовольнити.

Відповідно до частини 3 статті 432 ЦПК України зупинити виконання за виконавчим документом - судовим наказом від 14 лютого 2024 року, виданого Кагарлицьким районним судом Київської області у справі № 368/2824/24 за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/2 частини від усіх видів її заробітку (доходів) щомісячно, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, що складає 50% прожиткового мінімум) для дитини відповідного віку, починаючи з 09.01.2024 року і до досягнення дітьми повноліття».

Визнати судовий наказ від 14 лютого 2024 року виданий Кагарлицьким районним судом Київської області у справі № 368/2824/24 за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, що складає 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.01.2024 року і до досягнення дітьми повноліття», - таким, що не підлягає виконанню з 15 квітня 2025 року, (час укладення аліментного договору).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку на підставі ч. 1 ст. 352 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 15.5) Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються на надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Київського Апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області, а учасниками процесу, які не були присутні під час проголошення рішення, - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: Закаблук О.В.