Справа № 194/219/25
Номер провадження № 2/194/381/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Корягіна В.О.,

за участю секретаря судового засідання Коркіної Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області в спрощеному провадженні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Тертиця Т.В. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 02.08.2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту https:// creditkasa.com.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1249-2310. За умовами зазначеного договору відповідач отримала кредит у вигляді відкриття невідновлюваної кредитної лінії з сумою 8000,00 грн., строк кредитування 300 днів, базовий період (обраний позичальником) 14 днів, зниженою ставкою 2,50% в день, стандартною ставкою 3,00% в день. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за договором про відкриття кредитної лінії №1249-2310 від 02.08.2023 року, відповідач станом на 17.12.2024 року має заборгованість по кредиту в розмірі 79440,00 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту (прострочена) 8000,00 грн., заборгованості по процентам (прострочена) 71440,00 грн. Кредитодавцем було прийнято рішення про застосування до позичальника програми лояльності та частково списати нараховані проценти у сумі 39440,00 грн. за умови погашення решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 40000,00 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1249-2310 від 02 серпня 2023 року у розмірі 40000,00 грн. та суму сплаченого судового збору.

Представник відповідача подала до суду відзив по справі, в якому просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що при оформленні кредитної лінії відповідачу не було повідомлено про умови кредитування. Кредитна лінія оформлена строком на 14 днів, будь-які інші умови та примірник кредитного договору відповідач не отримувала. Нарахування відсотків після закінчення строку кредитування, а саме з 15.08.2023 року є неможливим, вказане право у позивача відсутнє. Позивач нараховуючи заборгованість за процентами виходив з строку кредитування 300 днів, тоді як вона погоджувалася на 14 днів. Крім того, відсутні докази, факту надання відповідачу кредиту в сумі зазначеній у позові, а саме первинні бухгалтерські документи, які б підтверджували перерахування відповідачу коштів та докази з яких можливо ідентифікувати належність електронного платіжного засобу саме відповідачу. Також, нарахований позивачем розмір відсотків є несправедливим та перевищує максимально допустимий розмір щоденної відсоткової ставки визначеної законодавством. Відповідач понесла витрати на професійну правову допомогу у розмірі 8000,00 грн., які просила стягнути з позивача.

Представник позивача подав до суду додаткові письмові пояснення, в яких просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, стягнути з відповідача судові витрати пов`язані з розглядом справи та відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу з позивача на користь відповідача. Також, зазначив, що відповідач попередньо була ознайомлена з Договором та Правилами надання споживчих кредитів, Паспортом споживчого кредиту Інформацією яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором №1249-2310 (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України, які складають єдиний договір в якому визначаються всі його істотні умови. Оспорюваний договір укладений в електронній формі, був підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором «А4143», який був надісланий на номер мобільного телефону, який відповідач зазначала при заповненні заяви (+14) та на її електронну адресу, тому, твердження відповідача, що вона не була ознайомлена з умовами договору не відповідають дійсності. Крім того, на підтвердження перерахування коштів відповідачу за договором №1249-2310 до матеріалів справи долучені належні докази, які підтверджують здійснення господарської операції. Щодо належності електронного платіжного засобу на який було перераховано кредитні кошти відповідачу, то відповідач створюючи заявку на отримання кредиту, самостійно вносить власні дані в том числі номер банківської картки та несе особисту відповідальність за правильність та достовірність зазначених даних. В кредитному договорі номер особистого електронного платіжного засобу відповідача зазначений з маскою НОМЕР_1 , проте відповідачем при оформленні заявки було зазначено повний номер, але позивач не може повністю зазначати та зберігати у документах номер особистого електронного платіжного засобу відповідача. Оскільки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не є банківською установою, тому здійснює безготівковий переказ коштів без відкриття рахунків. У позивача наявні укладені договори з АТ КБ «Приват банк» про надання послуг в системі LiaPay, згідно яких останній надає дистанційне обслуговування, фінансові послуги з прийому платежів за допомогою системи LiqPay, а також забезпечує технологічне обслуговування з прийому платежів та перерахування грошових коштів за розпорядженням ТОВ «Укр Кредит Фінанс», на банківські картки платників. Щодо строку кредитування та сплати відсотків, то відповідач сама обирала базовий період 14 днів, а строк на який видаються грошові кошти становить 300 днів, це різні строки та поняття. Проценти визначені у договорі не суперечать вимогам чинного законодавства, в договорі чітко визначено проценту ставку у розмірі 3,00 % та 2,50 %, вона є фіксованою та не змінюється протягом усього строку користуванням кредитом. Крім того, проценти було нараховані відповідно до умов договору, після 27.05.2024 року нарахування процентів було зупинено. Проценти за користування кредитом визначено відповідно до ст.1048, 1054, 1056 ЦК України, та не є компенсацією у разі невиконання зобов`язань за договором в розумінні п.5 ч.3 ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів» та ст.625 ЦК України. Наданий позивачем розрахунок заборгованості є належним доказом, містить детальний розпис нарахованої заборгованості. Штрафи та комісії стосовно відповідача не нараховувалися. Щодо витрат на правничу допомогу, вважає їх неспівмірними із складністю цієї справи та необґрунтованими.

Представник відповідача подав до суду додаткові пояснення по справі, в яких просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки позивач належним чином не спростував доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву. Вказує, що до позовної заяви не долучено жодного доказу на підтвердження здійснення нарахування кредиту відповідачу по договору №1249-2310 від 02.08.2023 року та отримання грошових коштів, будь-які первинні бухгалтерські документи відсутні. Відсутня можливість перевірити факт наявності заборгованості та її розмір, а також ідентифікувати належність електронного платіжного засобу НОМЕР_1 відповідачу, оскільки повна інформація про номер банківської карти відсутня. Зазначає, що зазначення у договорі двох строків кредитування призводить до неправильного його тлумачення та є несправедливим. Розрахунок заборгованості вважає складений з порушенням ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування», тому не може бути належним доказом.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належними чином. В матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належними чином. Представник відповідача надав суду письмову заяву, згідно якої просить у задоволенні позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс» відмовити в повному обсязі та розглядати справу без участі сторони відповідача.

На підставі ст.223 ЦПК України, суд вважав можливим розглядати справу, за вказаних обставин, без участі не з`явившихся учасників справи.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 02.08.2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту https:// creditkasa.com.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1249-2310. За умовами договору банк відкрив позичальнику невідновлювану кредитну лінію з сумою кредиту 8000,00 грн., з стандартною процентною ставкою 3,00% за кожен день користування кредитом, зниженою процентною ставкою 2,50% за кожен день користування кредитом, та пільговою процентною ставкою 2,50% за кожен день користування кредитом протягом базового періоду. Строк кредитування 300 календарних днів, дата повернення кредиту 27.05.2024 року. Базовий період складає 14 календарних днів. Договір підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором пароль НОМЕР_2 , та зазначено номер особистого електронного платіжного засобу № НОМЕР_1 .

Відповідно до п.3.10 Договору, укладаючи цей договір, кредитодавець та позичальник визнають усі документи (в тому числі цей договір), підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), еквівалентними за значенням (з точки зору правових наслідків) документам у письмовій формі, підписаним власноручно, що повністю відповідає положенням ч.12 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію». Сторони підтверджують, що цей Договір, укладений в електронній формі, має таку саму юридичну силу для сторін, як і документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі. Підписуючи цей Договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма (в тому числі істотними) умовами цього Договору та Правил.

Відповідно до п.4.10 Договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: Стандартна процентна ставка становить 3.00% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання Позичальником права користування Кредитом за Промо-ставкою та/або Зниженою, та/або Пільговою процентною ставкою).

Відповідно до п.4.12 Договору, строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 (триста) календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Надання додаткових грошових коштів Позичальнику у рахунок Кредиту на підставі Додаткової угоди не змінює Строк кредитування. Дата повернення (виплати) Кредиту 27.05.2024 року. Строк дії Договору є рівним Строку кредитування. У будь-якому випадку Договір діє до 24 (двадцять четвертої) години (включно) доби, наступної після дати повного та належного виконання сторонами своїх зобов?язань за цим Договором.

Відповідно до п.4.8 Договору, базовий період складає 14 календарних днів.

Відповідно до п.10.1 Договору, пільгова процентна ставка становить 2,50 % за кожен день користування кредитом протягом першого базового періоду.

Позивачем долучено до матеріалів позовної заяви таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором № 1249-2310 від 02.08.2023 року, яка підписана відповідачем одноразовим ідентифікатором А4143.

02.08.2023 року ОСОБА_1 , було підписано Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «CreditKasa», за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором пароль А4143, в яких викладені правила надання кредиту, процес надання кредиту, порядок укладення договору, правила нарахування процентів за користування кредитом та погашення заборгованості, програма лояльності кредитодавця, права та обов`язки сторін договору, відповідальність сторін, порядок вирішення спорів та інші.

Також, 02.08.2023 року ОСОБА_1 , за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором пароль НОМЕР_2 було підписано Паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, який містить основні умови кредитування.

Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту № 1249-2310 від 02.08.2023 року, ОСОБА_1 , 02.08.2023 року на платіжну картку НОМЕР_1 перераховано 8000,00 грн., призначення платежу: видача коштів за кредитним договором № 1249-2310 від 02.08.2023 року, платіж: .

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 1249-2310 від 02.08.2023 року, ОСОБА_1 станом на 17.12.2024 року має заборгованість по кредиту у розмірі 79440,00 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту (прострочена) 8000, 00 грн., заборгованості по процентам (прострочена) 71440,00 грн.Проценти по кредиту нараховані за період з 02.08.2023 року по 27.05.2024 року.

З позовної заяви вбачається, що позивач застосовує програму лояльності та частково списує нараховані проценти за договором № 1249-2310 від 02.08.2023 року у сумі 39440,00 грн. за умови погашення відповідачем решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 40000,00 грн., з якої: заборгованість по кредиту (прострочена) 8000,00 грн., заборгованість по процентам (прострочена) 32000,00 грн.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII).

