ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/3708/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Маркєлової В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Овчаренко К.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Клімова А.Ю.,

свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

неповнолітньої дитини - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7 , третя особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Службу у справах дітей та сім`ї Дніпровськоїрайонної у місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав,

У С Т А Н О В И В:

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва до Дарницького районного суду міста Києва надійшла цивільна справа № 755/10214/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про позбавлення батьківських прав.

На обґрунтування позову зазначив таке.

Починаючи з 2004 року, Позивач з Відповідачем почали жили разом однією сім?єю у цивільному шлюбі за адресою реєстрації Позивача, при цьому реєструвати шлюб в органах РАГСУ молода сім?я спочатку на той час не вважала за потрібним та не мала наміру.

Згодом, після двох років сумісного проживання, Позивач з Відповідачем вирішили узаконити свої сімейні стосунки, внаслідок чого разом звернулися до органу реєстрації актів цивільного стану та укласти шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві 21 жовтня 2006 року, актовий запис N? 2135 (додаток-2).

Під час перебування у зареєстрованому шлюбі у Позивача з Відповідачем народилася спільна дитина (донька) - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В органах РАГА, реєстрація дитини проходила за сумісною згодою Позивача з Відповідачем, які визначили батьком дитини ОСОБА_1 . До того, слід наголосити, що Позивач і є біологічним батьком дитини. Народження доньки та батьківство підтверджується Свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_1 (додаток-3).

Під час перебування у зареєстрованому шлюбі, шлюбні відносини будувалися у сім?ї по різному, були і період часу, коли Позивач з Відповідачем припиняли шлюбні відносини та жили окремо, але на той час ще могли примиритися та жити разом однією сім?єю заради дитини.

Наприкінці 2014 року, як мені вже з годом стало відомо, Відповідач познайомилася з іншим чоловіком та почала з ним відносини при цьому перебуваючи у шлюбі з Позивачем. Нові стосунки Відповідача з іншим чоловіком призвели до того, що остання одного разу у вечері під час вечері повідомила мені, що не бажає жити зі мною разом у моїх батьків та продовжувати сімейні стосунки у зв?язку з тим що у Відповідача не має до Позивача почуттів. Внаслідок чого Відповідачка зібрала свої речі та речі нашої доньки та переїхала мешкати до іншої квартири за місцем своєї реєстрації. На той час дитині було всього 5 років і я не заперечував щоб дитина жила разом з матерію, оскільки вважав що дитина і так отримала стрес під час того що буде жити окремо від батька та з одним із батьків.

На весні 2015 року Відповідач по справі звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва з позовною заявою про розірвання шлюбу та стягненням аліментів на утримання дитини. За результатом поданої позовної заяви про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, 28 травня 2015 року Дніпровським районним судом міста Києва, справа N? 755/6543/15-ц, шлюб між Позивачем та Відповідачем - розірвано та стягнуто аліментів на утримання дитини (додаток-5). З часом Відповідач звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовною заявою про збільшення розміру та способу стягнення аліментів (справа N? 755/172/45/17), внаслідок чого позовна заява була задоволена в повному обсязі, а батько дитини погодився з вимогами позовної заяви (додаток-б).

Позивач, після розірвання шлюбу та стягнення з останнього аліментів на утримання дитини, справжньо та вчасно сплачував не тільки аліменти на утримання дитини, а й додаткові витрати на утримання дитини. Будь-якої заборгованості з виплати аліментів на утримання дитини Позивач не мав.

Під час проживання дитини разом з Відповідачем, Позивач завжди турбувався про дитину, надавав їй матеріальну допомогу, купляв речі, проводив з дитиною дозвілля, відвідував з дитиною парки, тощо, приділяв увагу дитині та турбувався не тільки про стан здоров?я дитини, а й моральний та фізичний розвиток дитини.

Згодом, приблизно в літку 2018 року, Відповідачка повідомила мене, що вона вже сталий час мешкає з іншим чоловіком і ОСОБА_8 та хоче створити з іншим чоловіком нову сім?ю, внаслідок чого запропонувала мені забрати нашу доньку ОСОБА_8 до себе. Не вагаючись Позивач погодився з Відповідачем по справі і в той же день поїхав до Відповідача та забрав свою доньку до себе до дому. З цього часу та по теперішній час донька ОСОБА_8 мешкає разом з Позивачем у квартирі Позивача по справі за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки донька ОСОБА_8 мешкала та мешкає з батьком, та Позивач матеріально утримував та забезпечував свою доньку, останній запропонував Відповідачу забрати з виконавчої служби заяву про примусове стягнення аліментів на утримання дитини, на що Відповідач погодилась та відкликала заяву про стягнення аліментів на утримання дитини.

Для підтвердження відсутності заборгованості зі сплати аліментів, Позивач звернувся до адвоката, який надіслав до державної виконавчої служби адвокатський запит (додаток-7). Дніпровський ВДВС у місті Києва, повідомив адвоката, що виконавче провадження за яким було стягнуто в примусовому порядку аліменти з Позивача на утримання дитини закрито, заборгованість зі сплати аліментів - відсутня. Державним виконавцем 04 вересня 2018 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу (додаток- 8).

Позивач, як батько дитини, по досягненню дитиною шкільного віку зробив всі необхідні кроки та влаштував доньку до Середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №201 міста Києва, де і на даний час навчається дитина.

На перший дзвоник дитини у школі, позивач прийшов разом з бабусею, відповідачка також була присутня на першому дзвонику дитини, оскільки ще на той час коли дитина пішла до першого класу школи, донька мешкала разом з Відповідачем по справі. Але слід зазначити, що це був поодинокий візит Відповідача по справі до школи де навчається дитини і то коли дитина навчалася у першому класі. Починаючи з другого класу навчання дитини, дитина вже мешкала з Позивачем, а Відповідач по справі жодного разу починаючи з 2 класу де навчалася донька не з`являлася до школи.

Позивач завжди приділяв достатньо часу навчанню дитини, робив з дитиною ввечері домашні завдання, винаймав репетиторів, завжди відвідував навчальний заклад, батьківські збори, тощо. Він як батько дитини завжди забезпечував свою доньку усім необхідним, купував шкільне приладдя, речі першої необхідності, одяг, тощо.

При цьому слід наголосити що саме батько дитини створив всі належні умови для навчання дитини в школі та здобуття дитиною обов?язкової загальної освіти. Батько дитини завжди відвідував школу, спілкувався з вчителями, класним керівником, тощо. Натомість мати дитини, яка є Відповідачем по справі жодного разу не була в школі, не цікавилась досягненнями дитини та здобуттям дитини освіти чим не виконувала свої батьківські обов?язки. Дане твердження Позивача підтверджується Довідкою від 04 червня 2024 року N? 02-25/146 СЗШІ N? 201 в якій зазначено, що - «на даний час ОСОБА_9 успішно закінчила навчання у 8-А класі та перейшов до 9-А класу. ЇЇ вихованням, доглядом та навчанням займається батько ОСОБА_1 , самостійно. Мати протягом всього навчання дитини в школі не з?являлася, на зв?язок зі школою не виходить» (додаток-9). Також, у Характеристики від 04 червня 2024 року N? 01-19/136 наданою СЗШ N? 201 на прохання Позивача, директор школи та класний керівник зазначили: «.... Проживає дитина з татом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який забезпечує доньку ОСОБА_8 всім необхідним для навчання та здобуття дитиною освіти. Батько доньки ОСОБА_8 завжди цікавиться навчанням доньки, поведінкою доньки в школі, має постійний зв?язок з класним керівником, регулярно відвідує школу та батьківські збори, постійно бере участь у шкільних заходах. Мати доньки ОСОБА_8 протягом всього навчання дитини в школі не з?явилася, на зв?язок зі школою не виходить, не турбується про досягнення доньки у школі» (додаток 10).

Таким чином класний керівник та директор школи, де навчається донька ОСОБА_8 у вищезазначеній довідки та характеристики зазначили, що мати дитини яка є Відповідачем по справі жодним чином не турбується навчанням дитини чим самим не виконує обов?язків по вихованню дитини.

Зробивши аналіз чинного законодавства стосовно обов?язків батьків щодо здобуття дітьми освіти, можна виділити наступні зобов?язання батьків:

- забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (стаття 150 Сімейного кодексу України) - Відповідач жодних дій направлених на здобуття ОСОБА_8 повної загальної середньої освіти не вчиняє та не вчиняв;

- сприяти виконанню дитиною освітньої програми та досягненню дитиною передбачених нею результатів навчання (стаття 55 Закону України «Про освіту») - Відповідач жодних дій направлених на виконання ОСОБА_8 освітньої програми не вчиняє, жодного разу не допомагав робити домашнє завдання та не поясняв як само потрібно його робити;

- виховувати дитину, піклуватися про її здоров?я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей (стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства») Відповідач жодним чином не турбується про стан здоров?я доньки;

- відповідати за здобуття дітьми повної загальної середньої освіти (стаття 25 Закону України «Про повну загальну середню освіту») - Відповідач жодних дій направлених по здобуття ОСОБА_8 повної загальної середньої освіти не вчиняє.

