Провадження № 2/641/2515/2025 Справа № 641/4533/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Маньковської О.О., за участю секретаря судових засідань Гришечко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на розвиток дитини,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить стягнути з ОСОБА_2 одноразово витрати на дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пов`язані з придбанням ліків в розмірі 5150,75 грн. (50 % від вартості придбаних ліків); стягнути з відповідача щомісячно додаткові витрати на розвиток дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 5000 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилалась на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який було розірвано 17.02.2022 року. Від шлюбу подружжя має спільну дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із матір`ю. За виконавчим провадженням № 72967669, відкритим на підставі судового наказу від 04.09.2023 року, з відповідача стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 04 вересня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття. Зазначила, що відповідач свідомо приховує свої доходи, зазначаючи, що не працює, в той же час має гарний матеріальний стан, двокімнатну квартиру у АДРЕСА_1 та автомобіль, який використовує для господарської діяльності та отримання неопублікованого прибутку. Позивач зазначила, що насильство в сім`ї, яке тривалий час вчиняв відповідач, вплинуло на психологічний та емоційний стан здоров`я дитини. Відповідач не надає матеріальної допомоги для лікування сина, в той же час її матеріальний стан, вказала позивач, не дозволяє задовольнити всі можливі значні витрати, пов`язані з придбанням необхідних коштовних та ефективних ліків та забезпечення санаторно-курортного лікування. Вказала, що за останній час нею зібрані докази про витрати на придбання ліків для їх з відповідачем спільної дитини, а тому, керуючись нормами закону, просить стягнути з відповідача 50 % витрат, які були понесені нею на їх придбання. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача щомісячно додаткові витрати на розвиток дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 5000 грн., зазначивши, що син навчається у спеціалізованій школі, куди позивач сплачує щомісячно 2100 грн., відвідує додаткові заняття з математики, вартістю 1700 грн., а також заняття з гімнастики. Враховуючи вищенаведене, позивач просила задовольнити позовні вимоги.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечував проти заявлених позовних вимог, вказав, що він є платником аліментів за рішенням Слобідського районного суду м. Харкова від 04.09.2023 року у справі № 641/5517/23, яким встановлено розмір аліментів на утримання дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір аліментів встановлений в сумі 3127,50 грн. Вказав, що є інвалідом 3-ї групи безстроково, в зв`язку з чим йому призначено пенсію за інвалідністю в розмірі 2361,50 грн., яка є єдиним джерелом доходів, інших джерел доходів він не має. Вказав, незважаючи на те, що розмір аліментів перевищує його доходи, він сплачує аліменти щомісячно в повному обсязі без затримок. Крім того, відповідач посилався на те, що рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 53 від 21.02.2024 року, встановлений порядок участі його у вихованні дитини ОСОБА_3 , якого відповідач не дотримується. Крім того, відповідач вказав, що через неналежне виконання батьківських обов`язків, позивачем, на підставі його звернення, позивача ОСОБА_1 неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності. Заперечував проти тверджень позивача, зазначених в позовній, вказавши, що син та позивач не проживають з ним з вересня 2021 року, будь-які хронічні захворювання або тяжкі хвороби у дитини відсутні, тому відповідач вважав не підтвердженою позовну вимогу про стягнення з нього витрат на придбання ліків. Крім того, заперечував проти позовної вимоги позивача стосовно стягнення додаткових витрат на навчання дитини, посилаючись, що в позовній заяві позивачем не зазначено існування особливих обставин, що зумовили навчання дитини в приватних гуртках при наявності гарантованої державою можливості здобуття дитиною безкоштовної дошкільної підготовки до школи та середньої освіти, не наведено мотивів саме цих освітніх закладів та узгодження із ним, відповідачем, такого вибору. Таким чином, відповідач вважав, що гроші, які вимагає позивач як додаткові витрати на дитину, не будуть використані за призначенням. При цьому, вказані витрати здійснювались позивачем на власний розсуд, без погодження із ним, беручи до уваги матеріальний стан та інвалідність, вважав що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідь на відзив позивачем не надана.

