Справа № 405/7563/24
Провадження № 6/405/248/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2025 року Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Тарасенко Р.П.

за участю учасників справи:

представників заінтересованих осіб (стягувачів за

зведеним виконавчим провадженням):

представника АТ «Державний ощадний банк України» адвоката Склярова Д.М.

та представника АТ «Державний експортно-імпортний банк України» адвоката Гижка О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кропивницькому цивільну справу №405/7563/24 за заявою (поданням) представника Міністерства юстиції України - старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян Олени Грайровни, заінтересовані особи: ОСОБА_1 (боржник), акціонерне товариство «Піреус банк МКБ» (стягувач), акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» (стягувач), акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (стягувач) про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право користування яким мають неповнолітні діти, -

В С Т А Н О В И В:

Представник Міністерства юстиції України - старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян О.Г. звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з поданням, в якому просить вирішити питання про звернення стягнення на нерухоме майно, яке належить боржнику ОСОБА_1 , а саме: на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить боржнику на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 25 лютого 1998 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Стоєвою Г.Ф. по реєстру №341, зареєстрованого Кіровоградським БТІ 27 травня 1998 року за №767/4, в якій зареєстрована неповнолітня дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( дата реєстрації 30 жовтня 2015 року), зазначивши на обґрунтування подання, що у Відділі на виконанні перебуває зведене виконавче провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчих документів щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь юридичних осіб заборгованості в загальному обсязі 343 976 707, 92 доларів США, 12 788 343, 65 Євро та 858 835 050, 86 грн., до складу якого входять:

виконавче провадження НОМЕР_4 з виконання виконавчого листа Ленінського районного суду м.Кіровограда від 05.12.2016 по справі №405/6223/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Піреус банк МКБ» 15 239 987, 97 доларів США, яка складається з основної суми кредиту: 15 000 000 доларів США та процентів в розмірі 239 897, 14 доларів США, а також судовий збір в розмірі 3 654, 00 грн.;

виконавче провадження НОМЕР_9 з виконання виконавчого листа Ленінського районного суду м.Кіровограда від 31.08.2016 по справі №405/964/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства«Державний ощадний банк України» прострочену заборгованість за договором кредитної лінії №1 від 14.01.2014 у розмірі 22 070 008, 86 доларів США та 110 723 940, 74 грн., яка включає в себе: прострочену заборгованість за кредитом - 20 000 000 доларів США; прострочену заборгованість за процентами в розмірі 2 070 007, 86 доларів США; загальну суму пені в розмірі 103 843 597, 07 грн., в т.ч.: суму пені за несвоєчасну сплату кредиту - 96 083 922, 80 грн., суму пені за несвоєчасну сплату процентів - 7 759 674, 27 грн.; загальну суму 3% річних в розмірі 6 880 343, 67 грн. в в т.ч.: 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі 6 363 416, 24 грн.; сума 3% річних за несвоєчасну сплату процентів 516 927, 42 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» судовий збір в розмірі 9 958 930, 82 грн.;

виконавче провадження НОМЕР_5 з виконання виконавчого листа Кіровського районного суду м.Кіровограда від 11.12.2017 по справі №404/2306/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України`заборгованість за договором кредитної лінії №3 від 12.04.2011, укладеним між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та приватним акціонерним товариством «Креатив», яка станом на 08.06.2016 становить 182 376 855, 71 доларів США, 127 883 43, 65 євро та 117 167 462, 43 грн., з яких:прострочена заборгованість за кредитом 157 813 051 доларів США та 10 960 903, 46 євро; прострочена заборгованість за процентами 24 555 240, 65 доларів США та 1 827 440, 19 євро; сума пені за несвоєчасну сплату основного боргу 4 191 547, 13 грн., сума пені за несвоєчасну сплату процентів 102 913 835, 41 грн.; сума 3% річних за несвоєчасну сплату основного боргу 349 295, 60 грн.; сума 3% річних за несвоєчасну сплату процентів 9 677 292, 73 грн.; прострочена заборгованість за комісією за резервування 8 564, 06 доларів США; сума пені за несвоєчасну сплату комісії за резервування32 866, 02 грн.; сума 3% річних за несвоєчасну сплату комісії за резервування 2 625, 54 грн.;

виконавче провадження НОМЕР_6 з виконання виконавчого листа Ленінського районного суду м.Кіровограда від 17.04.2019 по справі №405/2111/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України`прострочену станом на 16.12.2015 заборгованість за кредитними договорами №151213К17 від 21.08.2013, №151214К12 від 10.06.2014 та №151214К16/ЕЕР-17-ЕХІМ від 19.09.2014, укладеними в рамках Генеральної кредитної угоди №151308N2 від 17.11.2008, в розмірі 7 839 155, 57 доларів США та 57 688 633, 18 грн., а також судових витрат по справі в сумі 3 606 809, 14 грн.;

виконавче провадження НОМЕР_7 з виконання виконавчого листа Ленінського районного суду м.Кіровограда від 13.03.2019 по справі №405/3492/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України`заборгованість за договором кредитної лінії №10 від 09.10.2009, укладеним між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та приватним акціонерним товариством «Креатив» в сумі 116 450 699, 81 долар США та 596 681 234, 07 грн.

07.09.2016, 28.12.2016, 19.02.2018, 06.06.2019, 18.06.2019 державним виконавцем відділу винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень. 20.01.2017 року втнесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження НОМЕР_3, за якими державним виконавцем Відділу вживалися заходи примусового виконання рішень судів та розшук майна боржника.

При цьому, згідно з матеріалів зведеного виконавчого провадження та поданої боржником декларації про доходи та майно боржника - фізичної особи встановленого зразка, боржник не володіє будь-яким нерухомим або рухомим майном. На рахунках, відкритих боржником в банківських установах кошти для виконання зобов`язань покладених рішеннями судів, - відсутні. Згідно з інформаією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єлиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, право власності на об`єкти нерухомого майна за боржником не зареєстровано; міститься запис про право оренди земельної ділянки. Зареєстрований та фактичо боржник проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Зазначив, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої палати Касаційного цивільного суду від 24.07.2019 у справі за № 405/1820/17, касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ» на рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 06 липня 2018 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 03 січня 2019 року задоволено, скасовано зазначені рішення судів та ухвалено нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 задоволено. Визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , який укладений 08 жовтня 2015 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Зубко О.П. та зареєстрований в реєстрі за № 2648.

Згідно з актуальною інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за запитом державного виконавця від 13.10.2020, встановлено, що в зазначеному Реєстрі міститься запис про право власності/довірчої власності № 11526169, згідно якого 08.10.2015 на підставі договору дарування № 2648 від 08.10.2015 посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Зубко О.П. квартира АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) зареєстрована за ОСОБА_3 , код РНОКПП НОМЕР_1 . Зазначений запис є чинним та жодних записів щодо припинення права власності не внесено.

Зазначив, що з огляду на те, що будь - яке інше рухоме та нерухоме майно, а саме: земельні ділянки, транспортні засоби, великотоннажні та інші технологічні засоби, цінні папери, кошти на рахунках відкритих боржником в банківських установах відсутні, єдине майно за рахунок якого можливо виконати рішення судів є квартира АДРЕСА_1 право власності боржника на яку підтверджено постановою Верховного Суду.

Вказав, що з метою збереження майна боржника та уникнення можливості його відчуження, 13.10.2020 року державним виконавцем в порядку вимог ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» накладено арешт на визевказане нерухоме майно та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідний запис за №38634978.

Окрім того, постановою Кропивницького апеляційного суду від 10.08.2023 року у справі №405/6598/20 задоволено подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян О.Г. про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку.

Звернуто стягнення на нерухоме майно, яке належить боржниу ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ), а саме: на квартиру АДРЕСА_3 , яка належить йому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 25.02.1998 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Стоєвою Г.Ф. по реєстру №341, зареєстрованого Кіровоградським БТІ 27.05.1998 за №767/4.

При цьому, згідно з наданою Департаментом надання адміністративних послуг Міської ради міста Кропивницького та боржником, на запит державного виконавця інформації за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований боржник та його неповнолітня дитина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі чого державним виконавцемнаправлено до Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради запит щодо надання дозволу на примусову реалізацію квартири АДРЕСА_1 , право користування якою має неповнолітня дитина.

Разом з тим, листом від 23.01.2024 № 211/19 Управлінням з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради такий дозвіл не надано.

В свою чергу, звернення стягнення на зазначене нерухоме майно є вкрай важливим для виконання зведеного виконавчого провадження, оскільки будь-яке інше майно, яке б належало боржнику та на яке можливо звернути стягнення під час виконання, - не виявлено.

Разом з тим, на думку Великої Палати Верховного Суду (постанова від 26.10.2021 року у справі №755/12052/19) державний чи приватний виконавець повинен звернутися до органу опіки та піклування з метою отримання дозволу на реалізацію житлової нерухомості, право на користування яким мають діти.У випадку відмови органу опіки та піклування виконавець, з метою виконання судового рішення та забезпечення дотримання прав дітей, повинен звернутися до суду, у зв`язку з чим державний виконавець звернувся до суду з поданням для вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно право користування яким має неповнолітня дитина.

Заявник старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян О.Г. в судове засідання не з`явився, судом повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, причини не явки суду не відомі, заяви, клопотанняна адресу суду не надходили.

Представники заінтересованих осіб (стягувачів) АТ «Державний ощадний банк України» адвокат Скляров Д.М. (діє на підставі довіреності №19/4-02/788 від 10.12.2024 року) та АТ «Державний експортно-імпортний банк України» адвокат Гижко О.Л. (діє на підставі довіреності №ДП24701/25-0010 від 10.01.2025 року), які приймали участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримали подане державним виконавцем подання з підстав,зазначених у поданні, просили подання задовольнити. Крім того, представник стягивачаАТ «Державний ощадний банк України» адвокат Скляров Д.М. підтримав подані до суду та зареєстровані судом 26.11.2024 року за вх.№31632 та 21.01.2025 року за вх.№1897 пояснення, за якими зазначив, що боржник ОСОБА_1 не володіє, не проживає та не користується квартирою АДРЕСА_1 , а так само в квартирі не проживає і ОСОБА_3 , при цьому, в зазначеній квартирі, згідно з актом державного виконавця від 12.12.2016 року фактично проживає ОСОБА_4 , якому місце проживання (фактичне) боржника не відоме. Крім того, згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 09.12.2016 внесено запис стосовно кв. АДРЕСА_1 : номер запису про інше речове право: 17935092; дата, час державної реєстрації: 09.12.2016 16:16:09; Державний реєстратор: приватний нотаріус Терехова С.В., за яким, квартира була передана орендодавцем ОСОБА_3 в оренду ОСОБА_4 до 09.12.2065 року. Вказані факти підтверджують, що неповнолітня дитина ОСОБА_2 не проживає та не користується квартирою АДРЕСА_1 , а тому задоволення судом подання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян О. Г. не призведе до порушень її прав, як неповнолітньої особи, на підставі чого просив подання задовольнити.

Представник заінтересованої особи (стягувача) акціонерного товариства «Піреус банк МКБ» та заінтересована особа (боржник) ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, судом повідомлялися належним чином про день, час та місце судового розгляду справи, як шляхом направлення судових повісток про виклик в судове засідання, так і направленням судових повісток до електронних кабінетів зазначених осіб, причини не явкисуду не відомі, заяви, клопотання, на адресу суду не надходили.

З огляду на зазначене, та враховуючи належне повідомлення судом учасників справи про дату, час та місце судового розгляду справи, приймаючи до уваги відсутність клопотань учасників справи про поважність причин не явки в судове засідання, суд вважає можливим розгляд по суті в судовому засіданні поданого представником Міністерства юстиції України - старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян О.Г., заінтересовані особи: ОСОБА_1 (боржник), акціонерне товариство «Піреус банк МКБ» (стягувач), акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» (стягувач), акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (стягувач) подання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право користування яким мають неповнолітні діти.

Зваживши доводи, викладені у поданні старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян О.Г., заслухавши пояснення представників заінтересованих осіб (стягувачів)АТ «Державний ощадний банк України» адвоката Склярова Д.М. та АТ «Державний експортно-імпортний банк України» адвоката Гижка О.Л., суд вважає, що поданняпредставника Міністерства юстиції України - старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян О.Г. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право користування яким мають неповнолітні діти підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами, доданими до подання, що у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на виконанні перебуває зведене виконавче провадження НОМЕР_8 з примусового виконання виконавчих документів щодо стягнення з ОСОБА_1 (Боржник) на користь ПАТ «Піреус банк МКБ», ПАТ «Державний ощадний банк України», ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» (Стягувачі) заборгованості в загальному обсязі 343 976 707, 92 доларів США, 12 788 343, 65 Євро та 858 835 050, 86 грн., до складу якого входять:

виконавче провадження НОМЕР_4 з виконання виконавчого листа Ленінського районного суду м.Кіровограда від 05.12.2016 по справі №405/6223/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Піреус банк МКБ» 15 239 987, 97 доларів США, яка складається з основної суми кредиту: 15 000 000 доларів США та процентів в розмірі 239 897, 14 доларів США, а також судовий збір в розмірі 3 654, 00 грн.;

виконавче провадження НОМЕР_9 з виконання виконавчого листа Ленінського районного суду м.Кіровограда від 31.08.2016 по справі №405/964/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» прострочену заборгованість за договором кредитної лінії №1 від 14.01.2014 у розмірі 22 070 008, 86 доларів США та 110 723 940, 74 грн., яка включає в себе: прострочену заборгованість за кредитом - 20 000 000 доларів США; прострочену заборгованість за процентами в розмірі 2 070 007, 86 доларів США; загальну суму пені в розмірі 103 843 597, 07 грн., в т.ч.: суму пені за несвоєчасну сплату кредиту - 96 083 922, 80 грн., суму пені за несвоєчасну сплату процентів - 7 759 674, 27 грн.; загальну суму 3% річних в розмірі 6 880 343, 67 грн. в в т.ч.: 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі 6 363 416, 24 грн.; сума 3% річних за несвоєчасну сплату процентів 516 927, 42 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» судовий збір в розмірі 9 958 930, 82 грн.;

виконавче провадження НОМЕР_5 з виконання виконавчого листа Кіровського районного суду м.Кіровограда від 11.12.2017 по справі №404/2306/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України`заборгованість за договором кредитної лінії №3 від 12.04.2011, укладеним між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та приватним акціонерним товариством «Креатив», яка станом на 08.06.2016 становить 182 376 855, 71 доларів США, 127 883 43, 65 євро та 117 167 462, 43 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 157 813 051 доларів США та 10 960 903, 46 євро; прострочена заборгованість за процентами 24 555 240, 65 доларів США та 1 827 440, 19 євро; сума пені за несвоєчасну сплату основного боргу 4 191 547, 13 грн., сума пені за несвоєчасну сплату процентів 102 913 835, 41 грн.; сума 3% річних за несвоєчасну сплату основного боргу 349 295, 60 грн.; сума 3% річних за несвоєчасну сплату процентів 9 677 292, 73 грн.; прострочена заборгованість за комісією за резервування 8 564, 06 доларів США; сума пені за несвоєчасну сплату комісії за резервування32 866, 02 грн.; сума 3% річних за несвоєчасну сплату комісії за резервування 2 625, 54 грн.;

виконавче провадження НОМЕР_6 з виконання виконавчого листа Ленінського районного суду м.Кіровограда від 17.04.2019 по справі №405/2111/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України`прострочену станом на 16.12.2015 заборгованість за кредитними договорами №151213К17 від 21.08.2013, №151214К12 від 10.06.2014 та №151214К16/ЕЕР-17-ЕХІМ від 19.09.2014, укладеними в рамках Генеральної кредитної угоди №151308N2 від 17.11.2008, в розмірі 7 839 155, 57 доларів США та 57 688 633, 18 грн., а також судових витрат по справі в сумі 3 606 809, 14 грн.;

виконавче провадження НОМЕР_7 з виконання виконавчого листа Ленінського районного суду м.Кіровограда від 13.03.2019 по справі №405/3492/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України`заборгованість за договором кредитної лінії №10 від 09.10.2009, укладеним між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та приватним акціонерним товариством «Креатив» в сумі 116 450 699, 81 долар США та 596 681 234, 07 грн.