Отже, всі вищезазначені обов?язки батьків є беззаперечними та закріплені нормами права, але Відповідач по справі жодного з вищезазначеного обов?язку по відношенню до доньки не виконує, а навпаки свідомо ухиляється від виконання обов?язків з посиланням тільки на те, що в неї інша сім?я.

Таким чином враховуючи вищевикладене, та докази надані Позивачем, можна зробити висновок, що мати дитини, яка є Відповідачем по справі не виконує своїх батьківських обов?язків передбачених чинним законодавством та нормами статті 150 Сімейного кодексу України та жодним чином не забезпечує здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Мати дитини свідомо ухиляється від виконання своїх обов?язків з питань навчання ОСОБА_8 в школі та здобуття нею освіти.

Позивач у жовтні 2019 року разом з донькою відвідав ОСОБА_10 з метою оздоровлення доньки та відпочинку. При цьому у доньки в період відпочинку був день народження, дитині виповнилось 10 років, де остання дуже раділа тому що відвідала Єгипет на свій день народження, так як це було на той час мрією дитини. Таким чином моя донька була щаслива оскільки батько виконав її дитячу мрію. Для того щоб вивезти доньку за кордон на відпочинок, Позивач діючи в межах законодавства звернувся до Відповідача з проханням надати нотаріально посвідчену заяву в якій погодити виїзд дитини на відпочинок до Єгипту. Відповідач спочатку сперечалася з питань надання дозволу на вивіз дитини на відпочинок за кордон, але з часом Позивачу вдалося умовити Відповідача надати відповідну нотаріально посвідчену заяву (згоду) щоб дитина з батьком виїхала за кордон на відпочинок (додаток-11).

В серпні 2020 року, батько разом з донькою та нашими гарними знайомими, поїхали на відпочинок до Одеської області, оскільки доньки вподобається відпочивати на морі (додаток-7). Під час відпочинку донька майже весь час була на березі моря та купалася на морі, оскільки їй це було довбодоби.

У 2021 році у зв?язку з тим, що доньки вже стало цікаво подорожувати та бути під час канікул на морі, Позивач разом з донькою в літку 2021 році відвідали Туреччину, з метою відпочинку та оздоровлення дитини, при цьому Відповідач також надала нотаріально посвідчену заяву, що остання не заперечує проти відпочинку дитини (додаток-12).

При цьому жодної матеріальної допомоги дитини на відпочинок, Відповідач не надала, пославшись на те що в неї вже створена інша сім?я, а тому надавати матеріальну допомогу на відпочинок або на будь-які потреби дитини Відповідач не збирається та повідомила мене - «оскільки я бажав народження доньки то і забезпечуй її сам».

Отже, Відповідач по справі жодним чином не забезпечує духовний та фізичний розвиток дитини, не займається оздоровленням дитини, тощо. Відповідач свідомо ігнорує свої обов?язки перед дитиною, які передбачені чинним законодавством.

Позивач, як батько дитини поставив доньку на облік у медичному закладі дитину та уклав в інтересах дитини Декларацію N? 0001-H7T4-РТАО з сімейним лікарем (додаток-13). У разі захворювання дитини, батько завжди відвідує з дитиною лікарню, купує необхідні ліки, лікує дитину та загалом докладає усіх зусиль щоб дитина видужала.

Це свідчить про те, що мати ОСОБА_8 не виконує своїх батьківських обов?язків передбачених нормами статті 150 Сімейного кодексу України та жодним чином не піклується про здоров?я дитини чим свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов?язків.