За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч. 2 ст.639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає ааме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення від 11 листопада 1996 року у справі «Кантоні ааме Франції», заява № 17862/91, § 31-32; від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов ааме України», заява № 20372/11, § 65). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення від 22 листопада 1995 року у справі «S. W. ааме Сполученого Королівства», заява № 20166/92, § 36).

В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч.1 ст.3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1ст.3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У ч.ч.1,3 ст.509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою споживачем банківських послуг (ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Згідно з п.22 ч.1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Проте доводи представника відповідача не можуть бути прийняті до уваги, оскільки з матеріалів справи вбачається, що 02.08.2023 року між сторонами укладено кредитний договір № 1249-2310 у електронному вигляді шляхом підписання ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором А4143. Також, відповідачем було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором А4143таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача за договором про споживчий кредит, в якому чітко зазначено базовий період по сплаті відсотків за користування кредитом з 02.08.2023 року по 15.08.2023 року за відсотковою ставкою 2,50 %, та подальший період користування кредитом з 16.08.2023 року по 27.05.2024 року за відсотковою ставкою 3,00%. Тобто, відповідач була ознайомлена особисто з періодами сплати кредиту та відсотковою ставкою та погодилась на вказані умови.

Крім того, перерахування кредитних коштів у розмірі 8000,00 грн. підтверджується долученою до матеріалів справи довідкою АТ КБ «Приват банк» від 16.12.2024 року, яку суд вважає належним доказом, та з якої вбачається що зарахування грошових коштів відбулося на банківську картку (особистий електронний платіжний засіб) відповідача, яка зазначена в договорі № 1249-2310 від 02.08.2023 року.

Що стосується нарахування заборгованості по процентам за користування кредитом, то суд враховує, що відповідно до висновків, викладених в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 04.07.2018 в справі №310/11534/13, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що нарахування відсотків відбувалося в межах строку договору, а саме по 27.05.2024 року.

При цьому, у договорі про відкриття кредитної лінії №1249-2310 від 02.08.2023 року сторони, діючи відповідно до положень ст.ст.6, 627 ЦК України, врегулювали відносини щодо сплати процентів за користування кредитом та строку кредитування.

Так, суд звертає увагу, що умовами п.4.8 договору було узгоджено базовий період по сплаті відсотків, який складає 14 днів та відповідно п.4.12 договору сторони узгодили, що кредитна лінія надається строком на 300 календарних днів від дати отримання кредиту позичальником (дисконтний період), а саме, до 27.05.2024 року. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 80000,00 грн.

Таким чином, укладаючи кредитний договір, сторони погодили всі істотні умови договору, зокрема, суму кредиту, відсоткову ставку та строк кредитування.

Щодо заперечень представника відповідача про незаконне застосування процентної ставки у розмірі 3,00%, суд зазначає, що ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч.4 цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності 24 грудня 2023 року. З долученого розрахунку вбачається, що станом на 23.12.2023 року залишок нарахованих не погашених відсотків за кредитним договором №1249-2310 від 02.08.2023 року складає 34000,00 грн. Таким чином, процентна ставка нараховувалась позивачем у відповідності до чинного законодавства, яке діяло до набрання чинності цим Законом. Крім того, з позовних вимог вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 прострочену заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 32000,00 грн., тобто у меншому розмірі ніж в розрахунку заборгованості станом на 23.12.2023 року.

Суд констатує, що доказів належного виконання кредитного зобов`язання ОСОБА_1 на користь кредитора ТОВ «Укр Кредит Фінанс» матеріали справи не містять, заборгованість за тілом кредиту у сумі 8000,00 грн. є доведеною та відповідачем ні в межах базового періоду 14 днів, ні після його завершення не була погашена.

Відповідач умови договору про відкриття кредитної лінії № 1249-2310 від 02.08.2023 року своєчасно і в повному обсязі не виконувала, кредит не сплачувала. Таким чином відповідачем були порушені вимоги ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, умов Договору і виникла заборгованість перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс».

На підставі викладеного, та розглядаючи справу в межах позовних вимог, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1249-2310 від 02.08.2023 року у розмірі 40000, 00 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту (прострочена) 8000, 00 грн., заборгованості по процентам (прострочена) 32000,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2422,40 грн. Оскільки позовні вимоги було задоволено в повному обсязі, то відсутні підстави для стягнення з позивача витрат відповідача на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 526,527,530,549,610,611,628,629,634,638,1052,1054 ЦК України, ст.ст. 19, 76, 77, 81, 131, 141, 247, 256 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», Код , адреса: м. Київ б-р. Лесі Українки буд. 26 офіс 407, заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1249-2310 від 02 серпня 2023 року у розмірі 40000, 00 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту (прострочена) 8000,00 грн., заборгованості по процентам (прострочена) 32000, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», Код , адреса: м. Київ б-р. Лесі Українки буд. 26 офіс 407, судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне судове рішення складено 28 липня 2025 року.

Головуючий суддя: В.О. Корягін