Справа № 753/9382/25
Провадження №2-з/367/113/2025
УХВАЛА

Іменем України

про забезпечення позову

29 липня 2025 року м. Ірпінь

Суддя Ірпінського міського суду Київської області Одарюк М.П., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Вітер В.М. про забезпечення позову,

У С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Вітер В.М. звернулась до суду з заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, отриманих від продажу 1/2 частки нерухомого майна,3% річних та інфляційних втрат.

В поданій заяві просить суд вжити заходи забезпечення позову, а саме: заборонити ОСОБА_2 вчиняти дії щодо продажу належній йому 1/2 частки нерухомого майна, а саме: житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,04 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: землі - 02.01 для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :01:093:3002; заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам, особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, вчиняти будь - які реєстраційні дії, здійснювати проведення державної реєстрації будь -яких прав та/або їх обтяжень,заборонити вносити будь -які записи до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів (реєстрацію права власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав), щодо належної йому 1/2 частки нерухомого майна, а саме: житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,04 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: землі - 02.01 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка),кадастровий номер :01:093:3002.

Заяву про забезпечення позову обґрунтовує тим, що 11 травня 2024 року ОСОБА_1 видала нотаріально посвідчену довіреність на ім`я ОСОБА_3 , згідно якої уповноважила останнього діяти від її імені у відносинах пов`язаних із продажем належної їй 1/2 частини нерухомого майна, а саме: житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,04 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: землі - 02.01 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка),кадастровий номер :01:093:3002. 28 лютого 2025 року ОСОБА_3 діючи від імені ОСОБА_1 та на підставі вищевказаної довіреності уклав з ОСОБА_4 договір купівлі - продажу належного ОСОБА_1 зазначеного вище нерухомого майна. Загальна сума отриманих коштів ОСОБА_3 за договором купівлі - продажу від 28.02.2025 року складає 1 640 000,00 грн. Відповідач кошти ОСОБА_1 не повернув. З урахуванням того, що наразі це єдине майно, яке перебуває у власності відповідача і на яке у разі задоволення позову може бути звернено стягнення,існує реальна загроза невиконання судового рішення, що порушить права заявника та повністю обґрунтовує необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

З огляду на відсутність обставин, за якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, вважає можливим не застосовувати зустрічне забезпечення.

Розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Вітер В.М. про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 6-8 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно ч. 2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема: обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

За правилами ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, зупиненням продажу описаного майна, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції", "Джеймс та інші проти Сполученого королівства") положення статті 1 Першого протоколу містять три окремих правила, які не застосовуються окремо: перше правило проголошує принцип мирного володіння майном, друге стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у власність правомірним, третє правило визнає за державами контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Також, щоб зробити висновок, чи відповідає певний захід втручання в право власності принципу правомірного та допустимого втручання, слід оцінити, чи є захід законним, чи переслідує втручання суспільний інтерес, чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям.

Між тим, підстав для задоволення вказаної заяви не вбачаю з огляду на те, що заявник просить забезпечити позов у визначений ним спосіб без надання жодних доказів того, що в разі невжиття заходів забезпечення може бути утрудненим та неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову, зважаючи на зміст позовних вимог.

Самі лише твердження заявника про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Також зважаючи на наведені норми, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд насамперед має дослідити, чи існує небезпека ускладнення можливості виконання рішення суду, чи є така небезпека реальною, та чи співмірні запропоновані заходи забезпечення позову позовним вимогам. При цьому єдиною передбаченою законом підставою для застосування заходів забезпечення позову є ризик ускладнення виконання або неможливості виконання рішення суду у справі.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

За таких обставин, аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, яких заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд приходить до висновку, що вказана заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки на даний час судом не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову, а також заявником належним чином не обґрунтовано свої вимоги щодо забезпечення позову.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст.149-159,260,353,354 ЦПК України,

У х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Вітер В.М. про забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи,якому ухвала суду не була вручена у день її складення,має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.П. Одарюк