Справа № 629/3710/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Мацак А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі скаргу боржника ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харкіської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лопашова Вадима Сергійовича, стягувач ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

Боржник, як сторона виконавчого провадження, звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця. Скарга обґрунтована тим, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 18.09.2024 року по справі № 629/3710/20 визнано за ОСОБА_1 право власності на дев`ять тимчасових торговельних споруд зблокованих торгівельних павільйонів з реалізації промислових та продовольчих товарів, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1/2 частку ринкової вартості дев`яти тимчасових торговельних споруд зблокованих торговельних павільйонів з реалізації промислових та продовольних товарів, що розташовані за адресою: 2-6, 2-в, 2-г, у розмірі 544500 грн. Вказане судове рішення набрало законної сили.

На виконання судового рішення, на підставі виконавчого листа № 629/3710/20 від 10.02.2025 року, виданого Амур - Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська старшим державним виконавцем Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лопашовим Вадимом Сергійовичем 01.04.2025 року було відкрито виконавче провадження ВП № 77663262 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1/2 частку ринкової вартості дев`яти тимчасових торговельних споруд зблокованих торговельних павільйонів з реалізації промислових та продовольчих товарів, до розташовані за адресою: 2-6, 2-в, 2-г, у розмірі 544500 грн.

26.06.2025 року старшим державним виконавцем Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лопашовим Вадимом Сергійовичем було винесено постанову ВП № 77663262 про опис та арешт майна (коштів) боржника, в якій зазначено конкретний перелік майна.

Вказану вище постанову заявником було отримано 01.07.2025 року шляхом поштового зв`язку.

Ознайомившись зі змістом вказаної вище постанови ОСОБА_1 вважає дії старшого державного виконавця Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лопашова Вадима Сергійовича протиправними, а постанову ВП № 77663262 про опис та арешт майна (коштів) боржника від 26.06.2025 року такою, що підлягає скасуванню, оскільки у резолютивній частині оскаржуваної постанови у графі «Назва кожного описаного предмета і його відмінні ознаки (відмітки про опечатування)» вказано майно, а сама: дев`ять тимчасових торговельних споруд за адресою: 2-6, 2-в, 2-г, не враховуючи майна, яке знаходиться в даних торгівельних спорудах. Зазначає, що опис даних тимчасових торгівельних споруд здійснено з грубим порушенням вимог частини 5 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 10 розділу VIII Інструкції, оскільки в оскаржуваній постанові не вказано, а ні загальну площу об`єкта, а ні їх призначення, матеріал стін, кількість поверхів та кількість приміщень у спорудах, їх площа та призначення також не вказано. Без вказівки на конкретні ознаки об`єкта, останній не можна повністю ідентифікувати.

Зауважує на тому, що як зазначено у пункті 10 розділу VIII Інструкції постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів). Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, то остання підписана тільки понятими та державним виконавцем, а підпис зберігача майна - відсутній, що повністю суперечить вимогам діючого законодавства. Також оскаржувана постанова не містить відмітки про роз`яснення зберігачеві майна обов`язків із збереження майна, що повністю не узгоджується з пунктом 10 розділу VIII Інструкції. Просила суд визнати дії старшого державного виконавця Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лопашова Вадима Сергійовича з опису та арешту майна - неправомірними; визнати незаконною і скасувати постанову ВП № 77663262 про опис та арешт майна (коштів) боржника від 26.06.2025 року.

У судове засідання сторони не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином. ОСОБА_1 надала заяву про розгляд скарги за її відсутності.

Стягшувач ОСОБА_2 надав заяву про перенесення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю його присутності через інше судове засідання, проте доказів поважності неприбуття у судове засідання не надав.

Державний виконавець Лопашов В.С. надав суду відзив на скаргу, просив відмовити у її задоволенні, посилаючись на правомірність своїх дій.

Судом встановлено, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 18.09.2024 року по справі № 629/3710/20 визнано за ОСОБА_1 право власності на дев`ять тимчасових торговельних споруд зблокованих торгівельних павільйонів з реалізації промислових та продовольчих товарів, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1/2 частку ринкової вартості дев`яти тимчасових торговельних споруд зблокованих торговельних павільйонів з реалізації промислових та продовольних товарів, що розташовані за адресою: 2-6, 2-в, 2-г, у розмірі 544500 грн. Вказане рішення суду набрало законної сили.

На виконання судового рішення на підставі виконавчого листа № 629/3710/20 від 10.02.2025 року, виданого Амур - Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська старшим державним виконавцем Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лопашовим Вадимом Сергійовичем 01.04.2025 року було відкрито виконавче провадження ВП № 77663262 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1/2 частку ринкової вартості дев`яти тимчасових торговельних споруд зблокованих торговельних павільйонів з реалізації промислових та продовольчих товарів, до розташовані за адресою: 2-6, 2-в, 2-г, у розмірі 544500 грн.

26.06.2025 року старшим державним виконавцем Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лопашовим Вадимом Сергійовичем було винесено постанову ВП № 77663262 про опис та арешт майна (коштів) боржника, в якій зазначено конкретний перелік майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами (п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження»).

За змістом ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна (ч. 4 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження»).

За змістом ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна (ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

При цьому, за змістом вищенаведених норм, як при накладенні арешту без проведення його опису, так і при накладенні арешту із застосуванням попередньої процедури опису майна, предметом арешту може бути тільки індивідуально визначене майно, його наявність була встановлена під час проведення фактичного огляду і опису про що зазначено у оскаржуваній заявником постанові.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Частиною 5 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються:

1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо;

2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди;

3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 10 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5 після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника повинні бути вказані: назва кожного внесеного в постанову предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо); якщо вилучені предмети мають ознаки дорогоцінних металів, каменів органічного та неорганічного утворення, перлів тощо, то вони ретельно описуються з визначенням усіх особливих ознак, відповідним чином пакуються в конверт, прошиваються, підписуються виконавцем та іншими учасниками, які були присутніми під час опису; якщо проводилось опечатування предмета, зазначається, які предмети, приміщення, сховища були опечатані, кількість накладених печаток та спосіб опечатування; прізвище, ім`я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач); відмітка про роз`яснення зберігачеві майна обов`язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт; якщо виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження; відмітка про роз`яснення сторонам виконавчого провадження або заставодержателю про можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця; зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі.

Постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів). У разі відмови від підпису осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в постанові.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії старшого державного виконавця Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лопашова Вадима Сергійовича щодо арешту та опису належного боржнику майна вчинені відповідно до вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки постанова від 26 червня 2025 року про опис та арешт майна боржника містить загальні відомості про майно, на яке накладається арешт - дев`ять тимчасових торговельних споруд, за адресою: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , не враховуючи майно, яке знаходиться в торгівельних спорудах.

При винесенні постанови про опис та арешт майна боржника від 26 червня 2025 року у ВП № 77663262 було описано та зазначено усі ідентифікуючі ознаки майна, які були відомі державному виконавцю з урахуванням того, що тимчасові торговельні споруди - зблоковані торговельні павільйони з реалізації промислових та продовольних товарів не є нерухомим майном, а є рухомим майном згідно постанови Дніпровського апеляційного суду від 18.09.2024 року по справі № 629/3710/20.

Опис проводився виконавцем без присутності боржника та без надання боржником доступу до зазначеного нерухомого майна, а тому державний виконавець не мав можливості здійснити опис, враховуючи усі ідентифікуючі характеристики тимчасових торгівельних споруд, про які ОСОБА_1 зазначила у скарзі.

Крім того, не зазначення у постанові про опис та арешт майна усіх властивостей майна не призводить до порушення прав боржника, урахувавши, що це не впливає на встановлення вартості того майна.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Призначено відповідальним зберігачем та попереджено про кримінальну відповідальність ОСОБА_3 , його підпис містить оскаржувана постанова.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право брати участь у вчиненні виконавчих дій. При цьому, відсутність боржника при проведені опису майна не може бути перешкодою для проведення такого опису. Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 15.10.2019 року у справі № 904/1069/18.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.

Відповідно до оскаржуваної постанови про опис та арешт майна боржника від 26 червня 2025 року виконавчі дії проведено за відсутності стягувача та боржника, у присутності понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Інші особи до проведення виконавчих дій не залучалися.

Оскільки боржник ОСОБА_6 не була присутня при складанні постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника, державний виконавець з дотриманням вимог закону залучив двох понятих.

Таким чином, скаржником не доведено неправомірності дій старшого державного виконавця Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харкіської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лопашова Вадима Сергійовича 26 червня 2025 року під час прийняття постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні №77663262, тому відсутні підстави для скасування вказаної постанови.

Право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції», п. 40). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без зайвих затримок (рішення у справі «Immobiliare Saffi» проти Італії», заява № 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

Зважаючи на те, що державний виконавець при винесенні постанови про арешт майна та його опис діяв у межах та на виконання норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги з наведених вище підстав.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.12,81,258,259,260,450,451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги боржника ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харкіської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лопашова Вадима Сергійовича, стягувач ОСОБА_2 ,- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: В.В. Руденко