Справа № 180/935/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нанічкіної Н.М.

з секретарем судового засідання Лебедєвою К.Є.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

14.05.2025 року позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 44165,39 гривень, а також судовий збір у розмірі 3028,00 гривень. Позов обгрунтовано тим, що 19.06.2024 року трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ПАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , порушив правила дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок вказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Згідно постанови Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області № 182/3620/24 від 18.07.2024 року відповідача було визнано винним у настанні ДТП. На виконання вимог ЗУ № 1961-ІV, цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання ДТП не була застрахована. Потерпіла особа повідомила позивача про настання ДТП та надала усі необхідні документи, зокрема, подано заяву про відшкодування шкоди, заподіяної ДТП. Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Згідно висновку № 104744 вартість відновлювального ремонту «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 , становить 42365,39 гривень. Витрати на збір документів складають 1800,00 гривень, загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 44165,39 гривень. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні ДТП, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивача всю завдану шкоду. З урахуванням норм чинного законодавства та зазначених обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 44165,39 гривень.

05.06.2025 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі у зв`язку з тим, що він є неналежним відповідачем у справі. Позивач у позові посилається на ст.1166 ЦК України та ст.1187 ЦК України, як на підставу стягнення у порядку регресу грошових коштів, понесених ним на відшкодування шкоди потерпілому. Однак, позивач не врахував правові підстави керування ним автобусом ПАЗ 32054, реєстраційний номер НОМЕР_1 на час скоєння ДТП, а саме: автобус ПАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ТОВ «ЕКСПРЕС-БУС», юридична адреса: Дніпропетровська область, м.Нікополь, вул.Карла Лібкнехта, 165-Г (). Керівником даного товариства є ОСОБА_2 . Як в день скоєння ДТП, так і зараз він працює в ТОВ «ЕКСПРЕС-БУС» водієм автобуса, і під час ДТП автобус ПАЗ 32054, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким він керував та який контактував з іншим транспортним засобом, перебував на маршруті, здійснюючи перевезення пасажирів по встановленому маршруту, за розкладом. Тому, особою, яка повинна відшкодовувати шкоду є ТОВ «ЕКСПРЕС-БУС», як юридична особа, працівником якого завдано шкоди при виконанні ним своїх трудових обов`язків. Під час оформлення матеріалів ДТП встановлювалося, що автобус ПАЗ 32054, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким він керував та який контактував з іншим транспортним засобом, перебував на маршруті, здійснюючи перевезення пасажирів по встановленому маршруту, за розкладом. Позивачу було достовірно відомо кому належить автобус, оскільки дані відомості надавалися йому разом із повідомленням про ДТП, а в документах долучених до позовної заяви мається копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автобус. Позивачу та його представнику було відомо, що автобус йому не належить, а враховуючи, що він не здійснює господарську діяльність по наданню послуг з перевезення пасажирів, то відповідно позивач мав можливість встановити коло осіб, які на законних підставах несуть цивільну відповідальність за завдання шкоди третім особам.

За ч.5 ст.279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

З наданих сторонами доказів вбачається, що постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.07.2024 року по справі № 182/3620/24 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП. Судом встановлено, що 19.06.2024 року об 11-17 годині в м.Нікополь на перехресті вул.Електрометалургів та вул.Першотравнева, водій ОСОБА_1 , керуючи автобусом ПАЗ32054, державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу, та здійснив зіткнення з автомобілем Volkswagen Touareg, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, потерпілих немає. Водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.13.1 ПДР України (а.с.8).

Власник транспортного засобу автомобіля Volkswagen Touareg, державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_3 , 25.06.2024 року звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.11-12).

Цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів - Volkswagen Touareg, державний номерний знак НОМЕР_2 , страхувальник ОСОБА_3 ,відповідно Полісу №217331641 була застрахована УТСК (а.с.10).

Згідно звіту №74-07.24 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, автомобіля Volkswagen Touareg, державний номерний знак НОМЕР_2 , проведеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 , ринкова вартість автомобіля складає 640563,00 гривень; вартість відновлювального ремонту 114437,05 гривень (включаючи ПДВ на запасні частини), 98173,09 гривень (без складової ПДВ); вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу: 47467,80 гривень (включаючи ПДВ на запасні частини); 45365,38 гривень (без складової ПДВ; вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобуVolkswagen Touareg, державний номерний знак НОМЕР_2 становить: 47467,80 гривень (включаючи ПДВ на запасні частини), 42365,38 гривень (без складової ПДВ) (а.с.20-22).

Страхова компанія направила ОСОБА_3 кошти в розмірі 42365,39 гривень як виплату по справі №104744, згідно Наказу №3.1/20379 від 15.10.2024 року (а.с.36).

МТСБУ звернулося до відповідача ОСОБА_1 із претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 44165,39 гривень (а.с.37).

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Частиною 1 ст.1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Отже, страховик, яким є Моторне (транспортне) страхове бюро України, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи за відшкодування потерпілому ОСОБА_3 .

Разом з тим, суд погоджується з ОСОБА_1 в тому, що він є неналежним відповідачем по справі.

Верховний Суд в своїй постанові від 07.10.2020 року по справі № 705/3876/18 зазначив наступне.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; (пункти 1 і 4 частини другої статті 175 ЦПК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України).

Відповідач це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі належному відповідачеві.

У частині 1 ст.1166 ЦК України зазначається, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно відоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником ПАЗ 32054, державний номер НОМЕР_1 , є ТОВ «ЕКСПРЕС-БУС», адреса: Дніпропетровська область, м.Нікополь, вул.Карла Лібкнехта, 165-Г.

ОСОБА_1 працює водієм автобуса ПАЗ НОМЕР_1 , що підтверджується дорожнім листом «Експрес Бус» за травень 2025 року.

Згідно відкритих даних, ТОВ «ЕКСПРЕС-БУС», юридична адреса: Дніпропетровська область, м.Нікополь, вул.Карла Лібкнехта, 165-Г (). Керівником даного товариства є ОСОБА_2 .

Оскільки ОСОБА_1 під час ДТП працював водієм автобуса ПАЗ 32054, державний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ТОВ «ЕКСПРЕС-БУС», то враховуючи приписи ч.2 ст.1 ст.1172, ч.2 ст.1187 ЦК України, він не повинен відшкодовувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, оскільки не є власником транспортного засобу учасника ДТП, і перебуває з власником транспортного засобу в трудових відносинах.

Отже, ОСОБА_1 є неналежним відповідачем по справі про відшкодування шкоди в порядку регресу, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями ст.ст.12, 13, 77-81, 141, 259, 263-265, 268, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження за умов, визначених в ч.2 ст.354 ЦПК України.

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, , адреса: Русанівський бульвар, 8, м.Київ, 02154.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 06.08.2025 року.

Суддя: Н. М. Нанічкіна