Судом також встановлено, що боржником зазначенірішення судів не виконано.

Крім того, встановлено, що постановою Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі №405/1820/17 було задоволено позов ПАТ «Піреус Банк» МКБ до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та визнано недійсним укладений 08 жовтня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 договір дарування квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Зубко О.П., зареєстрований в реєстрі за №2648.

При цьому, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 03.09.2024 року №393314468, в Державному реєстрі речових прав є наявною актуальна інформація про об`єкт речових прав, за якою право приватної власності на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано 08.10.2015 рокуза №11526169 за ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 08.10.2015 року, посвідченого приватним нотаріумом Кропивницького міського нотаріального округу Зубко О.П., зареєстровано в реєстрі за №2648.

Крім того, наявна актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень (номер запису про обтяження: 38634978), за якою, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян О.Г. на підставі постанови про арешт майна боржника від 13.10.2020 року накладено арешт на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 , та особою, майно/права якої обтяжуються зазначено ОСОБА_1 .

Окрім того, постановою Кропивницького апеляційного суду від 10 серпня 2023 року (справа №405/6598/20)подання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян О.Г. про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, задоволено.

Звернуто стягнення на нерухоме майно, яке належить боржнику ОСОБА_1 , а саме: на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить йому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 25 лютого 1998 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Стоєвою Галиною Федорівною по реєстру № 341, зареєстрованого Кіровоградським БТІ 27 травня 1998 року за № 767/4.

Зазначеним судовим рішенням суду апеляційної інстанції також встановлено, що ОСОБА_3 набула право власності на спірну квартиру на підставі договору дарування, укладеного між нею та боржником, яке рішенням суду визнано недійсним, проте, реєстрацію права власності ОСОБА_1 на спірну квартиру не відновлено в установленому законом порядку.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду, зокрема, у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, або особа шодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до інформації Департаменту надання адміністративних послуг міської ради міста Кропивницького від 02.09.2020 року № 2406/03/03, наданої на запит старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян О.Г., станом на 01 вересня 2020 року за адресою: АДРЕСА_4 зареєстровані: з 20.09.2020 року гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; з 30.10.2015 року гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; з 30.10.2015 року гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 таз 30.10.2015 року гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

10 січня 2024 року за вих.№53263717/20.1/3 старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян О.Г. звернулася до Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської радиз запитом про надання дозволу на примусову реалізацію квартири, право користування якою має неповнолітня дитина.

Управлінням з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради у відповіді на запит повідомлено, що для вирішення питання щодо надання дозволуоргану опіки та піклування на відчуження квартири АДРЕСА_1 , право користування якою має неповнолітня дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , батькам як законним представникам дитини необхідно звернутися із заявою та відповідними документами до управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради.

Обов`язковість судового рішення належить до основних засад судочинства (п.9 ч.2 ст.129 Конституції України).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження»заходами примусового виконання рішень, зокрема, є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону).

При цьому, відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, і, зокрема, серед іншого, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку (п.6 ч.3 ст.18 Закону).

Відповідно до ч.1 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця).

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем (ч.5 ст.48 Закону).

Підпунктом 3 пункту 3 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29 червня 2016 року № 2831/5, яким визначено перелік документів (в електронній або паперовий формі), які подаються разом із заявкою на реалізацію арештованого майна, визначено, що у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - надається копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду.

Відповідно до п.30Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.

Відповідно до положень Сімейного кодексу України, зокрема, статті 6, малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

За змістом частини 2 статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей»держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості. Зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо житлових приміщень не допускається. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав, інших прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке належить дитині, а у випадках, визначених законом, - також щодо нерухомого майна, право користування яким належить дитині, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

Таким чином, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право користування яким мають діти, попереднє отримання державним або приватним виконавцем відповідного дозволу органу опіки та піклування є обов`язковим в силу самого факту існування права користування неповнолітньої дитини щодо нерухомого майна, яке реалізується в рамках виконавчого провадження, при цьому, така вимога про отримання державним або приватним виконавцем дозволу органу опіки та піклування на реалізацію майна, право власності на яке або право користування яким належить неповнолітній дитині, встановлена з метою забезпечення захисту прав цієї дитини від можливого порушення.

