1 УХВАЛАСправа № 335/7172/25 2/335/3150/2025
про залишення позовної заяви без руху
28 липня 2025 року м. Запоріжжя
Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Романько О.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Запорізького державного медико-фармацевтичного університету про визнання протиправним та скасування наказу про відрахування та зобов`язання поновити на навчанні, стягнення моральної шкоди, -
22 липня 2025 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Пономаренка О.О. звернувся до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя з вищевказаною позовною заявою у якій просить суд визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу ректора Запорізького державного медико-фармацевтичного університету Юрія Колісника від 28.03.2025 №340-с «Про відрахування іноземного громадянина з міжнародного факультету», зобов`язати Запорізький державний медико-фармацевтичний університет поновити ОСОБА_2 на навчанні відповідно до договору від 11.10.2023 року №23-014 про навчання у закладах вищої освіти іноземних громадян, із встановленням плати за навчання у гривнях, стягнути з Запорізького державного медико-фармацевтичного університету на користь позивача моральну шкоду у розмірі 600 000,00 грн.
Також у позовній заяві представником позивача заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору. В обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору представник позивача посилається на ст.8 Закону України «Про судовий збір» та зазначає, що з урахуванням майнового стану позивача, який не отримує доходу та з урахуванням того, що позивач отримує послугу з безоплатної правової допомоги, адже його середньомісячний дохід не перевищує двох розмірів прожиткового мінімуму та предметом позову є захист соціального права позивача права на освіту, просить суд звільнити позивача від сплати судового збору.
Вивчивши позовну заяву з доданими до неї матеріалами та розглянувши клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Зі змісту клопотання вбачається, що представник позивач посилається на скрутне матеріальне становище позивача, є отримувачем послуги з безоплатної правової допомоги, а також на те, що предметом позову є захист соціального права позивача права на освіту.
При цьому, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.
При цьому, вирішуючи такі заяви, суд повинен враховувати те, що якщо при сплаті необхідних судових витрат середньомісячний дохід особи буде меншим від рівня прожиткового мінімуму, встановленого законом для відповідної категорії осіб, тоді в суду є підстава для застосування заходів щодо зменшення, звільнення, розстрочення або відстрочення сплати судового збору.
У розумінні приписів статті 8 Закону України «Про судовий збір» відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин. При цьому, позивач має довести існування фінансових труднощів.
Водночас, на підтвердження наявності обставин зазначених у клопотанні про звільнення від сплати судового збору представником позивача надано відомості про відсутність доходів у позивача з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військовий збір з якої вбачається, що за період з грудня 2023 року по березень 2025 року інформація щодо джерел/сум виплачених доходів та утриманих податків в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків відсутня та довідку Пенсійного фонду України про відсутність індивідуальних відомостей про особу від 02.06.2025.
Також, на підтвердження вказаних обставин до заяви надано засвідчений переклад довідки позивача з Управління з доходів і митних зборів Великої Британії.
При цьому, зі змісту позовної заяви та долучених до неї документів вбачається, що позивач ОСОБА_1 є громадянином Великої Британії, а відтак вказані обставини не виключають можливість отримання останнім доходу за межами України.
Разом з цим, згідно наданого представником позивача засвідченого перекладу довідки Управління з доходів і митних зборів Великої Британії вбачається, що у період з 06 квітня 2024 року по 05 квітня 2025 року відсутні записи про сплату ОСОБА_1 податку на доходи за системою сплати податків при нарахуванні заробітної плати. Водночас, відсутність вказаних даних не виключає можливої наявності у позивача іншого доходу ніж заробітна плата та наявності грошових коштів на банківських рахунках.
Так, зі змісту позовної заяви слідує, що позивач оплачував перші два курси свого навчання згідно умов договору, але через тимчасову окупацію частини Запорізької області позивач міг розраховуватись зі свого українського рахунку в національній валюті (гривнях). 15 квітня 2025 року позивач перерахував платіж за 3 семестр, проте через кілька днів університет відхилив цей платіж та повернув перераховані кошти.
Зазначеною обставиною позивав сам підтверджує той факт, що у нього є відкриті рахунки в банках та відповідно розміщені на них грошові кошти. Але відомостей про закриття таких рахунків та залишку коштів на них суду не надано.
Таким чином, враховуючи те що надані позивачем докази не підтверджують того, що майновий стан позивача перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника позивача про звільнення від сплати судового збору.
Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Як вбачається зі змісту позовної заяви позивачем при зверненні до суду заявлено три позовні вимоги дві немайнового характеру та одна майнового характеру.
Відповідно до пп.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», сума судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно пп.5 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», сума судового збору за подання позовної заяви про відшкодування моральної шкоди становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Приписами ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Станом на 01 січня 2025 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028,00 грн., тобто за подання у 2025 році позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.
Також враховуючи те, що у позовній заяві заявлено вимогу майнового характеру про стягнення моральної шкоди у розмірі 600 000,00 грн. - сплаті підлягає судовий збір у розмірі 9 000,00 грн.
Таким чином, загальна сума судового збору за три окремі вимоги складає 11 422,40 грн.
Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Позовна заява подана через систему «Електронний суд» 22.07.2025.
Таким чином, відповідно до Закону України «Про судовий збір», позивачу необхідно сплатити судовий збір за подання позовної заяви за дві немайнові вимоги у розмірі та майнову вимогу у розмірі 9 137,92 грн. та надати суду відповідний підтверджуючий документ.
До того ж суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 через свого представника адвоката Пономаренка О.О. вже звертався з ідентичним позовом до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя, але позовна заява відповідно до ухвали судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Алєксєєнка А.Б. від 21.07.2025 була повернута через не усунення недоліків, які були викладені в ухвалі судді від 07.07.2025 у справі № 335/6464/25 (провадження № 2/335/2865/2025).
Тобто, судом вже надавався аналіз документам, які надані на підтвердження скрутного матеріального становища позивача і ухвали судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Алєксєєнка А.Б. від 21.07.2025 не була ним оскаржена, тобто можна дійти висновку, що у тому випадку він погодився з рішенням суду.
Разом з тим, 22.07.2025 вже знову звернувся до того ж суду з тим самим позовом та клопотанням про звільнення позивача від сплати судового збору.
Також, суддя вважає за необхідне зазначити, що з обставин, викладених у позовній заяві, слідує, що рішенням управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області від 09.04.2025 відповідно до інструкцій університету було анульовано тимчасову посвідку на проживання позивача, що змусило його покинути Україну протягом 7 днів. Але, до позову долучено клопотання про залучення позивачу перекладача, оскільки він хоче особисто брати участь у судових засіданнях. Тому, певні обставини щодо місця перебування позивача, зокрема, які на думку представника позивача, можуть доводити наявність завдання позивачу моральної шкоди, підлягають уточненню.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст.75 ЦПК України, перекладачем може бути особа, яка вільно володіє мовою, якою здійснюється цивільне судочинство, та іншою мовою, знання якої необхідне для усного чи письмового перекладу з однієї мови на іншу, а також особа, яка володіє технікою спілкування з глухими, німими чи глухонімими.
Згідно ч.2 ст.75 ЦПК України перекладач допускається ухвалою суду за заявою учасника справи або призначається з ініціативи суду.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» право на безоплатну правову допомогу гарантована Конституцією України можливість громадянина України, іноземця, особи без громадянства, у тому числі біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту, отримати в повному обсязі безоплатну первинну правову допомогу, а також можливість певної категорії осіб отримати безоплатну вторинну правову допомогу у випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до п. 13 ч.1 ст.17 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги виконує інші функції, передбачені Положенням про центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги.
Згідно п. 9 ч. 8 Положення про центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, регіональні центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги відповідно до покладених на них завдань залучають у встановленому порядку перекладача для забезпечення надання безоплатної вторинної правової допомоги суб`єктам відповідного права, визначеним у пунктах 3-7 частини першої та частиною другою статті 14 Закону, у разі, коли зазначені суб`єкти не володіють державною мовою.
Зважаючи на те, що правнича допомога Гарі Горн надавалася Південно-Східним міжрегіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги, то перекладач вже мав би бути залученим.
Вказані недоліки перешкоджають суду вирішити питання про прийняття вказаної позовної заяви та відкриття провадження у справі.
Право на звернення до суду не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. За таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна дотримуватися порядку (рішення «Голдер проти Великої Британії» від 21.12.1975 року).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.
Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
З урахуванням вищезазначеного суд дійшов висновку про необхідність залишення даної позовної заяви без руху із наданням позивачу строку для усунення недоліків шляхом подання до суду квитанції про сплату судового збору відповідно до вимог ст.177 ЦПК України або обґрунтованого клопотання про звільнення від сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 177, 185, 260-261, 353 ЦПК України, суддя, -
У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Пономаренка Олександра Олександровича про звільнення позивача від сплати судового збору - відмовити.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Запорізького державного медико-фармацевтичного університету про визнання протиправним та скасування наказу про відрахування та зобов`язання поновити на навчанні, стягнення моральної шкоди - залишити без руху.
Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви який становить десять днів з дня отримання копії даної ухвали.
Роз`яснити позивачу, що у разі усунення недоліків у вказаний строк, заява буде вважатись поданою в день первісного її подання до суду.
У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк, заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими документами.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.О. Романько