Провадження №: 2/755/4841/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва, в складі головуючого судді Хромової О.О., розглянувши клопотання відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, подане в межах розгляду цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом АТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

У порядку автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву передано на розгляд судді Арапіній Н.Є.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 17 липня 2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторонам роз`яснено їх процесуальні права та встановлено процесуальні строки.

25 вересня 2024 року до суду надійшов відзив ОСОБА_1 , а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та клопотання про призначення судово-економічної (бухгалтерської) експертизи.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 30 вересня 2024 року у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

07 жовтня 2024 року до суду від представника АТ «Кредобанк» - адвоката Павленка С.В., надійшла відповідь на відзив та письмові заперечення щодо клопотання про призначення експертизи.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Дніпровського районного суду міста Києва Коровича О.С. від 18 березня 2025 року № 124 щодо проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 березня 2025 року, справу передано на розгляд судді Хромовій О.О.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04 квітня 2025 року справу прийнято до провадження судді Хромової О.О., розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

10 червня 2025 року (вхід. № 33206) до суду від відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та клопотання про призначення судово-економічної (бухгалтерської) експертизи.

На обґрунтування клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін ОСОБА_1 зазначив, що позов не визнає, із сумою заборгованості за кредитним договором від

02 серпня 2021 року № CL-328489 не згоден. Проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін заперечує.

19 червня 2025 року (вхід. № 35303) представником позивача АТ «Кредобанк» - адвокатом Павленком С.В., подано письмові заперечення проти призначення у справі експертизи.

30 червня 2025 року (вхід. № 37559) до суду від відповідача ОСОБА_1 повторно надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. На обґрунтування клопотання відповідач зазначив, що позов не визнає, із сумою заборгованості за кредитним договором від 02 серпня 2021 року № CL-328489 не згоден. Проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін заперечує.

Суд, вивчивши матеріали справи та зміст поданого клопотання, дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини першої статті 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Згідно із частинами п`ятої, сьомої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Відповідно до частини шостої статті 279 ЦПК України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

В той же час, предметом спору у даній справі є стягнення грошових коштів, суд враховує, що ціна позову перевищує суму в тридцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (90 840,00 грн). Однак, заявлена позивачем ціна позову не перевищує розмір у 250 (двісті п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (757 000,00 грн), з урахуванням пункту 5 частини четвертої статті 274 ЦПК України.

Водночас, дана справа за своїм предметом та характером спірних правовідносин, в розумінні положень закону, не вимагає проведення судового засідання з повідомленням сторін, сторонами не заявлено клопотань, вирішення яких потребує проведення судового засідання за участю сторін, у матеріалах справи також наявні письмові заперечення позивача стосовно клопотання про призначення експертизи, де сторона висловила відповідну позицію.

Суд враховує, що всупереч вимогам частини першої статті 84 ЦПК України відповідачем не подано жодного клопотання щодо витребування доказів, долучення доказів до матеріалів справи чи виклику свідків або ж призначення експертизи, тощо.

Також слід зазначити, що спрощене провадження, як і загальне позовне провадження спрямоване на всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи з дослідженням всіх наданих сторонами доказів, вивченням всіх заяв сторін по суті справи, розглядом всіх заявлених клопотань, тобто спрощене провадження не є провадженням в якому розглядаються безспірні вимоги. Отже, сторони не позбавлені можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи, не позбавлені можливості надавати суду свої докази на спростування вимог позову та на підтвердження обставин, викладених у такому позові, у строки визначені судом або законом, та в повній мірі користується своїми правами, передбаченими ЦПК України. Відповідачем не зазначено, які процесуальні дії у даній справі суд не зможе вчинити без проведення судового засідання із викликом учасників справи.

Усі наявні у справі докази на спростування вимог позовної заяви або на її підтвердження, безперешкодно можуть бути надані учасниками справи до суду в межах розгляду такої справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім того, суд зазначає, що відповідно до вимог цивільно-процесуального закону, сторони не позбавлені можливості самостійно долучати до матеріалів справи будь-які докази, які на їх думку, можуть вплинути на розгляд даної справи по суті, у строки визначені судом або ЦПК України.

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження судом було враховано положення статті 274 ЦПК України.

Таким чином, з огляду на предмет спору, що виник між сторонами, характер спірних правовідносин, предмет доказування та з урахуванням документів, що містяться в матеріалах справи, суд вважає за необхідне клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін залишити без задоволення.

Суд також звертає увагу відповідача на таке.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами віднесено до основних засад (принципів) цивільного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Пунктом першим частини другої статті 44 ЦПК України встановлено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Як уже зазначалося раніше відповідач ОСОБА_1 вже звертався до Дніпровського районного суду міста Києва із клопотанням про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін 25 вересня 2024 року, одночасно відповідачем також подано відзив на позовну заяву та клопотання про призначення судово-економічної (бухгалтерської) експертизи.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 30 вересня 2024 року у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

Повторно подані клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін повністю дублюють зміст клопотання від 25 вересня 2024 року, будь-яких аргументів, окрім заяви про невизнання позову, такі клопотання не містять.

Неодноразове подання учасником справи необґрунтованих клопотань щодо одного питання, яке уже було вирішено судом, може свідчити виключно про зловживання відповідачем процесуальними правами.

Керуючись статтями 2, 19, 44, 260, 274, 277, 279 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, подане в межах розгляду цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 ЦПК України, окремо від рішення суду не допускається (частина друга статті 352 ЦПК України).

Відповідно до положень частини другої статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (пункт 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України).

Суддя О.О. Хромова