30 липня 2025 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
у складі головуючого судді Бучко Т.М.
секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.
з участю державного виконавця Анненкової О.Ю.
представника боржника ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Анненкової Олени Юріївни про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами,
Подання мотивує тим, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби у місті Рівному з 06 вересня 2023 року перебуває зведене виконавче провадження № 78600217 про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 . Станом на 11 липня 2025 року заборгованість по зведеному виконавчому провадженню становить 666280,11 грн. Під час виконання зведеного виконавчого провадження здійснено перевірку майнового стану боржника та встановлено, що інформація про номери рахунків, відкриті у банках та інших фінансових установах України за боржником, відсутня, інформація про джерела отримання доходів боржника відсутня, за боржником відсутнє рухоме майно, за боржником не зареєстровано нерухоме майно. Майна за боржником, на яке можливо звернути стягнення для погашення
заборгованості по виконавчому документі, не виявлено. Здійснені державним виконавцем
заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. У ході виконання зведеного виконавчого провадження встановлено, що боржник ОСОБА_3 перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 з 28 серпня 2018 року. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта встановлено, що, перебуваючи у шлюбі, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 придбали у власність земельну ділянку для індивідуального садівництва згідно договору купівлі-продажу 11 липня 2022 року, на якій побудований садовий будинок ( АДРЕСА_1 ) та введений в експлуатацію згідно декларації. Право власності зареєстроване 26 липня 2022 року. Наведене дає підстави вважати, що садовий будинок та земельна ділянка належить ОСОБА_4 і ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності, а відтак в ньому може бути виділено частку, належну боржнику. Боржник ОСОБА_3 жодного разу не подавав декларації, а також приховував факт наявності спільного майна подружжя. Боржник недобросовісно виконує покладені на нього обов`язки та створює перешкоди для державного виконавця у ході примусового виконання зведеного виконавчого провадження.
В судовому засіданні головний державний виконавець Анненкова О.Ю. подання підтримала та пояснила, що з вересня 2023 року від боржника жодних письмових пояснень щодо невиконання виконавчих документів не надходило, декларації про доходи та майно останній не подав. Неодноразово викликала боржника до відділу ДВС та здійснювала виходи за його місцем проживання, однак боржник на виклики не з`явився і за місцем проживання був відсутній. Нині у зведеному виконавчому провадженні перебувають 4 виконавчих провадження, оскільки 3 виконавчі провадження 29 липня 2025 року закриті у зв`язку зі сплатою боржником боргу.
Стягувач ОСОБА_1 подання підтримує, оскільки ОСОБА_3 не виконує рішення суду про стягнення боргу. На його телефонні дзвінки боржник не відповідає та жодним чином не намагається повернути борг. Вважає, що боржник свідомо уникає виконання рішення суду, не реєструє на себе будь-яке майно, хоча по місту пересувається транспортним засобом. Жодних перемовин щодо добровільного повернення коштів ОСОБА_3 з ним не вів.
Представник боржника ОСОБА_2 заперечує проти задоволення подання та пояснив, що за виконавчими провадженнями № 72042284, № 75824034 та № 75872736 ОСОБА_3 заборгованість сплатив. Зі стягувачами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 досягнуто домовленостей щодо мирових угод, за якими оплата надійде найближчим часом. Таким чином, більшість виконавчих проваджень повністю ліквідується, а тому потреби у визначенні часток подружжя немає. Дружина ОСОБА_3 не є боржником у виконавчих провадженнях, а тому не зобов`язана відповідати за борги чоловіка своїм майном.
Стягувачі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та заінтересована особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.
Суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши додані до подання докази, дійшов таких висновків.
Суд встановив, що на виконанні відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального упраління Міністерства юстиції з 06 вересня 2023 року перебуває зведене виконавче провадження № 78600217 про стягнення з боржника ОСОБА_3 на користь стягувача ОСОБА_7 грошових коштів в сумі 5000 грн (ВП 72690475) та в сумі 129239,60 грн (ВП 72690136; на користь стягувача Управління патрульної поліції у Рівненській області грошових коштів в сумі 1020 грн (ВП 72042284) та в сумі 850 грн (ВП 75824034); на користь стягувача Рівненський міський суд Рівненської області коштів в сумі 8306,32 грн (ВП 75872736); на користь стягувача ОСОБА_8 гршових коштів в сумі 195911,94 грн (ВП 76080537); на користь стягувача ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 325952,25 грн.
21 липня 2025 року боржник ОСОБА_3 сплатив борг за виконавчим провадженням № 75872736 в сумі 9436,95 грн, за виконавчим провадженням № 75824034 в сумі 1235 грн та за виконавчим провадженням № 72042284 в сумі 1422 грн.
Станом на 30 липня 2025 року заборгованість по зведеному виконавчому провадженні № 78600217 становить 656103,79 грн.
За інформацією Державної фіскальної служби України від 03 червня 2025 року, у боржника ОСОБА_3 наявні рахунки в АТ КБ "Приватбанк" та АТ "Універсал Банк". Грошові кошти на рахунках відсутні.
За відомостями Державної податкової служби України від 03 червня 2025 року, інформація про податкового агента та суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб податковим агентом, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, і суму утриманого ними податку, а також суму річного доходу, задекларованого фізичної особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, в Державного реєстрі щодо ОСОБА_3 відсутня.
Транспортні засоби за боржником ОСОБА_3 не зареєстровані, про що свідчить відповідь Міністерства внутрішніх справ України від 04 червня 2025 року на запит № 272479367.
Відомості про зареєстроване за боржником нерухоме майно відсутні, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 435164041 від 11 липня 2025 року.
ОСОБА_3 з 28 серпня 2018 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_9 , що підтверджується актовим записом про шлюб № 1348 від 28 серпня 2018 року, виданим Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.
Відповідно до ч.1 ст.443 ЦПК України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».
Відповідно до ст.10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачений обов`язок виконавця вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з ч.2 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження", стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.
У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення (ч.5 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження").
Відповідно до ч.6 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження", стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.
Згідно з ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Таке ж положення містить і ч.3 ст.368 Цивільного кодексу України, згідно з якою майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
За нормами ч.2 ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 3676231/16-ц виснувала, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.
Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 464/2227/17 зазначив, що визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення з нього боргу. Визначення частки не призведе до звуження належних боржнику прав на житло, оскільки предметом розгляду подання є не звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.
Отже, визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення боргу з боржника, який не має іншого майна, на яке може бути звернено стягнення.
У справі встановлено, що боржник ОСОБА_3 з 06 вересня 2023 року не виконує передбачені ч.5 ст.19 Закону України "Про виконавче провадження" обов`язки, зокрема протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчих проваджень не подав декларацію про доходи та майно (в тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами), про рахунки у банках чи інших фінансових установах; не з`явився на вимоги виконавця; не надав пояснення за фактами невиконання рішень.
Доказів на спростування вказаних обставин боржник суду не надав.
Державним виконавцем вичерпано всі можливі заходи, передбачені законом щодо примусового виконання рішень за рахунок іншого майна боржника, оскільки грошові кошти на рахунках ОСОБА_3 відсутні, рухоме майно за ним не зареєстровано і боржником не було запропоновано види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу.
Суд звертає увагу, що сплата боржником боргу за виконавчими провадженнями № 75872736, № 75824034 та № 72042284 здійснена ОСОБА_3 21 липня 2025 року, тобто після звернення державного виконавця до суду з поданням про визначення частки майна боржника. Доказів досягнення домовленостей зі стягувачами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо мирової угоди матеріали справи не містять. Стягувач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив факт перемовин з боржником з ініціативи останнього.
Представник боржника не заперечує, що нерухоме майно, а саме садовий будинок та земельна ділянка, набуте ОСОБА_3 у шлюбі з ОСОБА_4 .
З огляду на презумпцію рівності часток подружжя, ОСОБА_3 належить 1/2 частка у праві спільної власності на садовий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 .
Суд зауважує, що визначення частки боржника у спільному сумісному майні ніяким чином не впливає на законні права та інтереси дружини ОСОБА_3 , оскільки суд не вирішує питання про виділ частки майна в натурі чи звернення стягнення на неї.
Крім того, визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, є лише передумовою для звернення стягнення на таку частку, а тому боржник не позбавлений можливості вживати заходи щодо добровільного погашення боргу перед стягувачами з метою недопущення звернення стягнення на нерухоме майно.
Враховуючи, що садовий будинок та земельна ділянка перебуває у спільні сумісній власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у боржника немає іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, наявні підстави для визначення частки боржника ОСОБА_3 у спільному сумісному майні, а тому подання належить задовольнити.
На підставі наведеного та керуючись ст.260, 261, 353, 354, 443 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Анненкової Олени Юріївни про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами - задовольнити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя