Справа №333/1613/25
Провадження №2/333/2174/25
04 серпня 2025 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Холода Р.С.,
за участю секретаря судового засідання Лузанової А.Д.,
21.02.2025 року ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_2 , звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Мелітопольської міської ради , третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Ющук І.Л., про визнання права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 . Проте, після повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, він є внутрішньо переміщеною особою та проживає за адресою: АДРЕСА_6 .
На тимчасово окупованій території у м. Мелітополі у позивача залишилося нерухоме майно, а саме квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , яка була приватизована згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та належала на праві спільної сумісної власності його батькам - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Згідно реєстраційного напису на вказаному Свідоцтві, право власності зареєстровано у Мелітопольському міжміському бюро технічної інвентаризації 23.03.1995 року і записано в реєстрову книгу за №42.
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в силу положень частини 3 статті 1268 ЦК України, прийняв спадщину після смерті дружини ОСОБА_4 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_3 .
Враховуючи вимоги чинного законодавства, у визначений законом строк, ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті батька, відкривши спадкову справу в приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Ющук І.Л.
09.10.2024 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ющук І.Л. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_7 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з тим, що для вчинення нотаріальної дії не було надано оригінал правовстановлюючого документа на нерухоме майно.
Разом з тим, в Позивача наявна лише копія правовстановлюючого документа, а оригінал було втрачено внаслідок необхідності залишити місце проживання.
Наразі у позивача не має можливості отримати оригінал правовстановлюючого документа на квартиру АДРЕСА_7 у зв`язку з тимчасовою окупацією російською федерацією м. Мелітополя Запорізької області.
Тому позивач звертається до суду за захистом свої прав і просить визнати за ним право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .
Ухвалою суду від 25.02.2025 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 10.03.2025 року відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, зобов`язано приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Ющук І.Л. надати суду належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи №14/2022, відкритої після смерті ОСОБА_3
24.03.2025 року на адресу суду від приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Ющук І.Л. надійшла копія спадкової справи №14/2022, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3
04.04.2025 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, в якій також зазначено про те, що позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.
Ухвалою суду від 15.05.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання представник позивача ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_3 не з`явилися, суду надана заява про розгляд справи без їх участі.
Представник відповідача - Мелітопольської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомлено, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
З огляду на викладене, керуючись ч.4 ст.223 ЦПК України, суд дійшов до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст.280 ЦПК України, ухвалив заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи та наявні в ній письмові докази, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , з огляду на таке.
Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
Згідно п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
За положеннями ст.55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Відповідно до приписів ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.
Згідно зі ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На тимчасово окупованій території залишилося нерухоме майно, а саме квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_4 . Вказана квартира належала на праві спільної сумісної власності батькам позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 20.03.1996 року.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 20.03.1961 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у батьків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Мелітопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).
Згідно довідки про реєстрацію місця проживання від 11.02.2020 року № 594 станом на 27.01.2020 року в кв. АДРЕСА_7 проживали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а отже ОСОБА_3 , в силу норм частини 3 статті 1268 ЦК України, прийняв спадщину після смерті дружини ОСОБА_4 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим повторно Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).
У встановлений законом строк, ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті батька, шляхом звернення із відповідною заявою до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Ющук І.Л., що підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №68995345 від 20.05.2022 року та матеріалами спадкової справи.
09.10.2024 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ющук І.Л. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_7 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з тим, що не було надано оригінал правовстановлюючого документа на нерухоме майно.
Згідно реєстраційного напису на свідоцтві право власності на житло від 20 березня 1996 року, право власності на вказану вище квартиру зареєстровано у Мелітопольському міжміському бюро технічної інвентаризації 23.03.1995 року і записано в реєстрову книгу за №42.
З відповіді Департаменту реєстраційних послуг Мелітопольської міської ради від 25.11.2024 року №09 вбачається, що всі архівні інвентаризаційні справи КП «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» перебувають в м. Мелітополі, у зв`язку з чим на цей час відсутня можливість надати довідку про реєстрацію права власності на нерухоме майно станом на 01.01.2013 року, згідно з архівних даних.
Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 (в редакції від 07.05.2024 р.) «Про затвердження Переліку територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією»), починаючи з 25.02.2022 року Мелітопольська міська територіальна громада тимчасово окупована представниками збройних формувань держави-агресора РФ.
Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч. 1 ст. 1217 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (ч. 2).
Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України).
Частиною 1 ст.1278 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
Згідно з вимогами ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Частиною 1 ст.1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцем після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.
Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину.
Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Судом встановлено, що спадкоємцем І черги померлого ОСОБА_3 є його син ОСОБА_1 .
У встановленому законом порядку 20.05.2022 року позивачОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Ющук І.Л. з заявою про прийняття спадщини.
Постановою від 09.10.2024 року нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не надано спадкоємцем документ, що підтверджує право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 .
Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна».
Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не піддягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але відсутній оригінал правовстановлюючого документу або в силу об`єктивних причин спадкодавець не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна в БТІ.
Відсутність правовстановлюючих документів на квартиру перешкоджає позивачу оформити відповідно до вимог закону спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом (спадкоємець першої черги) після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем за подання позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 969,00 грн.
У зв`язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, судовий збір покладається на відповідача.
Керуючись статтями: 4, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 83, 89, 200, 206, 207, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 04.08.2025 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод