Окнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/465/25
Провадження № 2/506/268/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.08.2025 року селище Окни
Окнянський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Чеботаренко О.Л.
за участю секретаря судового засідання Смернової Д.Ю.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Окни цивільну справу за позовом
03.06.2025 року до суду надійшла позовна заява по даній справі.
Крім того, 26.07.2024 року між ТОВ «Маніфою» та відповідачем було укладено Договір позики №7743392 в електронному вигляді, який підписано позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором, за умовами якого відповідач отримав позику. В подальшому, 11.01.2024 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №11-01/2024 за умовами якого ТОВ «Маніфою» відступає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказані в Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №9 від 11.12.2024 року до вказаного Договору факторингу, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 7770 грн., з них: 3000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 2190 грн. сума заборгованості за відсотками за користування позикою, 2580 грн сума заборгованості за процентами на прострочену позику. Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свої зобов`язання та після відступлення прав вимоги не здійснив жодного платежу на погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. Тому позивач, як правонаступник кредитора за договором позики, просив стягнути з відповідача заборгованість за Договором позики №7743392 в розмірі 7770 грн.
- за Договором позики №7743392 7770 грн., а також понесені судові витрати.
Ухвалою від 05.06.2025 року позовна заява була залишена без руху.
11.06.2025 року до суду надійшли усунення недоліків позовної заяви.
Після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, ухвалою від 07.07.2025 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження у справі, а також задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві та заяві про усунення недоліків просила розглянути справу за відсутності представника позивача. Згодна на заочний розгляд справи /а.с.2-6, 71-76/. Тому справа розглянута у відсутність представника позивача, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином /а.с.96/, відзив на позов не подав. Тому суд визнає причини неявки відповідача неповажними і тому справа розглянута у його відсутність в порядку п.1 ч.3 ст.223, ст.280 ЦПК України з постановленням заочного рішення.
Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Ст.639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
У ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Як вбачається з положень ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію").
Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Щодо Договору №8091038 про надання споживчого кредиту від 16.07.2024 року.
П.1.5.1 договору встановлено, що стандартна процентна ставка становить 1,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 договору (360 днів).
Згідно з п.1.5.2 договору, знижена процентна ставка в розмірі 1,425% в день застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач до 26.07.2024 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буд перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок процентної ставки.
Договір був підписаний відповідачем у відповідності до вимог ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором С5505.
Згідно з п.2.1 кредитного договору, кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
Згідно з п.4.4 кредитного договору, споживач зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором; повідомляти Товариство про зміну даних, зазначених у розділі 10 Договору протягом 3-х календарних днів з моменту виникнення таких змін, зокрема через контакт-центр Товариства або засобами Особистого кабінету/Мобільного застосунку «CreditPlus»; виконувати інші обов`язки, передбачені цим Договором, Правилами та чинним законодавством України.
Як вбачається з картки обліку Договору (розрахунок заборгованості), відповідачем не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості за кредитом /а.с.74-83/.
За договором факторингу №27022025, укладеним 27.02.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до боржників ТОВ «Авентус Україна», включно і до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №8091038 від 16.07.2024 року. Зазначене підтверджено копією вказаного договору факторингу, актом прийому-передачі Реєстру Боржників, Витягом з Реєстру боржників до вказаного договору факторингу /а.с.26-28, 29, 30/.
Згідно зі ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
П.1 ч.1 ст.512, ст.514, ч.1 ст.516 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до п.4.4. кредитного договору, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті зобов`язання, повернути кредит та сплатити проценти, в строки та в порядку, що встановлені договором.
При цьому, відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його в строк, передбачений договором.
Таким чином, оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором в строки, передбачені договором, суд дійшов висновку, що позивачем доведена наявність у відповідача заборгованості за тілом кредиту та процентами за користування кредитом.
Що стосується розміру відсотків за користування кредитом, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
При цьому, при вирішенні спору суд враховує, що відповідно до п.17 Розділу IV ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:
- протягом перших 120 днів - 2,5 %;
- протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Даний закон набрав чинності 24 грудня 2023 року.
120-тим днем після набранні чинності п.17 Розділу IV ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України «Про споживче кредитування» є 22 квітня 2024 року. Таким чином за період з 24 грудня 2023 року по 22 квітня 2024 року максимальний розмір процентної ставки не може перевищувати 2,5% на день.
Починаючи з 23 квітня 2024 року протягом наступних 120 днів, тобто до 21 серпня 2024 року, максимальний розмір процентної ставки не може перевищувати 1,5% на день.
В подальшому, починаючи з 22 серпня 2024 року, максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1%.
