УХВАЛА

18 червня 2025 року

м. Київ

справа № 754/8812/22

провадження № 61-6859ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Сердюка В. В., Фаловської І. М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ткаченко Юлія Олегівна, на постанову Київського апеляційного суду

від 9 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - державний нотаріус П`ятої київської державної нотаріальної контори Гриценко Ольга Василівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чернявська Анастасія Сергіївна, про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , яка діяла в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , звернулися з позовом до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - державний нотаріус П`ятої київської державної нотаріальної контори Гриценко Ольга Василівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чернявська Анастасія Сергіївна, про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 4 грудня 2023 року позовну заяву в частині позовних вимог ОСОБА_4 залишено без розгляду.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 18 квітня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 8 травня

2024 року стягнено з ОСОБА_2 , яка діяла в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 9 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , подану адвокатом Холін А. Б., задоволено.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 18 квітня 2024 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Визнано недійсним заповіт, складений ОСОБА_5 , яким призначив своїм спадкоємцем ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернявською А. С. 29 грудня 2021 року

та зареєстрований в реєстрі за № 1110.

Додаткове рішення Деснянського районного суду міста Києва від 8 травня

2024 року скасовано.

28 травня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ткаченко Ю. О., засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 9 квітня 2025 року, повний текст якої складено 29 квітня 2025 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу

(далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Касаційна скарга містить клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, яке суд не вирішує, оскільки касаційна скарга заявником подана з додержанням строків, установлених статтею 390 ЦПК України.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження постанови апеляційної інстанції заявник вказує неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм права, а саме застосування норми права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18, від 7 грудня

2021 року у справі № 905/902/20, постановах Верховного Суду від 25 жовтня

2022 року у справі № 307/2175/15-ц, від 27 січня 2021 року у справі № 753/13197/18, від 14 листопада 2018 року у справі № 359/3849/14-ц, від 11 листопада 2019 року

у справі № 496/4851/14-ц, від 6 грудня 2023 року у справі № 2-25/11, від 17 січня

2024 року у справі № 301/920/15-ц, постановах Верховного Суду України

від 28 вересня 2016 року у справі № 6-1531цс16, від 29 лютого 2012 року

у справі № 6-9цс12 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом першим частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Крім того, касаційна скарга містить клопотання заявника про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 9 квітня 2025 року, яке мотивоване тим, що у разі задоволення касаційної скарги виконання рішення суду може бути вкрай ускладненим.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України встановлено, що за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Верховний Суд виходить із того, що клопотання (заява) про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені доказами.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках (пункт 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Касаційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 9 квітня

2025 року, оскільки постанова суду апеляційної інстанції примусовому виконанню не підлягає.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ткаченко Юлія Олегівна, на постанову Київського апеляційного суду від 9 квітня 2025 року.

Витребувати з Деснянського районного суду міста Києва матеріали цивільної справи № 754/8812/22 за позовом за позовом ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - державний нотаріус П`ятої київської державної нотаріальної контори Гриценко Ольга Василівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чернявська Анастасія Сергіївна, про визнання заповіту недійсним.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ткаченко Юлія Олегівна, про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 9 квітня 2025 року.

Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська