Справа № 591/4811/25
Провадження № 2/591/986/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2025 року

Зарічний районний суд м. Суми у складі головуючого судді Ніколаєнко О.О., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Суми справу №591/4811/25, провадження № 2/591/986/25 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сумихімпром» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2025 року представник позивача адвокат Руденко Л.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду та свої вимоги мотивує тим, що позивач перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумихімпром», 03 лютого 2025 року був звільнений на підставі ст. 38 КЗпП України (у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю). При звільнені відповідачем не проведено розрахунок та не виплачена нарахована заробітна плата в сумі 81675,49 грн., яку і просить стягнути з відповідача. Посилаючись на ст.117 КЗпП України у зв`язку з непроведенням розрахунку при звільненні, просить також стягнути середній заробіток за період з 04 лютого 2025 року по 03 травня 2025 року в сумі 29688,75 грн.

Ухвалою суду від 15 травня 2025 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, витребувано у відповідача докази. Надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. У встановлений законом строк клопотання про розгляд справи у судовому засіданні жодна зі сторін не подала.

У поданому відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги визнав частково : просив розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні зменшити. Зазначає, що позивачем не правильно розрахована кількість робочих днів 91 замість 64, а також сума середньоденної заробітної плати 326,25 грн. замість 681,82 грн. Щодо позовних вимог про стягнення середнього заробітку зазначив, що місто Суми з 06 березня 2024 року віднесено до територій, на якій можливі бойові дії, збільшилася кількість сповіщень про повітряну тривогу, пов`язаних з бомбардуванням, нанесенням ракетних ударів, ударів БПЛА, в тому числі і на території міста. Отже, у зазначений період часу працівники ПАТ «Сумихімпром», більшу частину часу перебували в укриттях, а тому виникали тривалі простої виробничих потужностей товариства. Відповідач вважає, що стягнення з нього значної суми середнього заробітку, що майже втричі більше заборгованості по заробітній платі є несправедливими та може унеможливити виконання роботодавцем певних зобов`язань, зокрема, з виплати заробітної плати іншим працівникам.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що ОСОБА_1 був прийнятий на посаду інженера програміста 1 категорії у ПАТ «Сумихімпром». Звільнений 03 лютого 2025 року за наказом № 457 за власним бажанням за ч.3 ст.38 КЗпП України у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю, умов колективного договору, що підтверджується копією наказу (а.с.6).

Відповідно до повідомлення сума, що належить до виплати позивачу при звільненні з 03.02.2025 складає 81675,49 грн. (а.с. 6 зі звороту).

З наданої відповідачем довідки про доходи від 07.05.2025 вбачається, що відповідач не виплатив заробітну плату ОСОБА_1 за період з грудня 2023 року по лютий 2025 року в сумі 81675,49 грн. (а.с.25).

В поданій до суду позовній заяві позивач повідомив, що жодних виплат від відповідача йому не надходило.

Згідно ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Як передбачено ч.1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Згідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього кодексу.

Частиною першою ст. 116 КЗпП України встановлені строк розрахунку при звільненні, а саме: при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Судом встановлено, що працівникові при звільненні не було виплачено належну заробітну плату, сума якої станом на час розгляду справи становить 81675 грн. 49 коп. Такими діями відповідача порушено вимоги ст. 116 КЗпП України.

На час розгляду справи представником відповідача не надано до суду будь-яких доказів, щодо належного виконання зобов`язань з виплати заробітної плати позивачу, спростування суми заборгованості чи будь-яких інших заперечень щодо задоволення позову. Надані позивачем докази підтверджують наявність заборгованості з виплати заробітної плати при його звільненні.

Враховуючи зазначене, відсутність відомостей про виплату відповідачем заборгованості з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати позивачу, з ПАТ «СУМИХІМПРОМ» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість із заробітної плати у розмірі 81675 грн. 49 коп.

Судом встановлено, що при звільненні в порушення вимог ст.116 КЗпП роботодавцем не було проведено виплату усіх належних сум працівникові ОСОБА_1 . Вказана обставина є підставою для застосування до роботодавця заходів, передбачених статтею 117 КЗпП: з відповідача необхідно стягнути на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

При цьому для обчислення розміру середньої заробітної плати суд вважає необхідним взяти до уваги розмір середньої заробітної плати зазначений в довідці, яка надана позивачем.

З копії трудової книжки вбачається, що позивач звільнився 03.02.2025 року, тому час розрахунку середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні у даній справі розпочався з 04.02.2025 року.

Відповідно до довідки ПАТ «Сумихімпром» від 07.05.2025 середньоденний заробіток позивачки складає 681 грн. 82 коп., середньомісячна заробітна плата 15340,95 грн.(а.с.26).

Сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні складає 43636 грн. 48 коп. (681,82 х 64 роб. дні = 43636 грн. 48 коп.) з наступним утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів.

Згідно відповіді з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПАТ «Сумихімпром» змінило найменування на Акціонерне товариство «Сумихімпром».

Разом з тим, суд зазначає, що відшкодування, передбачене статтею 117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця.

Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Відповідно до ч.1 ст.9 ЦК України така спрямованість притаманна і заходу відповідальності роботодавця, передбаченому статтею 117 КЗпП України.

Враховуючи компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України.

Статтею 2 ЦПК України визначені завдання та основні засади цивільного судочинства, серед яких змагальність та диспозитивність.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини другої статті 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Позивач в позовній заяві просить стягнути 29688,75 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Виходячи із принципів справедливості та співмірності, враховуючи, що розмір заборгованості по заробітній платі позивача становить 81675,49 грн., за затримку виплати якої відповідач несе відповідальність згідно зі статтею 117 КЗпП України, суд вважає за необхідне визначити до стягнення на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 29688,75 грн. Зазначена сума не відображає дійсного розміру майнових втрат позивача, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, а є лише орієнтовною оцінкою тих втрат, які розумно можна було б передбачити.

Отже, позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивача підлягають задоволенню частково, а саме: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 29688,75 грн.

Позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн. за вимогу про стягнення середнього заробітку. Враховуючи задоволення позову у цій частині вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

При зверненні до суду з позовом позивач був звільнений від сплати судового збору за вимогою про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. На підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи задоволення цієї позовної вимоги з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 546, 549, 551, 610, 611, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити .

Стягнути з Акціонерного товариства «Сумихімпром» на користь ОСОБА_1 заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в сумі 81675 грн. 49 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04.02.2025 року по 03.02.2025 року в сумі 29688 грн. 75 коп. з наступним утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сумихімпром» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сумихімпром» на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Сумихімпром», місцезнаходження: вул. Харківська, п/в 12, м.Суми, .

Повний текст рішення складений 04 серпня 2025 року.

Суддя О.О. Ніколаєнко