Справа № 345/3581/25
Провадження № 4-с/345/9/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2025 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Сирко Й.Й.,

з участю секретаря судового засідання Слободян Т.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про закриття виконавчого провадження,-

в с т а н о в и в :

09.07.2025 ОСОБА_1 звернулася до суду з вищенаведеною скаргою, в якій просить в порядку здійснення судового контролю скасувати винесену державним виконавцем у виконавчому провадженні № 78359613 постанову від 01.07.2025 про закриття цього виконавчого провадження за відсутності фактичного повного виконання рішення суду. У відповідному провадженні вона є стягувачем, натомість боржником виступає ТОВ «Споживчий центр» (м.Київ, вул. Саксаганського,133а).

В судове засідання стягувач, боржник та державний виконавець не з`явилися без повідомлення причин, хоча належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду скарги, що не є перешкодою для її розгляду відповідно до приписів ч.2 ст.450 ЦПК України.

Пояснень, заперечень щодо суті поданої скарги суб`єктом, рішення якого виступає предметом оскарження, не подано. Після завершення розгляду скарги та постановлення вступної і резолютивної частини цієї ухвали, 29.07.2025 на електронну адресу суду надійшли письмові заперечення з додатками за підписом ОСОБА_2 , старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі державний виконавець).

Постановляючи ухвалу за результатами розгляду скарги суд керується такими мотивами.

Встановлено, що постановами державного виконавця від 25.06.2025 відкрито виконавче провадження № 78359613 з примусового виконання виданого Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області виконавчого листа № 345/1067/25 від 19.05.2025 про стягнення з ТОВ «Споживчий центр» на користь ОСОБА_1 витрат по сплаті професійної правничої допомоги в розмірі 1 500,00 грн., визначено розмір мінімальних витрат цього виконавчого провадження в сумі 446,54 грн., та стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 150,00 грн; у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчого провадження накладено арешт на грошові кошти боржника, що мітяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях останнього, а також тих, що будуть відкриті в майбутньому. Постановою державного виконавця від 01.07.2025 зазначене в цьому абзаці ухвали суду виконавче провадження закінчене на підставі п.9 ч.1 ст.9 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон № 1404), тобто у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом № 1404 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно з ст.1 Закону № 1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень ( п.1 ч.1 ст.3 Закону № 1404).

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення (ч.1,2 ст.15 Закону № 1404).

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. (ч.1 ст.18 Закону № 1404).

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення (п.1 ч.1 ст.26 Закону № 1404).

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону (ч.5 ст.26 Закону № 1404).

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (абз.1 ч.4 ст.27 Закону №1404).

Виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п. 9 ч.1 ст.39 Закону № 1404).

Нормами Закону № 1404 також визначено, що:

- кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження (ч.1 ст.42 Закону № 1404);

- витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження (ч.2 ст.42 Закону № 1404);

- витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті (абз.1 ч.3 ст.42 Закону № 1404).

Відповідно до Закону № 1404 та з метою приведення нормативно-правових актів у відповідність до вимог чинного законодавства, наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2832/5), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 2 квітня 2012 року за № 489/20802, затверджена Інструкція з організації примусового виконання рішень (далі - Інструкція № 512/5), п.21 Розділу ІІІ якої передбачено, що у разі надходження на рахунок органу державної виконавчої служби/приватного виконавця коштів, стягнутих з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), достатніх для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника, виконавче провадження підлягає закінченню на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону № 1404.

Стягнуті з боржника грошові суми підлягають зарахуванню на рахунки для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам, відкриті Міністерством юстиції України, міжрегіональними управліннями Міністерства юстиції України, відділами державної виконавчої служби в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а також рахунки, у тому числі в іноземній валюті, в державних банках, приватними виконавцями - в державних банках, у тому числі рахунки в іноземній валюті. Операції з грошовими коштами на рахунках, визначених пунктом 1 цього розділу, здійснюються тільки в безготівковій формі. Не допускаються видача та переказ стягнутих виконавцем сум стягувачам без зарахування на депозитний рахунок. У разі наявності відомостей від стягувача про шляхи отримання ним коштів державний виконавець невідкладно після ознайомлення з інформацією про надходження коштів готує одне розпорядження (додатки 6, 7) (у тому числі за зведеним виконавчим провадженням), яким визначає належність указаних коштів та спосіб перерахування стягувачу, яке затверджується начальником органу державної виконавчої служби із зазначенням дати та скріплюється печаткою органу державної виконавчої служби. Розпорядження готується в двох примірниках, оригінал видається відповідальній особі, копія залишається у виконавчому провадженні (п.1,2,13 Розділу VII Інструкції № 512/5).

Системний аналіз зазначених вище норм законодавства України про виконавче провадження чітко вказує, що підставою для закінчення виконавчого провадження про стягнення з боржника за виконавчим документом на користь стягувача певних сум грошових коштів є надходження відповідних і достатніх сум на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби, адже у такому разі відбулося фактичне стягнення коштів з боржника згідно з виконавчим документом, а не їх подальше перерахування стягувачу на підставі та у порядку, що визначаються Інструкцією № 512/5.

У надісланих до суду із запізненням письмових поясненнях державного виконавця зазначено, що під час розгляду заяви ОСОБА_1 як стягувача у виконавчому провадженні помилково зазначено неповний рахунок IBAN для зарахування коштів, що перешкодило виконавцю у день винесення постанови про закінчення виконавчого провадження 01.07.2025 перерахувати стягнуті з ТОВ «Споживчий центр» грошові кошти згідно з виконавчим документом. Проте на час розгляду скарги у цій справі помилку усунуто, а платіжною інструкцією Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ № 27985 від 14.07.2025 скаржниці у повному обсязі перераховані грошові кошти в сумі 1 500,00 грн. (копія платіжного документа містить відмітку КБ «Приватбанк» та сформований код для перевірки стану виконання на вебсайті цієї банківської установи).

Отже, державним виконавцем правомірно винесено постанову від 01.07.2025 про закінчення виконавчого провадження. До того ж, предметом розглянутої скарги ОСОБА_1 визначено постанову державного виконавця від 01.07.2025 про закриття виконавчого провадження.

Судові витрати при розгляді скарги відсутні, тому їх розподіл не здійснюється.

Керуючись ст. 258,261,451 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Коваленка Євгенія Івановича від 01.07.2025 про закриття виконавчого провадження № 78359613 при примусовому виконанні виданого Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області виконавчого листа №345/1067/25 від 19.05.2025 про стягнення з Товариства з обмежено відповідальністю «Споживчий центр» на користь ОСОБА_1 витрат по сплаті професійної правничої допомоги в розмірі 1500,00 грн.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та підписано 31.07.2025.

Суддя