Справа № 698/607/25
Провадження № 6/698/9/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 р. Калинопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Баранова О.І.,

секретаря Пугачовської Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Калинопіль заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ», про заміну сторони виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» звернулося до суду із заявою, в якій просить замінити сторону ТОВ «ДІНЕРО» у виконавчому провадженні № 67538325 з примусового виконання виконавчого документу, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. за № 30313 від 23.09.2021 року про стягнення із боржника ОСОБА_1 боргу на користь стягувача ТОВ «ДІНЕРО», на його правонаступника ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ».

Сторони у судове засідання не з`явились, представник ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» Жевега К.В. в заяві просила розгляд поданої заяви проводити без участі представника.

Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

23.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис за реєстровим №30313, за яким ОСОБА_1 , є боржником за кредитним договором №AG4296895 від 30.12.2019 року, в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора №L1607919, укладеним з ТОВ «ДІНЕРО». Загальна сума заборгованость за кредитним договором, яка підлягає стягненню з боржника, з урахуванням 650,00 грн. за вчинення виконавчого напису нотаріусом, становить 10149,00 грн.

Виконавчий напис №30313 від 23.09.2021 року було пред`явлено до виконання приватного виконавця Плесюка О.С., яким 16.11.2021 року було відкрито виконавче провадження №67538325.

03.04.2025 року між ТОВ «ДІНЕРО» та ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» укладено Договір Факторингу №571-ФК-25, відповідно до умов якого, Клієнт зобовязується відступити Фактору Права Вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується її прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим Договором.

Згідно Витягу з додатку до Договору Факторингу №571-ФК-25 від 03.04.2025 року, Первісний кредитор передав, а Новий кредитор прийняв право вимоги по кредитному договору № AG4296895 від 30.12.2019 року, укладеного між ТОВ «ДІНЕРО» та ОСОБА_1 , в сумі 9499,00 грн.

З викладеного вище слідує, що 23.09.2021 року приватним нотаріусом було видано виконавчий напис №30313 про стягнення з боржника ОСОБА_1 , заборгованість за кредитним договором у розмірі 10149,00 грн., а згідно доданного витягу з додатку до договору факторингу №571-ФК-25 сума заборгованості за кредитним договором становить 9499,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження.

Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку норми статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом із нормами статті 55 ЦПК України.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

При вирішенні питання про заміну сторони стягувача, суд враховує правовий висновок Верховного Суду у справі 183/4196/21 від 12.10.2022р., відповідно до якого заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису, повинна розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Це означає, що якщо, наприклад, стягувач або боржник помер або реорганізувався, його правонаступник може продовжити виконавче провадження.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122 цс 13.)

Отже, нормами ЦПК України встановлена можливість заміни стягувача або у виконавчому провадженні, або у виконавчому листі.

Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа у розумінні статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже положення статті 442 ЦПК України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.

Постановою від 12.10.2022 по справі №183/4196/21 Велика Палата Верховного Суду встановила, що оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка передбачена п.19 ст. 34 Закону України "Про нотаріат" від 02 вересня 1993 року № 3425-XII.

Згідно із ст. 87 Закону № 3425-XII для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів.

Статтею 90 Закону № 3425-XII встановлено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з ч.1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

З викладеного слідує та з матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження №67538325 відкрито щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за виконавчим написом № 30313 від 23.09.2021 року в розмірі 10149,00 грн.

Проте, як вбачається із витягу з додатку до договору факторингу №571-ФК-25 сума заборгованості за кредитним договором боржника ОСОБА_1 становить 9499,00 грн.

Таким чином, у поданій заяві прослідковується неузгодженість щодо суми стягнення за виконавчим провадженням і переданим правом вимоги.

З урахуванням вищевикладеного, суд не знаходить підстав для задоволення заяви представника ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ про заміну сторони стягувача у вищевказаному виконавчому провадженні його правонаступником.

Керуючись ст. 442 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ», про заміну сторони виконавчого провадження - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя

Калинопільського районного суду О.І. Баранов