13 грудня 2024 році вночі напроти будинку, де мешкає Позивач з донькою була збита ворожа ракета в результаті чого, обломки ракети потрапили на проїзджу частину та вибуховою хвилею були вибиті в усьому будинку вікна. Під час вибуху ми з донькою перебували в кімнаті, вікна якої як раз і виходили на проїзджу частину, але на щастя вони залиши живі. Дана подія була висвітлена в різноманітних засобах інформації, але Відповідач навіть не зателефонувала та не поцікавилася, що з її донькою, хоча Відповідач чудово розуміла що це було поруч з будинком в якому Відповідач під час шлюбу мешкала разом з позивачем. Вважаю що дана бездіяльність свідчить про те, що Відповідач не турбується про дитину та їй було не цікаво де їм з донькою прийшлося мешкати де-який час поки Позивач не встановив нові вікна в квартирі.

Він, як батько дитини, проводить з донькою ОСОБА_8 вільний час шляхом відвідування різних розважальних закладів таких як кінотеатр, парки, торгові центри, бази відпочинку, театр, музей, тощо. До того він піклується про дитину і вважає що діти є найголовнішим в житті людини.

Таким чином на даний час Позивач намагається в міру своїх можливостей приділяти час дитині, вселяло турбується про розвиток дитини, живе заради доньки та її світлого майбутнього.

Відповідач у даній справі є матерію доньки ОСОБА_8 , проте покладених на неї обов?язків, щодо виховання дитини свідомо не виконує, вже сталий час не бере участі у вихованні дитини, не провідує доньку, не цікавиться здоров?ям дитини, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дитину.

Відповідач по справі умисно та свідомо ухиляється від виконання своїх обов?язків стосовно дитини, передбачених статтею 150 Сімейного кодексу України.

Слід зазначити, що з метою позбавлення батьківських прав Відповідача, Позивач вже звертався до Служби у справах дітей та сім?ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, де останні склали Акт обстеження умов проживання N? 40 від 21 лютого 2020 року та зазначили що станом на час складання акту обстеження дитина забезпечена усім необхідним, має свою кімнату та проживає разом з батьком та бабусею (додаток-14). Але за браком часу та юридичної обізнаності Позивач не зміг надалі у 2020 році продовжувати збирати усі необхідні документи які потрібні для позбавлення батьківських прав та продовжувати розпочату процедуру з позбавлення батьківських прав Відповідача.

З метою підтвердження місця проживання дитини станом на час подання позовної заяви про позбавлення батьківських прав матір дитини, Позивач через свого представника звернувся вдруге до Служби у справах дітей та сім?ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації з відповідною заявою (додаток-15). За результатом розгляду заяву та відвідуванням представниками служби у справах дітей місця фактичного проживання ОСОБА_11 , Службою у справах дітей було складено Акт обстеження умов проживання N? 82 від 05 червня 2024 року. У відповідності до якого зазначено, що дитина має свою кімнату, яка облаштована необхідною меблюю, дитина забезпечена усім необхідним та мешкає разом з батьком ОСОБА_12 (додаток-16).

Також для підтвердження факту проживання дитини разом з Позивачем, останній звернувся до Житлово-експлуатаційної дільниці N? 408, де було залучено двох свідків ( ОСОБА_3 та ОСОБА_13 ) які мешкають в тому ж будинку що і Позивач, Дані свідки в присутності начальника ЖЕД 408 засвідчили, що - « ОСОБА_1 , проживає в квартирі АДРЕСА_2 , разом з донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з дати народження дитини по теперішній час» (додаток-17).

Таким чином представники органів влади засвідчили, що ОСОБА_9 мешкає разом з Позивачем за місцем реєстрації позивача. Що свідчить про те, що дитина мешкає разом з батьком та знаходиться на повному його утриманні.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2024 для розгляду справи визначено суд у складі головуючого судді Маркєлової В.М.

Ухвалою від 06.09.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; залучив до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Службу у справах дітей та сім`ї Дніпровськоїрайонної у місті Києві державної адміністрації та зобов`язав надати суду висновок щодо розв`язання спору та зазначити позицію Служби щодо вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_7 щодо неповнолітньої дитини, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; установив строки для подання заяв по суті.

12.11.2024 підготовче судове засідання було відкладено у зв`язку з ненадходженням до суду висновку від Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровськоїрайонної у місті Києві державної адміністрації.

25.11.2024 від Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації надійшов висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_7 відносно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 та заява про розгляд справи без участі представника, висновок підтримують в повному обсязі, просять прийняти рішення в найкращих інтересах дитини.

22.01.2025 представник позивача подав клопотання про виклик та допит як свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15

27.01.2025 справу було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді на навчанні

У судовому засіданні 03.03.2025 представник позивача підтримав заявлене клопотання про виклик та допит як свідків зазначених осіб. Також заявив усне клопотання про виклик у судове засідання дитини для з`ясування її думки.

Ухвалою занесеною до протоколу судового засідання від 03.03.2025 суд: суд закрив підготовче провадження у справі та призначив до судового розгляду по суті на 30.04.2025 на 16 год. 00 хв.; установив порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються, під час розгляду справи по суті, задовольнив клопотання представника позивача про виклик та допит як свідків зазначених осіб, задовольнив клопотання про заслуховування думки дитини у судовому засіданні.

30.04.2025 судове засідання було відкладене у зв`язку з першою неявкою відповідача у судове засідання по суті.

В судовому засіданні 16.05.2025 позивач та представник позивача позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити.

В судове засідання 16.05.2025 відповідачка повторно не з`явилась, відзив на позов не подавала, з клопотаннями не зверталась, причини неявки суду не повідомила.

В судовому засіданні 16.05.2025 проводилось опитування неповнолітньої ОСОБА_8 , в якому вона пояснила таке.

Маму бачила востаннє коли їй було менше десяти років. До цього жила разом з мамою, батьком та бабусею (мамою мами). Гуляла постійно з татом, він її забирав зі школи, з мамою проводити час не подобалось. Мама, як переїхала, не телефонувала, не писала, не зв`язувалась з нею.

Допитаний в судовому засіданні 16.05.2025 свідок ОСОБА_14 надала суду такі свідчення.

Свідок знайома сім`ї. Відповідачку не бачила більше десяти років. Як народилася ОСОБА_8 , бачила, що з коляскою гуляє позивач, ніколи не бачила відповідачку на прогулянці з дитиною.

Допитаний в судовому засіданні 16.05.2025 свідок ОСОБА_5 надала суду такі свідчення.

Свідок сусідка. Позивача знає з дитинства, зростали разом, відповідачку бачила рази 2. З дитиною бачила завжди тільки позивача

Допитаний в судовому засіданні 16.05.2025 свідок ОСОБА_3 надала суду такі свідчення.

Свідок сусідка. Проживає в цьому будинку з 2007 року. Молодший син свідка та ОСОБА_8 народилися приблизно в один час. Коли виходили на прогулянку з дітьми, то завжди бачила з ОСОБА_8 батька, ніколи не бачила, щоб відповідачка гуляла з дитиною.

Допитаний в судовому засіданні 16.05.2025 свідок ОСОБА_4 надала суду такі свідчення.

Свідок є матір`ю позивача. У дошкільному віці ОСОБА_8 переїхала та почала проживати у квартирі разом зі свідком та позивачем. Відповідачка не спілкується з ОСОБА_8 з того моменту, як пішла від сім`ї.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, норми права, які застосував суд, та мотиви, з яких виходив суд.

21.10.2006 сторони зареєстрували шлюб (а.с. 18)

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_6 . Відповідно до копії свідоцтва про народження батьками дитини є: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_7 (а.с.19).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 28.05.2015 у справі № 755/6543/15-ц позов ОСОБА_7 до ОСОБА_1 задоволено, шлюб між сторонами розірвано. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішення набрало законної сили 08.06.2015 (а.с.21).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12.01.2018 у справі №755/17245/17 збільшено стягнення розміру аліментів призначених вішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 28.05.2015 у справі № 755/6543/15-ц (а.с.22-23).

Згідно з постановою від 04.09.2018 ВП 48177912 про повернення виконавчого документа стягувачу, виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі його заяви. Борг по сплаті аліментів відсутній (а.с.26).

Згідно з довідкою від 04.06.2024 №02-25/146 виданою Середньою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №201 м. Києва за підписом класного керівника ОСОБА_16 та директором школи ОСОБА_17 , ОСОБА_6 закінчила навчання у 8-А класі а перейшла до 9-А класу. Її вихованням, доглядом та навчанням займається батько ОСОБА_1 самостійно. Мати протягом усього навчання дитини у школі не з`являлась, на зв`язок зі школою не виходить.(а.с. 27).

