КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2025 року місто Київ

справа № 756/11104/24

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Кирилюк Г.М.

за участю секретаря судового засідання - Балкової А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 04 квітня 2025 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення доказів, постановлену під головуванням судді Ткач М.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Трест Київміськбуд-1», Публічного акціонерного товариства «Банк Столиця», Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи: ОСОБА_3 , Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Затишна оселя» про визнання недійсними договорів про участь у фонді фінансування будівництва, визнання недійсними та скасування наказів, скасування свідоцтв про право власності, визнання недійсними актів приймання-передачі, скасування державної реєстрації з одночасним припиненням речових прав на нерухоме майно, зобов`язання відновлення становища, що існувало до порушення та заборону вчиняти певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до відповідачів, у якому просив:

визнати недійсними договори про участь у фонді фінансування будівництва «Столиця-1» виду А, укладених між ТОВ КБ «Столиця» та ОСОБА_2 №1331029 від 06 листопада 2006 року та №1331030 від 24 листопада 2006 року;

визнати недійсним та скасувати накази головного управління житлового забезпечення м.Києва про оформлення права власності нерухомого майна за ОСОБА_2 №1105/С/КІ від 14 липня 2009 року та №582-С/КІ від 14 квітня 2009 року;

скасувати свідоцтво про право власності НОМЕР_1 , видане Головним управлінням житлового забезпечення м.Києва про те, що квартира АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_2 ;

скасувати свідоцтво про право власності НОМЕР_2 , видане Головним управлінням житлового забезпечення м.Києва про те, що квартира АДРЕСА_2 , дійсно належить ОСОБА_2 ;

визнати недійсним акт прийому-передачі об`єкту інвестування - квартири АДРЕСА_3 від 03 грудня 2008 року за підписом ЗАТ «Трест Київміськбуд-1» в особі директора Бабича В.П. та ОСОБА_2 ;

визнати недійсним акт прийому-передачі об`єкту інвестування - квартира АДРЕСА_4 від 03 грудня 2008 року за підписом ЗАТ «Трест Київміськбуд-1» Бабича В.П. та ОСОБА_2 ;

скасувати державну реєстрацію прав з одночасним припиненням речових прав на нерухоме майно - квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , які належать ОСОБА_2 ;

зобов`язати ОСОБА_2 відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом приведення квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , місць загального користування та частин майна, яке перебуває у спільній сумісній власності співвласників багатоквартирного будинку поза межами власності ОСОБА_2 , в яких ним були виконані певні види робіт, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_5 ;

заборонити ОСОБА_2 проводити будь-які будівельні роботи в місцях загального користування та в частині майна, що перебуває у спільній сумісній власності співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_5 .

04 квітня 2025 року позивач подав клопотання про забезпечення доказів, в якому просив забезпечити докази шляхом:

проведення технічної інвентаризації, виготовлення технічних паспортів та довідок про показники об`єктів нерухомого майна на квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 ;

зобов`язати відповідача ОСОБА_2 забезпечити техніку та представнику Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» вільний доступ до квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , технічного поверху №2 та даху будинку, у визначені техніком дату і час;

зобов`язати Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» при проведенні технічної інвентаризації, виготовлення технічних паспортів та довідок про показники об`єкта нерухомого майна, здійснити повну відеофіксацію цього об`єкта нерухомого майна.

Обгрунтовуючи клопотання посилався на те, що відповідачем ОСОБА_2 надано до суду сумнівні технічні паспорти від 16 листопада 2020 року на квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , а також сумнівні довідки про показники об`єкта нерухомого майна від 16 листопада 2020 року на квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , які не відповідають та суперечать робочій документації на будинок та раніше зробленим технічним паспортам на квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , на підставі яких було видано відповідачу ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на ці квартири.

Вказував, що на підставі наданих технічних паспортів та довідок було збільшено геометричні розміри квартир за рахунок спільного майна багатоквартирного будинку та зареєстровано право власності.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 04 квітня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду та прийняти постанову, якою його заяву про забезпечення доказів задовольнити.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що у ОСОБА_2 відсутні з моменту введення будинку в експлуатацію - первинні технічні інвентаризації квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , технічні паспорти на квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 та довідки про показники об`єкта нерухомого майна квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 . Але при цьому, ОСОБА_2 незаконно отримав сумнівні свідоцтва на право власності на квартири АДРЕСА_3 і АДРЕСА_4 , та зареєстрував право власності на квартири АДРЕСА_3 і АДРЕСА_4 .

Вказував, що сумнівні нікчемні технічні паспорти на квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , які складені на підставі проведеної сумнівної інвентаризації 29 грудня 2007 року, не відповідають робочій документації на будинок та фактичному стану квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , в тому числі, але не обмежуючись порушують права співвласників багатоквартирного будинку щодо спільного майна.

Зазначав, що суд першої інстанції не врахував, що постійно триваючі правопорушення, аварійність цих квартир, результати вже проведеної будівельно-технічної експертизи та факт теперішніх будівельних робіт в квартирах АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , докази по справі можуть бути втрачені та/або надання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відзиву на апеляційну скаргу позивача до суду апеляційної інстанції не надійшло.

