Справа № 357/6589/25
Провадження № 2/357/3573/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Вдовика А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 11.07.2024 -100001240 від 11.07.2024 у розмірі 13280 грн., а також судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 11.07.2024 року було укладено кредитний договір (оферти) № 11.07.2024 -100001240 та відповідно до вказаного договору, банк надав позичальнику кредит у сумі 4 000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 11.07.2024, строком на 124 дні, дата повернення (виплати) кредиту 11.11.2024. Процентна ставка «Стандарт» фіксована, незмінна в розмірі 1 % за 1 день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 2 чергових періодів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна в розмірі 1% за 1 день корситування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за цим Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 11.11.2024р., утворилась заборгованість у розмірі 13280 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4000 грн., по процентам в розмірі 6200 грн., комісія 4360 грн., по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання 2000 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 13280 грн. та судові витрати у розмірі 2422,40 гривень.

Ухвалою від 13.05.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження (а.с.45).

23.05.2025 року відповідач направила суду відзив на позов.

29.05.2025 року позивач подав відповідь на відзив.

Сторони про судовий розгляд даного позову були повідомлені належним чином.

Представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, направила суду відзив, просила відмовити в позові та відкласти розгляд справи у разі її неявки в судове засідання.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

З огляду наведеного та за відсутності будь-якого обґрунтування причин не явки в судове засідання відповідача, суд не вбачає підстав для відкладення судового засідання. Крім того, сторони скористалися своїм правом подали письмово викладені свої позиції у даному спорі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що 11.07.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір (оферти) № 11.07.2024 -100001240 (а.с. 14-24).

Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 4 000,00 грн., що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» про видачу коштів від 11 липня 2024 року (а.с.29), строком на 124 дні.

Процентна ставка «Стандарт» фіксована, незмінна в розмірі 1 % за 1 день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 2 чергових періодів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна в розмірі 1% за 1 день корситування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт» (п.7.8 Договору).

Відповідно до п. 6 Заявки Кредитного Договору продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування/строку договору НЕ передбачена.

ОСОБА_1 11.07.2024 електронним цифровим підписом підписала пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, підтвердила укладення кредитного договору та отримала на свій рахунок кошти у розмірі 4 000,00 грн.

Відповідно до довідки розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 11.07.2024 -100001240 від 11.07.2024, заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору складає : 4000 грн. - основний борг, проценти - 6200 грн., комісія - 1080,00 грн., неустойка 2000 грн., разом : 13280 грн. (а.с.28)

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.

В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

За таких обставин, оцінивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що позичальник порушив свої зобов`язання щодо вчасного повернення кредитних коштів, а тому підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 4000 гривень, комісія 1080 грн. та відсотки в розмірі 6200 грн.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в частині нарахованої неустойки за кожен день невиконання/неналежного виконання окремого зобов`язання у розмірі 2000,00 грн.

Однак, дана вимога не підлягає до задоволення, оскільки, у порушення вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України, позивачем не обгрунтовано нарахування неустойки за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, не надано обґрунтованого розрахунку цієї суми.

Матеріали справи містять Довідку -розрахунок про стан заборгованості, яку склав сам позивач (а.с.28).

Однак, жодного належного розрахунку (з визначенням періоду) цієї заборгованості, з відображенням період, розміру неустойки не надано. Крім того, нарахування неустойки проведено в період воєнного стану, із посиланням на те, що кредитний договір відповідачем було укладено 11.07.2024, тобто після набуття чинності змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому позивач стверджує, що вимога про стягнення неустойки є правомірною.

При цьому, слід зазначити, що згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Виходячи із принципу змагальності сторін, звернувшись до суду з позовом про стягнення заборгованості, обов`язком позивача є доведення належними та допустимими доказами умов кредитування та наявності заборгованості.

В даному випадку, з урахуванням обставин цієї справи та факту порушення відповідачем строків повернення кредиту, суд вважає за можливе стягнути з відповідача лише суму, що передбачена умовами кредитного договору та відображена в графіку платежів, а саме : борг по тілу кредиту 4 000 грн., комісію 1080 грн. та відсотки 6200 грн. Всього борг становить - 11280 грн. При цьому, слід зазначити, що пунктом 16 Кредитного договору 11.07.2024-100001240 передбачена орієнтовна загальна вартість кредиту, яка також, складає суму 11280 грн. Саме на таку суму вартості кредиту позичальник міг орієнтуватися та сподіватися під час укладення кредитного договору. Крім того, договором чітко передбачено строк кредитування (124дні), дата повернення кредиту 11.11.2024р. та заборона на пролонгацію строку кредитування (п.6).

Частиною 8 ст.18 Закон України «Про захист прав споживачів» передбачено, що нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

Щодо позиції відповідача в даній справі, слід зазначити, що стороною відповідача не надано жодного доказу в спростування позовних вимог. ОСОБА_1 аналізує докази сторони позивача, вказує на їх неналежність, невідповідність, але, при цьому, не надала суду жодного доказу в підтвердження своєї позиції щодо відсутності в неї заборгованості, чи не отримання на свій рахунок коштів, чи неналежність їй рахунку куди були перераховані 11.07.2024 року кошти в сумі 4000 грн. Відповідач не оскаржила кредитний договір, чи окремі його умови.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. ( Висновок ВС викладений у Постанові від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17).

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно платіжної інструкції № СЦ000013521 від 30.04.2025 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень.

Оскільки позов задоволено на 84,93 %, то судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача становить 2057,34 гривень.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором № 11.07.2024-100001240 від 11.07.2024 року в сумі 11280 грн. (одинадцять тисяч двісті вісімдесят гривень) та судові витрати по справі в сумі 2057,34 грн. (дві тисячі п`ятдесят сім гривень тридцять чотири копійки).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» /адреса місцезнаходження: вул. Саксаганського, 133- А, м. Київ, 01032 /

Відповідач: ОСОБА_1 /РНОКПП НОМЕР_1 , адреса Ґ: АДРЕСА_1 /

Повний текст рішення суду виготовлений 31.07.2025 року.

Суддя О. Я. Ярмола