В судове засідання позивач не з`явилась, про місце, дату і час слухання справи повідомлена своєчасно і належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час слухання справи повідомлений своєчасно і належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності на підставі наданого відзиву на позовну заяву та доказів до нього.

Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, учасники справи належним чином повідомлені про місце і час судового засідання, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд розглядає справу за відсутності учасників справи.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Так, згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Однією з основоположних засад цивільного судочинства є диспозитивність цивільного процесу, детермінація якого наведена у ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України.

Розкриваючи зміст поняття диспозитивності цивільного судочинства законодавець зазначає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.10 ст.7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

У пункті 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що передбачені ст.185 СК України додаткові витрати на утримання дитини, викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо) можуть стягуватись лише з батьків і у разі фактичних витрат, їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Чинним законодавством України не передбачений вичерпний перелік таких додаткових витрат на утримання дитини. Підставою призначення додаткових витрат є особливі обставини, які можуть бути зумовлені, як негативними і так і позитивними фактами.

Верховний Суд у справі № 520/12681/17 зазначив, що розмір додаткових витрат на дитину має бути обґрунтованим відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Згідно постанови Верховного Суду у справі № 760/6988/22, Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 та постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 520/12681/17.

У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що «СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо.

Позивач звернулась до суду із позовними вимогами про стягнення витрат, пов`язаних на придбання ліків та стягнення щомісячно додаткових витрат на розвиток дитини.

При розв`язанні позовної вимоги про стягнення з відповідача витрат, пов`язаних на придбання ліків, суд виходить з наступного.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 10.01.2018 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області складено актовий запис № 30 від 10.01.2018 року про народження ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Судовим наказом Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04.09.2023 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 04.09.2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, відповідачу нараховано до сплати щомісячно 3127,50 грн. в період з 04.09.2023 року по 30.03.2025 рік. Станом на 30.03.2025 року заборгованість за аліментами відсутня.

Як вбачається з виписки № 4270 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 19.06.2023 року, ОСОБА_3 встановлено діагноз недостатність антитіл з близьким до нормального рівнем імуноглобулинів. Персистуюча вірусна інфекція. Гострий абструктивний бронхіт. Функціональна дисфункція жовчного міхура. Аденоїди ІІ ступеня. Невротичні розлади.

В розділі 8 зазначено лікувальні і трудові рекомендації, зокрема, бронхомунал П, гропринозин (сироп), лікувальне харчування, уріс, біогая, тенотен дитячий, фломма, спостереження отоларинголога, імунологічне обстеження в динаміці через 6 місяців.

З виписки медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого 11454 від 04.06.2024 року, зазначено, що ОСОБА_3 , встановлено діагноз бронхіальна астма, легкий персистуючий перебіг, змішана, період ремісії. Алергічний риніт, інтермітуючий перебіг, період ремісії.

В розділі 8 зазначено лікувальні і трудові рекомендації, зокрема, алертек назо, ніксар, сімбіокарт, проведення молекулярної алергодіагностики.

З медичної довідки від 26.05.2025 року, вбачається, що ОСОБА_3 встановлено діагноз бронхіальна астма, алергічний риніт, гіперметропія, плоско-вальгусна деформація стоп G47.0, порушення засинання.

На підтвердження витрат на лікування дитини, позивачем надані ехоенцефалографічне дослідження, реоенцефалографічне дослідження проведене Центром сімейної реабілітації ОСОБА_4 22.04.2025 року, надано висновок щодо стану здоров`я останнього, та згідно квитанції від 22.04.2025 року, сплачено вартість діагностики ЄЄГ, ЕХО ЕС, РЕГ на суму 750,00 грн., а також, згідно акту здавання-приймання наданих послуг, надана платна медична послуга ОСОБА_4 - первинна консультація КНП «Міська дитяча поліклініка № 12» 26.04.2025 року на суму 162,00 грн., про сплату якої надана платіжна інструкція із зазначенням призначення платежу - оплата за психолога в сумі 162,00 грн., що загалом складає 912,00 грн. (а.с. 15,16).

Дані довідки суд приймає до уваги, як такі, що підтверджують проведення медичних досліджень дитини для встановлення відповідних діагнозів.

Разом з цим, позивачем надані копії квитанцій на лікарські препарати (а.с. 17-18,26-32), в яких відсутня інформація щодо придбаного товару, а також роздруківки з інтернет-сайтів з зазначенням найменування ліків та їх вартості, проте, в наданих суду призначеннях лікарів, вказані препарати не зазначені.

Крім того, позивачем надані роздруківки з інтернет-сайтів щодо вартості санаторно-курортного лікування, проте, з наданої медичної документації не вбачається, що дитині санітарно-курортне лікування рекомендоване.

Також, довідки від 07.04.2025 та від 14.06.2025 року судом оцінюються критично, оскільки в даних доказах не зазначено особу, стосовно якої вони складені (а.с. 9,10).

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з придбанням ліків та проведення медичних досліджень, підлягають задоволенню частково в розмірі 50 % від вартості витрат понесених позивачем від загальної суми 912 грн., а саме, в сумі 456 грн.

Також, позивачем заявлені вимоги про стягнення витрат на приватну освіту, відвідування гуртків дитиною ОСОБА_3 .

Так, згідно платіжної квитанції проведено оплату за основну освіту пакет «Стандарт» учня ОСОБА_3 на суму 2147,24 грн. у ПНЗ «Онлайн-школа «Альтернатива» від 10.06.2025 року (а.с. 19) .

Як вбачається з платіжних інструкцій за циркові заняття, ОСОБА_1 сплачено на рахунок ОСОБА_5 22.01.2025 року та 30.01.2025 року загальну суму 1930,00 грн. (а.с.33,34,39).

Згідно платіжних інструкцій за заняття з гімнастики ОСОБА_1 перераховано за фактичного платника ОСОБА_3 на користь ФОП ОСОБА_6 суми 700,00 грн. від 05.03.2025 року та 400,00 грн. від 11.04.2025 року (а.с. 35,38)

Крім того, згідно платіжних квитанцій проведено сплати за школу «Соробан математика», з надання доступу до комп`ютерної програми та інформаційно консультативного супроводу комп`ютерної програми на рахунок ФОП ОСОБА_7 суми в розмірі 1340,00 грн. від 04.03.2025 року та 1650,00 грн. від 01.04.2025 року (а.с. 36,37).

При цьому, договір доручення, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , судом оцінюється критично, оскільки з нього не вбачається за яку послугу позивачем сплачено суму в розмірі 2100 грн. (а.с.40).

Разом з тим, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача щомісячно додаткових витрат на розвиток дитини в розмірі 5000 грн. Проте, будь-яких доказів щодо періоду навчання дитини в ПНЗ «Онлайн-школа «Альтернатива», а також систематичних відвідувань циркових занять, занять з гімнастики, математики, інформатики позивачем суду не надано.

Таким чином, позивачем в судовому засіданні не доведено необхідність стягнення щомісячних додаткових витрат на розвиток дитини, оскільки не надано підтверджуючих даних, що вказані витрати на розвиток сина носять систематичний, а не одноразовий характер, та є необхідність в щомісячному стягненні таких витрат з відповідача. Крім того, позивачем не заявлено вимоги, щодо стягнення понесених нею витрат на розвиток дитини в розмірі 50 % з відповідача. З врахуванням вищевикладеного, позовні вимоги в зазначеній частині, задоволенню не підлягають.

Заперечення відповідача стосовно неузгодження із ним навчання дитини у приватному гуртку, суд вважає таким, що не виключає необхідність та можливість отримання дитиною освіти в обраних позивачем закладах.

Крім того, твердження відповідача щодо способу життя позивача не є предметом розгляду даного судового провадження.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

У відповідності до ст.141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Враховуючи, що частка задоволених позовних вимог складає 44 %, витрати зі сплати судового збору у розмірі (1211,20 грн.*40/100) 484,48 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181-183, 185, 199, 200 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12,13,81,141,259,263267, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на розвиток дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані придбанням ліків в розмірі 456 (чотириста п`ятдесят шість) грн. 00 коп.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 484(чотириста вісімдесят чотири) грн. 48 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя О.О.Маньковська