22 липня 2025 року від позивача ОСОБА_1 надійшло вступне слово апелянта за апеляційною скаргою на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 04 квітня 2025 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення доказів, в якому останній посилався на те, що квартири АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , які введені в експлуатацію 30 вересня 2008 року та на які ОСОБА_2 оформлено документи, це зовсім різні квартири. Вказував, що враховуючи триваючі правопорушення, аварійність квартир, результати проведеної будівельно-технічної експертизи та факт будівельних робіт у квартирах АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , вважає, що докази по справі можуть бути втрачені та/або надання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач ОСОБА_1 , відповідачі: ПрАТ «Трест Київміськбуд-1», ПАТ «Банк Столиця», Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), треті особи: ОСОБА_3 , КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», ТОВ «Управляюча компанія «Затишна оселя» у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Від Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) та ПАТ «Банк Столиця» надійшли заяви, в яких останні просили розглядати справу у відсутність їх представників.

Від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи до моменту ухвалення рішення Київським апеляційним судом за його апеляційною скаргою на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 04 квітня 2025 року про зупинення провадження у справі.

Колегія суддів відхиляє вказане клопотання, оскільки ухвали, які оскаржуються позивачем не є взаємопов`язаними.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які не з'явилися у судове засідання на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення доказів, суд першої інстанції виходив з того, що заява не відповідає критеріям, визначеним у ч.1 ст.116 ЦПК України, оскільки не містить належного обґрунтування наявності реальних ризиків чи загроз того, що докази, про забезпечення яких порушує питання позивач можуть бути втрачені або їх збирання або подання стане згодом неможливим чи утрудненим.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом до відповідачів про визнання недійсними договорів про участь у фонді фінансування будівництва, визнання недійсними та скасування наказів, скасування свідоцтв про право власності, визнання недійсними актів приймання-передачі, скасування державної реєстрації з одночасним припиненням речових прав на нерухоме майно, зобов`язання відновлення становища, що існувало до порушення та заборону вчиняти певні дії.

У заяві про забезпечення доказів позивач посилався на те, що відповідачем ОСОБА_2 надано до суду сумнівні технічні паспорти від 16 листопада 2020 року на квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , а також сумнівні довідки про показники об`єкта нерухомого майна від 16 листопада 2020 року на квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , які не відповідають та суперечать робочій документації на будинок та раніше зробленим технічним паспортам на квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , на підставі яких було видано відповідачу ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на ці квартири. Вказував, що для з`ясування обставин, що мають значення для даної справи, з метою вирішення спору та винесення законного та обгрунтованого рішення, необхідно забезпечити докази у справі шляхом проведення технічної інвентаризації, виготовлення технічних паспортів та довідок про показники об`єктів нерухомого майна на квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Відповідно до п.п.4, 5 ч.1 ст.117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути вказані докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні, а також обґрунтування необхідності забезпечення таких доказів.

Аналізуючи наведені положення ЦПК України, насамперед необхідно зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх імовірній втраті у майбутньому.

Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18 та у постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/385/19.

Виходячи з історії права, інститут забезпечення доказів передбачає вжиття судом невідкладних заходів фіксації до закріплення у визначеному процесуальним законом порядку фактичних даних, з метою використання їх як доказів при розгляді цивільної справи. Підставою таких заходів ЦПК України визначає неможливість надання такого доказу стороною або вірогідність його втрати.

Аналіз норм права, що регулюють порядок вирішення вказаного питання, дає можливість зробити висновок про те, що задовольняючи заяву про забезпечення доказів, суд має пересвідчитися в тому, що у особи, яка бере участь у справі є складнощі в отриманні документів, тобто об'єктивної неможливості одержання та подання доказового матеріалу до суду особисто, через обставини, які перешкоджають такому поданню. Ці складнощі можуть мати юридичний та фактичний характер. Складнощі юридичного характеру полягають в тому, що на заваді одержанню та поданню доказу є норма закону забороняючого характеру, яка обмежує доступ особи до потрібної доказової інформації. Фактичні складнощі в одержанні доказів мають місце, коли, незважаючи на вжиті особою заходи, потрібний їй доказ одержати не вдалося.

Однак, позивачем не надано до суду підтвердження, що витребувані докази можуть бути з часом втрачені або збирання та подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

А відтак, ОСОБА_1 не наведено достатніх підстав для забезпечення доказів у розумінні вимог статей 116, 117 ЦПК України.

Крім того, засіб доказування, який позивач ОСОБА_1 просить забезпечити, фактично не існує, а останній просить забезпечити докази шляхом проведення технічної інвентаризації, виготовлення технічних паспортів та довідок про показники об`єктів нерухомого майна на квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , зобов`язати ОСОБА_2 забезпечити вільний доступ до квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , технічного поверху №2 та даху будинку, у визначену дату і час та зобов`язати КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» при проведенні технічної інвентаризації, виготовленні технічних паспортів та довідок про показники об`єкта нерухомого майна, здійснити повну відеофіксацію цього об`єкта нерухомого майна. Тому вказаний спосіб забезпечення доказів спрямований не для збереження (подання суду) доказів, які вже існують, але перебувають в іншої особи, а на їх створення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення доказів у спосіб, який просить позивач.

Доводи апеляційної скарги є ідентичними доводам заяви про витребування доказів та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Оболонського районного суду міста Києва від 04 квітня 2025 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів постановлена з додержанням вимог процесуального законодавства, внаслідок чого підстав для її скасування, з мотивів викладених в апеляційній скарзі не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 04 квітня 2025 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: