Провадження № 2/752/731/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2025 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді - Машкевич К.В.

за участю секретаря - Зінченка Д.В.

прокурора - Биховцева О.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Києві циільну справу за позовом заступника керівника Київської міської прокуратури Рябенка Максима в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: Національний природний парк`Голосіївський», державний реєстратор Комунального підприємства «Благоустрій Шевченківського району» Соколянський Д.В. про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, скасування рішення державного реєстратора та державну реєстрацію права власності з одночасним припиненням права власності та знесення самочинного будівництва,суд

В С Т А Н О В И В :

Прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Київської міської ради і просить:

- усунути перешкоди власнику - територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою кадастровий номер :79:304:0007 шляхом скасування рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Благоустрій Шевченківського району» Соколянського Д.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 36847770 від 31 серпня 2017 року та здійснену на його підставі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності відповідача на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта 000, номер запису про право власності 22105890), з одночасним припиненням права власності ОСОБА_1 на нього;

- усунути перешкоди власнику - територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою кадастровий номер :79:304:0007 шляхом зобов`язання відповідача знести об`єкт самочинного будівництва - садовий будинок загальною площею 18,4 кв.м та звільнити від тимчасових споруд навколо вказаного будинку: веранди та дерев`яної вбиральні, що розташовані по АДРЕСА_1 , а також демонтувати паркан, яким огороджена земельна ділянка навколо садового будинку за вказаною адресою.

Посилається в позові на те, що Указом Президента України від 27 серпня 2007 року № 794/2007 (зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України від 30 жовтня 2008 року № 976/2008) на території міста Києва створено національний природний парк «Голосіївський».

Площу земель зазначеного парку встановлено у розмірі 4525,52 га, в тому числі 1879,43 га земель, що надаються НПП«Голосіївський» у постійне користування.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» території, що увійшли до складу НПП «Голосіївський», набули статусу об`єкта природно-заповідного фонду національного значення, що передбачає встановлення особливого режиму охорони таких територій.

Рішенням Київської міської ради від 26 січня 2012 року № 69/7406 НПП «Голосіївський» надано у постійне користування земельні ділянки загальною площею 1888,18 га для експлуатації та обслуговування, в тому числі ділянку загальною площею 723,69 га за рахунок земель запасу природно-заповідного фонду (площею 709,90 га) та міських земель, не наданих у власність чи користування (площею 13,79 га).

Право постійного користування вказаною земельною ділянкою площею 723,69 га (кадастровий номер :79:304:0007) за НПП «Голосіївський» зареєстровано 13 січня 2017 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Разом з тим установлено, що на вказаній земельній ділянці комунальної власності площею 723,69 га 29 серпня 2017 року на підставі рішення державного реєстратора КП «Благоустрій Шевченківського району» Соколянського Д.В. від 31 серпня 2017 року зареєстровано право власності відповідача на садовий будинок загальною площею 18,4 кв.м із зазначенням адреси: АДРЕСА_1 .

Для державної реєстрації права власності на вказаний об`єкт державному реєстратору подано:довідку ОК «Садово-дачне товариство «Гайок-МІ» від 01 серпня 2017 року про те, що ОСОБА_1 є членом кооперативу та являється власником садово-дачного будинку АДРЕСА_2 ; лист Голосіївської РДА від 02 листопада 2009 року про визначення рекомендованої адреси земельної ділянки; технічний паспорт на садовий будинок, виготовлений 04 серпня 2017 року ТОВ «Київське міське бюро технічної інвентаризації» на замовлення ОСОБА_1 .

Київською міською прокуратурою встановлено, що Київська міська рада не приймала рішень про надання у власність чи користування земельної ділянки на АДРЕСА_1 .

За інформацією Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 07 серпня 2023 року та від 16 серпня 2023року земельні ділянки за вказаною адресою не зареєстровані та не обліковуються.

Встановлено також, що Голосіївською районною в місті Києві державною адміністрацією не опрацьовувалось питання щодо присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна на АДРЕСА_1 .

В реєстрі адрес у місті Києві відсутні відомості про документ стосовно присвоєння об`єкту нерухомого майна поштової адреси АДРЕСА_1 .

Згідно з даними реєстрових книг КП КМР «Київське міське БТІ» за адресою: АДРЕСА_1 нерухоме майно на праві власності не реєструвалось, однак за вказаною адресою у 2009 році проводилась технічна інвентаризація садового будинку в садовому товаристві «Гайок-МІ».

Відповідно до відомостей, зазначених в технічному паспорті на садовий будинок АДРЕСА_1 , виготовленому станом на 04 серпня 2017 року, садовий будинок побудовано у 1991 році.

В той же час, за даними відкритого інформаційного порталу «GoogleEarthPro» в межах земельної ділянки з кадастровим номером :79:304:0007 (координати прив`язки до центру об`єкту 50.376576, 30.521817) до 2007 року будь-які тимчасові або капітальні будівлі відсутні.

Лише з 2007 року вбачається наявність на вказаній ділянці декількох будівельних майданчиків, а в подальшому - споруд невстановленого призначення, кількість яких з кожним роком збільшується.

За інформацією Національного центру управління та випробувань космічних засобів Державного космічного агентства України на запит прокуратури, до квітня 2009року земельна ділянка на території НПП «Голосіївський» у м. Києві за запитуваними географічними координатами прив`язкидо «об`єкту інтересу» була вільна від забудови, ознак знаходження будь-яких споруд в її межах не виявлено.

Вказане підтверджено наданими супутниковими знімками станом на 2005, 2007, 2009, 2010, 2012, 2014, 2017, 2019 та 2020 роки (лист НЦУВКЗ від 21 липня 2023 року з інформаційно-аналітичною довідкою та супутниковими знімками).

Відповідно до норм ст.ст.43 та 44 ЗК України, ст.ст.60, 61 та 63 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та ст. 3 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» національні природні парки належать до природно-заповідного фонду України, яким надано особливий, виключний статус та охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення і використання.

Таким чином, з моменту створення у 2007 році НПП «Голосіївський» ця територія має статус природно-заповідного фонду і її правовий режим та цільове призначення визначаються фактом розташування на ній вказаного об`єкта.

Частиною 3 ст. 7 вказаного Закону встановлено, що на землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням.

Статтею 9 цього Закону не передбачає використання територій природно-заповідного фонду під будівництво.

Спірна земельна ділянка відноситься до земель природно-заповідного фонду, які перебувають під особливою охороною держави та заволодіння якими всупереч вимогам ЗК України є недопустимим.

Відповідно до інформації Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 16 серпня 2023 року рішення про передачу у власність чи користування відповідачу земельної ділянки по АДРЕСА_1 Київською міською радою не приймалося.

Нерухоме майно, що перебуває у власності ОСОБА_1 , є самочинним будівництвом, оскільки збудовано на земельній ділянці, яка для вказаної мети не відводилась.

З урахуванням цього, в силу положень ч. 1 ст. 376 ЦК України, нерухоме майно по АДРЕСА_1 є самочинним будівництвом.

Відповідно до ч.4 ст.18 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015, який був чинним на момент реєстрації права власності за відповідачем, державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Отже, лише власник майна наділений правом на реєстрацію за собою відповідних прав на майно.

Особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, встановлені ст. 31 Закону.

Для проведення державної реєстрації прав власності на таке майно подаються:

1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;

2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

Пунктом 42 Порядку № 1127 встановлено, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, подаються:

1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна;

2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав.

У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки.

За змістом пункту 43 Порядку № 1127,у разі коли індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених цим пунктом, можуть бути подані документи, передбачені статтею 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до пункту 40 Порядку № 1127 державнареєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком.

Так, пунктом 41 Порядку № 1127 передбачено, що для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються, зокрема:

1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта;

2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна;

3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Враховуючи, що у відповідача відсутнє право на земельну ділянку, реєстрація права власності на садовий будинок є незаконною, а тому рішення про державну реєстрацію за ним права власності підлягає скасуванню.

Державна реєстрація права власності на нерухоме майно - садовий будинок загальною площею 18,4кв.м за відповідачем є перешкодою в реалізації територіальною громадою міста Києва речових прав на земельну ділянку кадастровий номер :79:304:0007, яка входить до території Національного природного парку «Голосіївський».

Обґрунтовуючи наявність порушення інтересів держави та підстав для їх представництва прокурором, прокурор посилається на норму 131-1 Конституції України та ст.23 Закону України «Про прокуратуру».

Зазначає, що Київська міська рада обізнана про наявність перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою на вул.Квітки-Основ`яненка, 53 м. Києві, які чиняться відповідачем.

