Справа № 352/1772/25
Провадження № 2/352/1025/25
УХВАЛА

01 серпня 2025 рокум. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Олійник М.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини,

в с т а н о в и в:

29 липня 2025 року ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини.

дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України з огляду на таке.

Так, відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до п. 5 ч .3 ст.175, ч. 5 ст.177 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до ч. 6 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Так, у позовній заяві зазначено, що після розірвання шлюбу з відповідачкою вони продовжували проживати у цивільному шлюбі під час якого у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На момент народження дитини сторони проживали окремо, дитина була зареєстрована в органах РАЦС на підставі ч.1ст.135 СК України де запис про батька дитини записано зі слів матері.

Однак, суд звертає увагу, що відповідно до ч.1 ст. 126 Сімейного кодексу України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Процедура внесення змін до актового запису про народження дитини, на підставі спільної заяви жінки та чоловіка, за умови що реєстрація народження дитини проведена на підставі ст. 135 СК України (відомості про батька дитини внесено за заявою жінки, яка не перебувала у шлюбі), визначена розділом ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом МЮУ № 96/5від 12.01.2011.

Так, відповідно до п. 2.1 розділу ІІ Правил визначено, що підставою для внесення змін до актового запису про народження дитини є заява про визнання батьківства, що може бути подана до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про народження.

Відповідно до п.п. 2.13.4 п. 2.13 розділу ІІ Порядку, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, серед іншого, є заява про визнання батьківства (додаток 3), тобто спільна заява батьків, тобто спільна заява чоловіка що визнає своє батьківство відносно дитини та жінки, яка є матір`ю дитини, яка в заяві підтверджує що певний чоловік є батьком дитини.

Отже, законодавством України визначений позасудовий порядок визнання батьківства за спільною заявою чоловіка та жінки, при цьому така заява може бути подана як до народження дитини, так і після цього.

Позивачем в позові не викладено обставин, які перешкоджають визнанню батьківства в позасудовий спосіб, обставин які б свідчили про існування спору про право, зокрема спору про батьківство. В позові не викладено, ким не визнається, чи оспорюється право позивача на батьківство, що перешкоджає реалізації права на батьківство без звернення до суду, та чи взагалі реалізував позивач право на досудове вирішення вказаного питання.

Вказані обставини мають суттєве значення для вирішення судом питання щодо наявності або відсутності підстав для відкриття провадження по справі.

Окрім того, як вбачається зі змісту позовної заяви, позов заявлено в порядку ст.128 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 Сімейного кодексу України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

В силу ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

До позовної заяви долучено копію свідоцтва про народження дитини, в якому батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначений ОСОБА_1 .

Однак у свідоцтві про народження дитини не міститься відомостей того, що запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України.

Згідно підрозділу 1 розділу 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, визначено порядок державної реєстрації народження фізичної особи. Відомості вносяться до актового запису про народження, в тому числі і про батька дитини, у разі якщо мати і батько не перебували у шлюбі, про що робиться відповідна відмітка.

Тобто належним доказом того, що запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, може бути актовий запис про народження дитини, витяг з книги реєстрації народжень, відповідна довідка органу державної реєстрації актів цивільного стану, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Оскільки вимоги про надання доказів того, що запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135, прямо передбачені законом, тобто ч.4 ст. 128 Сімейного кодексу України, позивач (його представник) зобов`язаний надати такі документи.

Таким чином позовна заява не відповідає вимогам ст.175, ст.177 ЦПК України, оскільки на підставі наданих позивачем документів суд не може вирішити питання про прийняття позову та відкриття провадження у справі з огляду на вимоги ч.4 ст.128 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі наведеного, позовну заяву в цій справі необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк на усунення викладених в ухвалі недоліків.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини- залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня отримання позивачем ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання ухвали суду у встановлені строки позовна заява буде вважатись неподаною та підлягає поверненню позивачеві, що не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Максим ОЛІЙНИК