Справа № 202/2247/25
Провадження № 2/202/2487/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпра в складі головуючого-судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Шульги А.О., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство № 49 Дніпропетровської міської ради, про зняття арешту з майна,

У С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить зняти арешт з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного на підставі ухвали Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 05.12.1993 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження реєстраційний номер 4787526, яке зареєстровано 11.04.2007.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона, ОСОБА_1 , з 29 вересня 1978 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . У подальшому цей запис в паспорті був анульований та внесено інший про місце проживання та реєстрації з 29.09.1978 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з рішенням Дніпровської міської ради від 22.02.2023 АДРЕСА_3 була перейменована на АДРЕСА_4 .

Відповідно до розпорядження Нижньодніпровського трубопрокатного заводу від 17.06.1996 № 658 «Про зміну договору найму жилого приміщення» вона є основним квартиронаймачем зазначеного житлового приміщення після смерті своєї бабусі ОСОБА_4 .

Відповідно до дубліката реєстраційного посвідчення на об`єкти нерухомого майна, які належать юридичним особам, від 15.06.1993 за Нижньодніпровським трубопрокатним заводом було зареєстровано два жилих будинки під літерами А-1, В-1 по АДРЕСА_5 .

З листа заступника генерального директора Нижньодніпровського трубопрокатного заводу ім. К. Лібкнехта від 16.05.1995 № 04-3-108 відомо, що будинок АДРЕСА_5 перебував на балансі цього підприємства та складався з 4 квартир.

Після проведення газифікації в 1969 році домоволодіння АДРЕСА_5 фактично складається з двох різних будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_6 .

Проте зміни в технічну документацію домоволодіння внесені не були.

Листом від 22.03.1994 № 53 Міжміське бюро технічної інвентаризації Дніпропетровського міськкомунгоспу проінформувало народного суддю Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Шабанова Н.С., що станом на 21.03.1994 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5 складається з двох жилих будинків.

У 1993 році сусід ОСОБА_5 отримав свідоцтво про право власності на житло від 07.06.1993, видане органом приватизації - Нижньодніпровським трубопрокатним заводом на підставі розпорядження (наказу) від 07.06.1993 № П-23.

Згідно з цим свідоцтвом йому на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_7 .

Поміж тим факт отримання ОСОБА_5 у власність саме квартири АДРЕСА_8 спростовується внесення у свідоцтво про право власності на житло від 07.06.1993 змін, а самещо на праві приватної власності ОСОБА_5 належить квартира АДРЕСА_9 (в подальшому виправлено на будинок АДРЕСА_10 ); свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 28.06.1995, виданим ОСОБА_6 після смерті батька ОСОБА_5 на спадкове майно, що складається з квартири АДРЕСА_11 , яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло від 07.06.1993; договором купівлі-продажу від 31.01.1996, посвідченим нотаріусом за реєстровим № 1-690 (дублікат договору видано 05.02.2002 за реєстром № 1-691), який укладено між ОСОБА_6 (продавець) та ОСОБА_7 (покупець), згідно з яким продавець продав, а покупець придбала квартиру АДРЕСА_12 , яка належить продавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.06.1995; договором дарування квартири від 01.08.2002, укладеним між ОСОБА_7 (дарувальник) і ОСОБА_8 (обдарований), відповідно до якого дарувальник подарувала, а обдарований прийняв у дар квартиру АДРЕСА_12 , яка належить ОСОБА_7 на підставі дубліката договору купівлі-продажу, виданого 05.02.2002 за реєстром № 1-691.

Відтак на підставі свідоцтва про право власності на житло від 07.06.1993 ОСОБА_5 набув право власності на квартиру АДРЕСА_13 .

Попри це в межах справи № 2-45/1995 за позовом ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до Нижньодніпровського трубопрокатного заводу ім. К. Лібкнехта, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання незаконною приватизації житла, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло та свідоцтва про право власності на житло в порядку спадкування Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська була постановлена ухвала від 06.12.1993 про накладення арешту на житловий будинок по АДРЕСА_1 як належну ОСОБА_5 .

Фактично спірні відносини у вказаній справі склалися через невизнання ОСОБА_9 , ОСОБА_11 свідоцтва про право власності на житло від 07.06.1993, виданого ОСОБА_5 , та свідоцтва про право власності на житло в порядку спадкування від 26.06.1995, виданого ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_14 , далі квартира АДРЕСА_13 .

Отже, спірним об?єктом нерухомого майна була квартира, яка належала на праві власності ОСОБА_5 , - квартира АДРЕСА_13 . Зазначене обтяження не має жодного відношення до квартири АДРЕСА_8 , яка перебуває в користуванні її сім?ї.

Також позивач звертає увагу, що згідно з листом Індустріального районного суду міста Дніпропетровська 18.09.1995 у справі № 2-45/1995 ухвалено рішення, яке набрало законної сили 27.11.1995. Ухвала від 05.12.1993 року про накладення арешту в рамках цієї справи не значиться.

Відповідно до рішення Дніпровської міської ради від 02.03.2011 № 16/9 «Про проведення реорганізації комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, підпорядкованих Департаменту житлово-комунального господарства та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради», балансоутримувачем будинку АДРЕСА_5 є комунальне житлово-експлуатаційне підприємство № 49 Дніпропетровської міської ради.

3 метою реалізації свого права на приватизацію житла вона звернулася до органу приватизації з заявою про приватизацію квартири АДРЕСА_8 .

Але Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради листом від 17.12.2024 № 3/16-6217 відмовив у приватизації через наявність арешту.

Витяг з Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна містить відомості про арешт об?єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер обтяження: 4787526, яке зареєстровано 11.04.2007 реєстратором - Державний нотаріальний архів в Дніпропетровській області, 49102, м. Дніпро, вул. Данила Галицького 14. Підстава обтяження: ухвала, б/н, 05.12.1993, Нарсуд, Індустріальний район, об?єкт обтяження будинок за адресою АДРЕСА_5 , власник ОСОБА_5 .

Отже, перебування квартири під арештом унеможливлює реалізацію нею свого права на приватизацію житла, яким її сім?я правомірно користується більше 70-ти років.

Крім того, позивач звертає увагу, що згідно зі свідоцтвом про смерть ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_10 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_9 та ОСОБА_11 є їх син ОСОБА_8 .

Таким чином, посилаючись на те, що правові підстави для існування обтяження нерухомого майна відсутні, позивач просить скасувати арешт та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відповідний запис про обтяження реєстраційний номер 4787526, яке зареєстровано 11.04.2007.

18 березня 2025 у даній справі було відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою від 27 травня 2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2 позов підтримали.

Відповідача ОСОБА_8 у судовому засіданні позов визнав.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство № 49 Дніпропетровської міської ради в судове засідання не з?явився, про розгляд справи був повідомлений.

Суд, з?ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав:

Судом установлено, що позивач зареєстрована та проживає в квартирі АДРЕСА_8 .

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 05.12.1993 року (реєстраційний номер обтяження 4787526) з метою забезпечення позову ОСОБА_9 , ОСОБА_11 до Нижньодніпровського трубопрокатного заводу імені К. Лібкнехта про визнання приватизації незаконною був накладений арешт на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 18 вересня 1995 року у справі № 2-45/1995 р., залишеним без змін ухвалою Дніпропетровського обласного суду від 27 листопада 1995 року, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_9 , ОСОБА_11 до Нижньодніпровського трубопрокатного заводу імені К. Лібкнехта, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання незаконною приватизації житла, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло від 07.06.1993 та свідоцтва про право власності на житло в порядку спадкування.

При цьому згідно з інформацією з Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна від 24.02.2025 наявний запис про обтяження арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 4787526, зареєстроване 11.04.2007 за № 4787526 реєстратором - Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області на підставі ухвали Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 05.12.1993 року, об?єкт обтяження будинок за адресою АДРЕСА_5 , власник ОСОБА_5 , додаткові дані: 13520DNIPER1, Архівна дата: 02.08.1997, Дата виникнення: 05.12.1993, № реєстра: 1446-21, внутр. № 8В01152329ЕЕС2А8250.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить зняти арешт з нерухомого майна та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження, посилаючись на те, що наявність арешт майна порушує її права, зокрема право на приватизацію цього житла.

Згідно з частиною 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини 2 цієї статті способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Зокрема статтею 391 ЦК України передбачено право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Суд вважає, що звернення позивача до суду з цим позовом не суперечить вищенаведеним принципам захисту прав і інтересів як володільця нерухомого майна.

Суд ураховує, що арешт на нерухоме майно, а саме житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_5 , зареєстрований 11.04.2007 за № 4787526 реєстратором - Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області на підставі ухвали Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 05.12.1993 року (реєстраційний номер обтяження 4787526), якою з метою забезпечення позову ОСОБА_9 , ОСОБА_11 до Нижньодніпровського трубопрокатного заводу імені К. Лібкнехта про визнання приватизації незаконною накладено арешт на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 18 вересня 1995 року у справі № 2-45/1995 р., яке набрало законної сили, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_9 , ОСОБА_11 до Нижньодніпровського трубопрокатного заводу імені К. Лібкнехта, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання незаконною приватизації житла, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло від 07.06.1993 та свідоцтва про право власності на житло в порядку спадкування.

Тобто на теперішній час спір стосовно цього нерухомого майна відсутній.

Отже, оскільки накладений арешт порушує права позивача як володільця майна, суд вважає можливим задовольнити позов у частині зняття арешту з нерухомого майна житлового будинку за адресою: АДРЕСА_5 , зареєстрованого 11.04.2007 за № 4787526 реєстратором - Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області на підставі ухвали Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 05.12.1993 року (реєстраційний номер обтяження 4787526).

Щодо позовних вимог про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження, то суд вважає, що така вимога не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Отже, законом не передбачено вилучення з Державного реєстру прав відомостей про речові права та їх обтяження.

У даному випадку само по собі зняття арешту з нерухомого майна є достатнім та ефективним способи захисту прав позивача, а тому в частині виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження слід відмовити.

Керуючись ст. 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_15 , РНОКПП НОМЕР_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство № 49 Дніпропетровської міської ради (місцезнаходження: м. Дніпро, просп. Слобожанський, буд. 125, ), про зняття арешту з майна задовольнити частково.

Зняти арешт з нерухомого майна житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_5 , зареєстрований 11.04.2007 за № 4787526 реєстратором - Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області на підставі ухвали Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 05.12.1993 року (реєстраційний номер обтяження 4787526).

В іншій частині позову відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Наталія Марченко