Згідно з заявами від 09.10.2019 та 08.07.2021, посвідченими приватним нотаріусом Захарченко Т.С., ОСОБА_7 давала свою згоду на тимчасову поїздку з метою відпочинку до Єгипту та Туреччини (відповідно) її малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в період з 20.10.2019 по 20.11.2019 та з 15.07.2021 по 15.08.2021 (відповідно) у супроводі її батька ОСОБА_1 , який відповідатиме за життя і здоров`я дитини під час поїздки та по закінчення терміну перебування за кордоном забезпечить повернення моєї доньки в Україну.(а.с. 29-30).

Відповідно до копії декларації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , № 0001-Н7Т4-РТА0 з сімейним лікарем, у графах «Довірена особа пацієнта для повідомлення» та «Законний представник пацієнта» зазначений ОСОБА_1 (а.с.31).

Згідно з актом обстеження умов проживання № 40 від 21.02.2020 Служби у справах дітей та сім?ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, станом на час складання акту обстеження дитина забезпечена усім необхідним, має свою кімнату та проживає разом з батьком та бабусею (а.с. 32).

Згідно з актом обстеження умов проживання № 82 від 05.06.2024 Служби у справах дітей та сім?ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, станом на час складання акту обстеження дитина забезпечена усім необхідним, має свою кімнату та проживає разом з батьком (а.с. 34).

Згідно з актом від 30.05.2024 складений мешканцями будинку ОСОБА_3 та ОСОБА_13 , засвідчений начальником ЖЕД-408 ОСОБА_18 , ОСОБА_1 проживає в кв. АДРЕСА_2 , разом з донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з дати народження дитини по теперішній час (а.с.35).

Згідно з висновком Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування від 13.11.2024 № 15, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_7 стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Висновок обґрунтовано таким.

До комісії з питань захисту прав дитини Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації надійшла ухвала Дарницького районного суду про надання висновку щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_7 відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На час розгляду зазначеного питання Комісією встановлено, що батьки дитини ОСОБА_7 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано в вересні 2015 року. Після розірвання шлюбу донька проживала з матір?ю. Влітку 2018 року мати передала дитину батьку та з того часу неповнолітня ОСОБА_8 постійно проживає з батьком, який самостійно займається її вихованням та утриманням.

На даний час батько з донькою мешкають за адресою: АДРЕСА_1 . Спеціалістами служби у справах дітей та сім?ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації було обстежено житлово-побутові умови за вище вказаною адресою. В квартирі створені належні умови для проживання дитини.

Мати дитини, ОСОБА_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , тривалий час з донькою не проживає, вихованням дитини та утриманням не займається, не цікавиться її життям, здоров?ям, інтересами, не бере участі у фізичному, духовному та моральному розвитку дитини, матеріально не допомагає. На засідання Комісії з питань захисту прав дитини двічі не з?явилась, хоча була запрошена належним чином, будь яких пояснень щодо участі у вихованні та утриманні доньки не надала.

На засіданні Комісії з питань захисту прав дитини була присутня неповнолітня ОСОБА_8 , яка повідомила, що мати тривалий час не спілкується з нею, не приймає участь у її вихованні, матеріально не допомагає, позовні вимоги батька підтримує в повному обсязі.

Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Пунктами 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою 27.02.1991 (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Згідно із ст.18 Конвенції батьки або законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їхнього основного піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ст. 164 ЦК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з ч. 2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У справах про позбавлення батьківських прав суд ставить на перше місце «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Разом із тим, розглядаючи справу про позбавлення батьківських прав, суд виходить з того, що свідоме ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідачка у судові засідання не з`являлася, справою не цікавилась, відзив не подавала, що підтверджує незацікавленість та свідоме ухилення нею від встановлення обставин у справі, які могли бути підставою для відмови у задоволенні позову про позбавлення неї батьківських прав щодо неповнолітньої дитини.

Отже, суд установив, що ОСОБА_7 свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти.

Дитина проживає разом з батьком, знаходяться на повному його утриманні.

Така поведінка ОСОБА_7 щодо нехтування своїми батьківськими обов`язками є свідомою.

Зазначене також підтверджується висновком Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування від 13.11.2024 № 15.

За таких обставин вимога позивача про позбавлення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовна заява задоволена, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Керуючись нормами ст. 12, 81, 141, 209, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_7 , третя особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Службу у справах дітей та сім`ї Дніпровськоїрайонної у місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав щодо дитини - неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Роз`яснити ОСОБА_7 , що відповідно до ст. 169 Сімейного кодексу України вона має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянка України, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду безпосередньо шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 31.07.2025.

Суддя В.М. Маркєлова