При цьому, проценти нараховані в межах строку кредитування лише за період з 16.07.2024 року по 24.10.2024 року, виходячи з відсоткової ставки 1,5% за кожен день користування кредитом, в тому числі за період з 22.08.2024 року по 24.10.2024 року.
Таким чином, враховуючи, що позивач безпідставно не застосував вимоги п.17 Розділу IV ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України «Про споживче кредитування» та починаючи з 22.08.2024 року не здійснював нарахування процентів з розрахунку 1% за кожен день користування кредитом, суд вважає за необхідне здійснити перерахунок процентів за користування кредитом за період з 22.08.2024 року до 24.10.2024 року.
Щодо вимог про стягнення штрафу (неустойки), слід зазначити наступне.
Відповідно до п.6.4 кредитного договору, у випадку невиконання та/або неналежного виконання Споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Споживач зобов`язаний сплатити Товариству штраф:
- у розмірі 900 грн на 4 день такого невиконання та/або неналежного виконання;
- та у розмірі 200 грн, починаючи з 5 дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання.
При цьому, п.6.4.6 кредитного договору передбачено, що в будь-якому випадку граничний розмір сукупної суми неустойки (штрафів), нарахованої за порушення Споживачем зобов`язань за цим Договором, обмежується сумою, визначеною відповідно до Закону України «Про споживче кредитування».
У зв`язку з порушенням виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, первісним кредитором нараховано штраф (неустойку) у розмірі 5000 грн.
При цьому, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Воєнний стан в Україні запроваджено Указом Президента «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, з 05:30 год 24.02.2022 року строком на 30 діб, в подальшому його дія продовжувалася і триває до цього часу.
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:
1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;
3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Враховуючи, що строк дії таких обмежень триває із 24 лютого 2022 року і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, на теперішній час воєнний стан триває, а позивачем нарахований штраф (неустойка) за невиконання грошових зобов`язань за кредитним договором саме в цей період, то суд вважає, що 5000 грн підлягають списанню в силу вимог пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Тому підстави для стягнення з відповідача штрафу (неустойки) відсутні і в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
Щодо Договору позики №7743392 від 26.07.2024 року.
26.07.2024 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір позики №7743392, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, згідно якого відповідач отримав позику в розмірі 3000 грн. в безготівковій формі на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом, строком на 60 днів, тобто до 24.09.2024 року /а.с.36-41/.
Згідно з п.п.9.1, 9.4 Договору, вказаний договір укладається в інформаційно-телекомунікаційній системі позикодавця в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» шляхом попереднього розміщення Позикодавцем в Особистому кабінеті Позичальника Договору позики для вивчення та прийняття його умов Позичальником шляхом введення одноразового ідентифікатора з метою підписання запропонованого Позикодавцем Договору у відповідне поле.
Вищевказаний спосіб укладення, у тому числі підписання, Договору позики погоджений Сторонами, відповідно, Договір, укладений у такий спосіб, є чинним та прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі (п.9.3 Договору позики).
П.2.4 Договору визначені процентні ставки, що застосовуються в межах строку позики:
Позика надається позичальнику в день підписання Сторонами договору позики шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок Позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) № НОМЕР_1 , зареєстрованого Позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті (п.2.5 Договору).
За повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення», між вказаним товариством та ТОВ «МАНІФОЮ» укладено договір про переказ коштів №ФК-П-20/05-05 від 08.07.2020 року, відповідно до якого було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 26.07.2024 року о 09:02:44 год на суму 3000 грн., маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua 463357666, призначення платежу: зарахування 3000 грн на карту НОМЕР_1 /а.с.117/.
Крім того, за інформацією, наданою на виконання ухвали суду про витребування доказів АТ «Універсал Банк», банківська картка № НОМЕР_3 була емітована Банком на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ). Згідно виписки по рахунку, на вказану картку 26.07.2024 року зараховано платіж в сумі 3000 грн /а.с.100, 102/.
П.5.4.2 Договору встановлено обов`язок Позичальника повернути позику та сплатити нараховані проценти.
Датою повернення позики є 24.09.2024 року (п.2.3.6 Договору позики).
При цьому, згідно з п.4.1 Договору, Позичальник чи Позикодавець не мають права продовжити строк позики в односторонньому порядку.
Строк позики може бути продовжено лише шляхом укладання сторонами відповідної Додаткової угоди у формі та спосіб, у який укладено цей Договір позики (п.4.2 Договору позики).
Згідно розрахунку заборгованості за Договором позики, на думку ТОВ «Маніфою», станом на 11.12.2024 року загальний розмір заборгованості відповідача за вказаним договором (за період з 26.07.2024 року по 24.09.2024 року) складає 7770 грн., з них: 3000 грн. сума заборгованості за основною сумою позики, 2190 грн. сума заборгованості за процентами за користування позикою; 2580 грн проценти на прострочену позику. Жодного платежу на погашення заборгованості відповідач не здійснив /а.с.54/.
При цьому, проценти за користування позикою нараховано з урахуванням вимог п.17 Розділу IV ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України «Про споживче кредитування», а саме: за період з 26.07.2024 року по 21.08.2024 року у розмірі 1,5% на день, а починаючи з 22.08.2024 року - з розрахунку 1% на день.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до п.5.4.2 Договору позики, ст.ст.526, 1048, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті зобов`язання, повернути позику та сплатити проценти, в строки та в порядку, що встановлені договором.
При цьому, відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його в строк, передбачений договором.
За Договором Факторингу №11-01/2024, укладеним 11.01.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ», ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до боржників ТОВ «МАНІФОЮ», включно і до відповідача ОСОБА_1 за Договором позики №7743392.
Зазначене підтверджено копією вказаного договору факторингу, Додатковою угодою №10 від 11.12.2024 року до договору факторингу, Актом прийому-передачі Реєстру Боржників №9 за вказаним договором факторингу від 11.12.2024 року, а також Витягом з Реєстру боржників №9 від 11.12.2024 року до вказаного договору факторингу /а.с.48-50, 51, 52, 53/.
На підставі викладеного, так як відповідач не виконав свої зобов`язання в строк, встановлений договором позики, то суд приходить до висновку, що позивач, як новий кредитор за договором позики, набув право вимоги до відповідача, а тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість відповідача за Договором позики №7743392 від 26.07.2024 року в частині заборгованості за тілом кредиту в сумі 3000 грн та відсотків за користування кредитом в сумі 2190 грн, а всього стягнути 5190 грн, частково задовольнивши позов частині заявлених позовних вимог за вказаним договором позики.
Щодо вимог про стягнення процентів на прострочену позику, слід зазначити наступне.
Відповідно до п.6.2 Договору позики, за неправомірне користування позикою/її частиною Позикодавець має право нараховувати, а Позичальник зобов`язаний на вимоги Позикодавця сплатити проценти на прострочену позики:
- у розмірі 12% від суми позики на 4-й день неправомірного користування (п.6.2.1 Договору); та
- у розмірі 3% від суми позики, починаючи з 5-го дня за кожен день неправомірного користування (п.6.2.2 Договору).
Розмір процентів на прострочену позику є фіксованим та не може бути змінено Позикодавцем в односторонньому порядку. При нарахуванні процентів за цим пунктом Позикодавець дотримується обмежень щодо нарахувань, що встановлені Законом України «Про споживче кредитування».
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У зв`язку з порушенням виконання відповідачем зобов`язань, а саме неправомірним користуванням позикою, Позикодавцем ТОВ «Маніфою» нараховано проценти на прострочену позику в сумі 2580 грн, які за своєю суттю є процентами, передбаченими ч.2 ст.625 ЦПК України.
При цьому, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Воєнний стан в Україні запроваджено Указом Президента «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, з 05:30 год 24.02.2022 року строком на 30 діб, в подальшому його дія продовжувалася і триває до цього часу.
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:
1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;
3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Враховуючи, що строк дії таких обмежень триває із 24 лютого 2022 року і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, на теперішній час воєнний стан триває, а позивачем нараховано проценти за прострочення виконання грошового зобов`язання щодо повернення позики/її частини саме в цей період, то суд вважає, що 2580 грн підлягають списанню в силу вимог пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Тому підстави для стягнення з відповідача процентів на прострочену позику відсутні і в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
- за Договором позики №7743392 від 26.07.2024 року в сумі 5190 грн (з них: заборгованість за основною сумою позики - 3000 грн; заборгованість за відсотками за користування позикою - 2190 грн).
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача.
Так як позов задоволено частково (на 71,86%), то з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2175,92 грн (3028 грн. * 71,86 %).
Керуючись ст.ст.10, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 280 ЦПК України,
- за Договором позики №7743392 від 26.07.2024 року в сумі 5190 грн (з них: заборгованість за основною сумою позики - 3000 грн; заборгованість за відсотками за користування позикою - 2190 грн).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2175,92 грн.
В задоволенні іншої частини позову відмовити.
Відповідно до п.п.15.5) п.1 Перехідних положень ЦПК України, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Окнянський районний суд Одеської області або безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
СуддяО. Л. Чеботаренко