Це підтверджується листом від 04 листопада 2022 року, яким НПП «Голосіївський» повідомив Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради про розміщення на земельній ділянці комунальної власності нерухомого майна з порушенням вимог чинного законодавства.

Будучи обізнаною про порушення прав територіальної громади, Київська міська рада не вжила заходів для їх захисту, що є підставою для представництва інтересів держави прокурором.

З урахуванням цього, просить задовольнити позов.

Позов був зареєстрований судом 02 жовтня 2023 року і відповідно до ст.33 ЦПК України був визначений склад суду.

Ухвалою від 05 жовтня 2023 року в справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження в справі, відповідачу додатково копію позову з додатками.

Відповідно до ч.3 ст.178 ЦПК України відповідачу був наданий строк для подання відзиву.

23 жовтня 2023 року відповідач подав відзив, яким проти позову заперечує.

Зазначає, що спірна земельна ділянка знаходиться в постійному користуванні НПП`Голосіївський», а тому реєстрація його права власності на споруду на вказаній земельній ділянці не може створювати територіальній громаді перешкод у користуванні нею.

Перший технічний паспорт на належну йому споруду виготовлений ще в 2009 році, тобто задовго до рішення Київради від 26 січня 2012 року №697406 про відведення земель НПП`Голосіївський».

Вважає, що належна йому споруда не завадила Київраді реалізувати своє право на розпорядження земельною ділянкою, а тому не може створювати перешкод у парвомочності розпорядження земельною ділянкою, поки її користувачем є НПП`Голосіївський».

З урахуванням цього вважає, що прокурор не обґрунтував, у чому полягає порушення інтересів Київради та необхідність їх захисту.

Подав заяву та просить застосувати строк позовної давності до вимог прокурора, оскільки Київраді стало відомо про обставини використання ним земельної ділянки в 2013 році в справі за позовом ОСОБА_2 », де Київрада була відповідачем, а він 3-ю особою.

06 листопада 2023 року надійшла відповідь на відзив, у якій обґрунтовано обставини порушення прав Київради та підстави для їх захисту прокурором.

Зазначається, що право власності відповідача на об`єкт самочинного будівництва було зареєстровано 29 серпня 2017 року, тобто на час прийняття Київрадою рішення № 69/7406 від 26 січня 2012 року перешкод в розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером :79:304:0007 у вигляді чинної реєстрації за відповідачем права власності на нерухоме майно, не існувало.

Крім того, реєстрація права власності за відповідачем позбавляє відповідних прав на земельну ділянку, яка входить до складу об`єкту природно-заповідного фонду - Національного природного парку «Голосіївський», законного її власника - державу в особі Київської міської ради.

З урахуванням цього вважає, що чинна на даний час реєстрація права власності відповідача на об`єкт самочинного будівництва є перешкодою в реалізації державою в особі Київської міської ради речових прав на земельну ділянку природно-заповідного фонду.

В відповіді на відзив приведені заперечення з посиланням на судову практику, викладену в постановах Великої Палати Верхоавного Суду, що неефективності обраного прокурором способу захисту.

Вважає обраний прокурором спосіб захисту належним та ефективним, спрямований на поновлення порушених інтересів держави.

Подав також заяву з запереченнями в частині пропуску строку позовної давності для звернення до суду з відповідним правовим обґрунтуванням.

09 листопада 2023 року Київська міська рада подала пояснення, якими підтримала позов прокурора та просить його задовольнити.

28 серпня 2024 року надійшли пояснення на позов третьої особи - Національного природного парку «Голосіївський».

В поясненнях зазначено, що за зверненням НПП`Голосіївський» Спеціалізованою екологічною прокуратурою 09 червня 2023 року зареєстроване кримінальне провадження та підтверджено факт самочинного будівництва на території земельної ділянки, відведеної парку, в тому числі відповідачем.

Власником земельної ділянки, на якій розташоване самочинне будівництво - :79:304:0007, здійснене відповідачем, є Київська міська рада, а НПП`Голосіївський» належним землекористувачем.

Підтримав позов прокурора та просить задовольнити його.

Прокурор у судовому засіданні позов підтримав.

Представник позивача - Київської міської ради, відповівдач та представники третіх осіб у судове засідання не з`явилися, про час розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постанові в справі № 918/539/16 від 07 липня 2022 року, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

На підставі викладеного та ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в відсутності представників відповідача та третіх осіб.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Питання набуття права власності регулюється главою 24 ЦК України.

Підстави набуття права власності мають бути не забороненими законом, тобто правомірними.

Статтею 328 ЦК України встановлюються принципові засади набуття права власності:відкритість, а також законність набуття права власності.

Тобто, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або якщо незаконність набуття права власності встановлена рішенням суду.

Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Судом встановлено, що Указом Президента України № 794/2007 від 27 серпня 2007 року (зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України № 976/2008 від 30 жовтня 2008 року ) створено національний природний парк «Голосіївський».

Площу земель парку встановлено у розмірі 4525,52 га, з яких 1879,43 га надано НПП«Голосіївський» у постійне користування.

Рішенням Київської міської ради № 69/7406 від 26 січня 2012 року у постійне користування НПП «Голосіївський» були надані земельні ділянки загальною площею 1888,18 га для експлуатації та обслуговування НПП «Голосіївський», в тому числі ділянку загальною площею 723,69 га, з яких 709,90 га за рахунок земель запасу природно-заповідного фонду та 13,79 га міських земель, не наданих у власність чи користування.

Право постійного користування земельною ділянкою площею 723,69 га з кадастровим номером :79:304:0007 13 січня 2017 року зареєстровано за НПП «Голосіївський`в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст.44 ЗК України та ст. 3 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» національні природні парки належать до природно-заповідного фонду України.

Згідно з ч.2 ст.61 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» природні національні парки входять до складу природно-заповідного фонду України, яким надано особливий, виключний статус та охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони.

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» на землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням.

Встановлено, що 31 серпня 2017 року на підставі рішення державного реєстратора КП «Благоустрій Шевченківського району» Соколянського Д.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельній ділянці комунальної власності площею 723,69 га (кадастровий номер :79:304:0007) 29 серпня 2017 року зареєстровано право власності відповідача на садовий будинок загальною площею 18,4 кв.м з зазначенням адреси: АДРЕСА_1 .

Підставою для державної реєстрації права власності надано наступні документи:

1) довідка ОК «Садово-дачне товариство «Гайок-МІ» від 01 серпня 2017 року про те, що відповідач є членом кооперативу та власником садово-дачного будинку АДРЕСА_2 ;

2) лист Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації від 02 листопада 2009 року про визначення рекомендованої адреси земельної ділянки;

3) технічний паспорт на садовий будинок, виготовлений «Київське міське бюро технічної інвентаризації» 04 серпня 2017 року на замовлення відповівдача.

З листів Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 07 серпня 2023 року та 16 серпня 2023 року вбачається, що земельні ділянки за вказаною адресою не зареєстровані та не обліковуються.

Крім того, з листів Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 09 серпня 2023 року та 10 серпня 2023 року вбачається, що питання про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна по АДРЕСА_1 не опрацьовувалося.

З інформації Департаменту містобудування та архітектури КМДА від 09 серпня 2023року вбачається, що в реєстрі адрес у місті Києві відсутні відомості про документ щодо присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна по АДРЕСА_1 .

З листа КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 09 серпня 2023 року вбачається, що нерухоме майно на праві власності за адресою: АДРЕСА_1 не реєструвалося.

З технічного паспорта на садовий будинок АДРЕСА_1 , виготовленого ТОВ «Київське міське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що садовий будинок побудовано у 1991 році.

( т.1, а.с. 23 - 41 ; 51 - 59 )

В той же час, з інформації Національного центру управління та випробувань космічних засобів Державного космічного агентства України від 13 червня 2023 року та інформаційно-аналітичної довідки від 21 липня 2023 року та долученими до неї супутниковими знімками, станом на 2005, 2007, 2009, 2010, 2012, 2014, 2017, 2019 та 2020 роки вбачається, що до квітня 2009року земельна ділянка на території НПП «Голосіївський» у м. Києві за запитуваними географічними координатами прив`язки до «об`єкту інтересу» була вільна від забудови, ознак знаходження будь-яких споруд в її межах не виявлено.

( т.1. а.с. 60 - 71 )

Встановлено також, що 09 червня 2023 року за заявою НПП`Голосіївський» Спеціалізованою екологічною прокуратурою зареєстроване кримінальне провадження № 0000490 за ч.4 ст.197-1 КК України за фактом самовільного будівництва окремими членами ОК`Садово-дачне товариство «Гайок-МІ» на самовільно зайнятих земельних ділянках на території урочища «Гайок», що перебуває у постійному користуванні НПП`Голосіївський» та відноситься до земель природно-заповідного фондк, досудове розслідувавння за яким здійснюється Головним управлінням Національної поліції України.

21 вересня 20123 року в межах кримінального провадження були проведені слідчі дії, а саме огляд садового будинку АДРЕСА_1 .

( т.1, а.с.72 -78; т.2, а.с.73 - 74 )

Відповідно до ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу.

Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно зі ст.9 ЗК України до повноважень Київської і Севастопольської міських рад у галузі земельних відносин на їх території належить:

1) розпорядження землями територіальної громади міста;

2) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу;

3) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 317 та 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Згідно з ч.1 ст.83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

Таким чином, право розпорядження землями територіальної громади належить Київській міській раді.

Як зазначено вище, рішення про передачу відповідачу у власність чи користування земельної ділянки по АДРЕСА_1 Київська міська рада не приймала.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

За змістом ст. 334 ЦК України право на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає із дня такої реєстрації.

Згідно з ч.1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є будування житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна на земельній ділянці, що не була відведена з цією метою, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Таким чином, зареєстрований за позивачем об`єкт нерухомості, з точки зору закону, є самочинним будівництвом.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Таким чином, захисту у судовому порядку підлягає порушене, невизнане або оспорюване право.

Згідно з ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК україни при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Пунктом 1 ч.1 ст.2 Закону України«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави.

Сама собою державна реєстрація права власності за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права власності, але створює спростовувану презумпцію права власності такої особи.

Це відповідає позиції Верховного Суду, висловленій у постанові Великої Палати від 12 березня 2019 року в справі № 911/3594/17.

Крім того, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року в справі № 680/214/16, від 07 квітня 2020 року в справі № 916/2791/13, від 20 липня 2022 року в справі № 923/196/20 зроблено висновок про те, що державна реєстрація визначає лише момент, після якого виникає право власності, за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом, як необхідних для виникнення права власності.

Формулювання положень ст. 376 ЦК України виключають можливість існування інших способів легітимізації самочинного будівництва та набуття права власності на таке нерухоме майно, ніж ті, що встановлені цією статтею.

Реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, яка здійснила самочинне будівництво, у силу наведених положень законодавства та приписів ч.2 ст.376 ЦК України не змінює правового режиму такого будівництва як самочинного, з метою застосування, зокрема, положень частини четвертої цієї статті.

Ураховуючи наведене, коли належний власник земельної ділянки не надавав згоди на будівництво на його земельній ділянці об`єкта нерухомого майна, він має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав як власника земельної ділянки (частина друга статті 152 ЗК України).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від від 15 листопада 2023 року у справі № 916/1174/22зазначено, що належними вимогами, які може заявити особа - власник земельної ділянки, на якій здійснено (здійснюється) самочинне будівництво, для захисту прав користування та розпорядження такою земельною ділянкою, є вимога про знесення самочинно побудованого нерухомого майна або вимога про визнання права власності на самочинно побудоване майно.

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що можливі способи захисту прав особи - власника земельної ділянки, на якій здійснено самочинне будівництво, прямо визначені ст. 376 ЦК України.

Якщо позивач прагне захистити свої права, порушені внаслідок самочинного будівництва, він має право звернутися до суду з позовною вимогою, сформульованою відповідно до положень ч.ч. 4 або 5 ст. 376 ЦК України.

Тобто позивач може подати позов про визнання права власності на спірний об`єкт нерухомості (ч. 5 ст. 376 ЦК України) або про знесення спірного об`єкта нерухомості (ч. 4 ст. 376 ЦК України).

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Враховуючи викладене вище, порушення права Київської міської ради на розпорядження землями територіальної громади міста, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача, приведені в відзиві, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.

Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача.

Відповідач не заперечував, що земельна ділянка для будівництва по АДРЕСА_1 , користувачем якої є НПП`Голосіївський», йому не передавалася.

Крім того, Національним центром управління та випробувань космічних засобів Державного космічного агентства України підтверджено відсутність забудови навказаній земельній ділянці до квітня 2009 року.

Вказана інформація відповідачем не спростована.

Докази, які б підтверджували приведену в технічному паспорті від 2017 року інформацію щодо часу побудови будинку до 1991 року, в матеріалах спарви відсутні і такі не надані відповідачем.

Таким чином, правові підстави для набуття відповідачем права власності на самочинно збудований будинок відсутні.

Суд при цьому враховує, що порядок та підстави державної реєстраціх речових прав, а також дії державних реєстраторів при цьому врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, пункт 1 якого визначає умови, підстави та процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав.

Відповідно до п. 40 Порядку №1127 державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених ст. 27 Закону та цим Порядком.

Таким чином, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

У пункті 77 Порядку 1127 зазначено, що державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт проводиться за наявності відомостей про його технічну інвентаризацію, про прийняття його в експлуатацію та про присвоєння такому об`єкту адреси (крім випадку проведення реконструкції об`єкта, що не має наслідком його поділ, виділ частки або об`єднання), отриманих державним реєстратором з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.

Згідно з абзацом третім пункту 78 Порядку 1127 документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не вимагається в разі державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року.

Документ, що підтверджує присвоєння закінченому будівництвом об`єкту адреси, не вимагається у разі державної реєстрації права власності на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстроване в Державному реєстрі прав.

У такому разі заявник у поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки, за яким державним реєстратором отримуються відомості Державного земельного кадастру з метою встановлення місця розташування земельної ділянки, на якій споруджено відповідний об`єкт, для подальшого відображення його адреси (абз. 3 п.79 Порядку № 1127).

З рішення про державну реєстрацію прав від 31 серпня 2017 року вбачається, що інформація про кадастровий номер земельної ділянки, на якій відповідачем здійснено самочинне будівництво, не приведений.

( т.1, а.с. 34 )

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно речові права на земельну ділянку, на якій відповідачем здійснено самочинне будівництво, зареєстровані за НПП`Голосіївськеий».

( т.1, а.с. 31 - 33 )

Таким чином, приведені відповідачем заперечення не можуть бути прийняті судом до уваги.

Суд вважає, що позивачем обрано правильний та ефективний спосіб захисту порушеного права, а тому і в цій частині твердження відповідача суд вважає безпідставними.

Щодо пропуску строку пзовної давності, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленій у постанові в справі № 759/3883/17 від 19 листопада 2020 року, позов власника про усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК України) є негаторним.

Позовна давність не поширюється на вимоги власника чи іншого володільця про усунення перешкод у здійсненні ним права користування чи розпорядження своїм майном, що не пов`язані з позбавленням володіння, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі, а тому негаторний позов може бути пред`явлений позивачем доти, доки існує саме правопорушення.

Особа, яка є власником майна, не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та/або розпорядження цим майном.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц відступила від висновку Верховного Суду України, сформульованого у постанові від 27 січня 2016 року у справі № 6-2913цс15, та вказала на те, що негаторний позов може бути пред`явлений упродовж усього часу тривання відповідного правопорушення.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

З урахуванням приведенного та викладеного вище обгрунтування, і решта тверджень відповідача суд до уваги не приймається.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням цього з відповідача на користь Київської міської прокуратури підлягає стягненню сплачений ним судовий збір при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст.3, 6, 15, 16, 178, 317, 319, 321, 328, 331, 334, , 376, 391 ЦК України,ст.ст. 19, 43, 44, 83, 152-155 ЗК України, Законом України України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 263 - 266, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Благоустрій Шевченківського району» Соколянського Д.В.про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 31 серпня 2017 року, індексний номер 62692105.

Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на нерухоме майно - садовий будинок загальною площею 18. 4 кв.м. по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта 000, номер запису про право власності 22105890. Зобов`язати ОСОБА_1 за власний рахунок знести об`єкт самочинного будівництва - садовий будинок загальною площею 18, 4 кв.м по АДРЕСА_1 , звільнити земельну ділянку від тимчасових споруд на ній, в тому числі демонтувати паркан навколо земельної ділянки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Київської міської прокуратури ( , банк ДКСУ м.Київ, код банку: 820172, UА0011062, вул. Предславинська, 45/9, м.Київ, 03150) 5 368, 00 грн судового збору.

Прокурор: заступник керівника Київської міської прокуратури: 03150 м.Київ вул. Предславинська, 45/9, .

Позивач: Київська міська рада, адреса: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.В. Машкевич