Тим самим, передача на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, без дозволу органу опіки та піклування або відповідного рішення суду, - є неможливою, поряд з цим, законодавством України не визначено порядку надання органом опіки та піклування згоди на примусову реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, і, так само, чинним законодавством не передбачено механізму зобов`язання батьків або осіб, які їх замінюють, отримувати такий дозвіл у примусовому порядку.

Особливістю примусової реалізації майна в межах виконавчого провадження з метою забезпечення виконання судового рішення є те, що власник майна не є заінтересованою в його реалізації особою й, відповідно, свою волю не виявляє. Продаж такого майна ініціюється державним або приватним виконавцем через спеціальну установу, при цьому заінтересованою особою виступає стягувач у виконавчому провадженні, а не боржник, разом з тим, стягувач не має права вчиняти дії, пов`язані з передачею майна боржника на примусову реалізацію. В свою чергу, боржник не є заінтересованою особою, що має наслідком ухилення його від звернення до органів опіки та піклування за отриманням дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке або право користування яким мають діти.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2021 року в справі № 755/12052/19 (провадження № 14-113цс21) зазначено, що «для судових рішень, які передбачають стягнення боргу (в тому числі солідарного) з боржника (його поручителя) на визначену суму зобов`язань, отримання Держвиконавцем відповідного дозволу органу опіки та піклування на реалізацію житлової нерухомості є обов`язковим в силу самого факту існування права власності або права користування неповнолітньої дитини щодо нерухомого майна, яке реалізується в рамках виконавчого провадження. Захист відповідних прав неповнолітньої дитини забезпечує орган опіки та піклування в межах своїх повноважень, приймаючи рішення про надання зазначеного дозволу або відмову у наданні зазначеного дозволу Держвиконавцю, а також суд у випадку звернення до нього учасника виконавчого провадження щодо дій Держвиконавця та/або органу опіки та піклування».

Таким чином, державний чи приватний виконавець спочатку повинен звернутися за дозволом органу опіки та піклування для реалізації житлової нерухомості, право на користування якою мають діти, а в разі відмови органу опіки та піклування, державний чи приватний виконавець з метою виконання судового рішення та забезпечення дотримання прав дітей повинен звернутися до суду.

З метою усунення обставин, які роблять неможливим виконання рішення суду, а саме: відсутності дозволу (відмові) органу опіки та піклування на реалізацію нерухомого майна, право власності або право користування яким мають діти, виконавець може звернутися до суду з заявою (поданням) про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, в якому зареєстровані діти, яка повинна бути розглянута судом в порядку статті 435 ЦПК України.

При цьому, суд зауважує, що відповідно до ст.379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Відповідно до ч.ч.1, 4, 6 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Стаття 29 ЦК України не пов`язує місце проживання особи з місцем її реєстрації. Право користування житлом у дитини виникає на підставі факту її народження.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні » громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, який на законних підставах постійно або тимчасово проживає на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати або зареєструвати його. Іноземець чи особа без громадянства, які отримали довідку про звернення за захистом в Україні, можуть зареєструвати місце свого перебування в Україні.

Батьки або інші законні представники зобов`язані задекларувати або зареєструвати місце проживання (перебування) новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження.

Задекларованим або зареєстрованим місцем проживання (перебування) дитини віком до 10 років є задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) її батьків або інших законних представників чи одного з них, з яким проживає дитина, за згодою іншого з батьків або законних представників.

Задекларованим або зареєстрованим місцем проживання (перебування) дитини віком від 10 до 14 років є задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) її батьків або інших законних представників чи одного з них, з яким проживає дитина, за згодою іншого з батьків або законних представників, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує стосовно дитини функції опікуна.

При цьому, відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.ст. 81, 83 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

При цьому, як вбачається з акту державного виконавця, складеного заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Санкаускас Н.В. від 12.12.2016 року, на виконання доручення №52147213/17 керівника виконавчої групи - старшого державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Кошкера І.А. при примусовому виконанні ВП НОМЕР_9 з виконання виконавчого листа №405/963/16-ц ід 31.08.2016 року Ленінського районного суду м.Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» прострочену заборгованість за договором кредитної лінії №1 від 14.01.2014 у розмірі 22 070 008, 86 доларів США та 110 723 940, 74 грн., яка включає в себе: прострочену заборгованість за кредитом - 20 000 000 доларів США; прострочену заборгованість за процентами в розмірі 2 070 007, 86 доларів США; загальну суму пені в розмірі 103 843 597, 07 грн., в т.ч.: суму пені за несвоєчасну сплату кредиту - 96 083 922, 80 грн., суму пені за несвоєчасну сплату процентів - 7 759 674, 27 грн.; загальну суму 3% річних в розмірі 6 880 343, 67 грн. в в т.ч.: 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі 6 363 416, 24 грн.; сума 3% річних за несвоєчасну сплату процентів 516 927, 42 грн., а також стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» судового збору в розмірі 9 958 930, 82 грн. виходом за адресою: АДРЕСА_2 встановлено, що за вказаною адресою фактично мешкає ОСОБА_4 . Квартира за вказаною адресою належить на праві власності ОСОБА_3 . За вказаною адресою, а саме: АДРЕСА_2 , майна, належного боржнику ОСОБА_1 не виявлено. Місце проживання (фактичне) боржника мешканцю квартири ОСОБА_4 не відоме.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

З наведеного вбачається, що з метою усунення обставин, які роблять неможливим виконання рішення суду, а саме відсутності дозволу (відмови) органу опіки та піклування на реалізацію нерухомого майна, право власності або право користування яким мають діти, державний виконавець може звернутися до суду з заявою (поданням) про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, в якому зареєстровані діти, яка повинна бути розглянута судом в порядку, встановленому в ст. 435 ЦПК України.

Згідно з пунктом 6 статті 3 ЦК України справедливість, добросовісність та розумність належать до загальних засад цивільного законодавства.

Під час розгляду заяви (подання) суд повинен оцінювати через призму дотримання прав та інтересів дітей добросовісність дій боржника, а саме: з якого часу діти зареєстровані в спірному приміщенні; чи дотримано встановлений чинним законодавством порядок їх реєстрації та вселення у спірне приміщення; чи є спірне приміщення єдиним місцем їх постійного проживання; чи наявне інше приміщення у дітей чи їх батьків або осіб, які їх замінюють, яке може використовуватись як постійне місце проживання; яка ступінь споріднення має місце між дітьми та боржником та інші обставини.

Як встановлено під час розгляду подання неповнолітня дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хоч і зареєстрована у спірній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично там не проживає.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що державний виконавець зобов`язаний вживати всіх можливих заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» щодо примусового виконання рішень, з огляду на те, що добровільно боржник заборгованість, яка є значною, - не сплачує, іншого майна, на яке можна звернути стягнення у боржника ОСОБА_1 не виявлено, при цьому, встановлено, що неповнолітня дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , хоч і зареєстрована у спірній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , однак не проживає за вказаною адресою, а отже звернення стягнення на майно, що належить боржникові, в даному випадку, не призведе до порушення прав неповнолітньої дитини, на підставі чого суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення подання.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 353, 435 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву (подання) представника Міністерства юстиції України - старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян Олени Грайровни, заінтересовані особи: ОСОБА_1 (боржник), акціонерне товариство «Піреус банк МКБ» (стягувач), акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» (стягувач), акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (стягувач) про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право користування яким мають неповнолітні діти, - задовольнити.

Звернути стягнення на нерухоме майно, яке належить боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ), а саме: на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить боржнику на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 25 лютого 1998 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Стоєвою Г.Ф. по реєстру №341, зареєстрованого Кіровоградським БТІ 27 травня 1998 року за №767/4, в якій зареєстрована неповнолітня дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( дата реєстрації 30 жовтня 2015 року).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Ленінського

районного суду

м.Кіровограда Лілія Андріївна Іванова