Справа № 949/1250/25
Провадження № 2/571/381/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2025 року селище Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області

в складі судді Качмар М.Я.,

за участі секретаря судового засідання Качановської О.Ф.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 11.07.2019 між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено Договір кредиту та страхування №Z52.20332.005470962.

За умовами цього договору відповідач отримала кредит у сумі 12240 грн. та зобов`язалася вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування ним.

Вказує, що АТ « Ідея Банк» виконало у повному обсязі свої зобов`язання за кредитним договором, перерахувало суму кредиту на картковий рахунок позичальника.

25.07.2023 року АТ «Ідея Банк» відступило право грошової вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «СВЕА ФІНАНС» на підставі договору факторингу №01.02-31/23.

Відповідач ОСОБА_1 своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором ні перед первісним кредитором, ні перед фактором належним чином не виконала, кредитні кошти у визначений договором строк не повернула, проценти за користування кредитом не сплатила.

Станом день звернення до суду прострочена заборгованість за кредитом становить 26272,50 грн., з яких: 9703,59 грн. - заборгованість за основним боргом, 03,19 грн. - заборгованість за відсотками, 16565,72 грн. заборгованість за іншими процентними платежами.

Покликаючись на вимоги ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 26272,50 грн. та понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп.

Ухвалою суду від 04 липня 2025 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, про що повідомлено сторони.

Відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, зокрема за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача: АДРЕСА_1 . Судом скеровувалась ухвала про відкриття провадження у справі рекомендованою поштовою кореспонденцією та згідно наявного в матеріалах справи поштового конверта, судова кореспонденція повернута на адресу суду не врученою адресату, згідно довідки АТ «Укрпошта», у зв`язку із «закінченням терміну зберігання».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що не суперечить вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до положень ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Судом встановлено, що 11.07.2019 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено Договір кредиту та страхування №252.20332.005470962 (а.с.8).

За умовами цього договору сума кредиту становить 12240 гривень. Строк кредитування 24 місяці. Процентна ставка відсотків річних 0,01. Плата за обслуговування кредитної заборгованості 3,69 % щомісячно від початкової суми кредиту.

Підписавши вказані документи, позичальник ствердила ті обставини, що вона ознайомилася з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, умовами і тарифами банку.

Позикодавцець належним чином виконав свої зобов`язання за вказаним кредитним договором, відкривши на ім`я позичальника картковий рахунок та зарахувавши кредитні кошти, надав можливість розпоряджатися ними, що підтверджується випискою про рух коштів на картковому рахунку позичальника.(а.с.18-19)

Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У встановлений договором строк відповідач належним чином не виконала свої боргові зобов`язання за вказаним кредитним договором, допустила прострочення виконання зобов`язання.

Згідно довідки-розрахунку станом на 25.07.2023 року прострочена заборгованість відповідача за кредитом становить 26272,50 грн. (а.с.17)

Із виписки по банківському рахунку вбачається, що у період з 11.07.2019 25.07.2023 позичальник отримала кредитні кошти та користувалася ними.

Доказів протилежного суду не надано. Відповідачем не спростовано факт укладення зазначеного кредитного договору та наявність простроченої заборгованості за кредитом.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Частина 2 ст. 615 ЦК України вказує, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Також встановлено,що 25.07.2023 року АТ «Ідея Банк» відступило право грошової вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «СВЕА ФІНАНС» на підставі договору факторингу №01.02-31/23.

Наведене підтверджується договором факторингу № 01.02-31/23 від 25.07.2023 р., реєстром боржників, актом приймання-передачі Реєстру боржників, витягом з реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 01.02-31/23 від 25.07.2023 року, платіжною інструкцією № 9217 від 26.07.2023 р. про оплату фінансування згідно зазначеного договору факторингу.

Із матеріалів справи вбачається, що боржник свої зобов`язання за вказаним кредитним договором ні перед первісним кредитором, ні перед фактором належним чином не виконала та за нею рахується прострочена заборгованість за кредитом.

Таким чином встановлено, що позивач ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за вказаним кредитним договором до відповідача.

Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені ст. 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048,та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника суми позики та процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення та з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 26272,50 грн. заборгованості за кредитом.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Витрати позивача зі сплати судового збору становлять 2422 грн. 40 коп.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, зокрема вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 3, 509, 526, 527, 530, 532, 599, 610- 612, 615, 629, 631, 634, 638, 1046-1050, 1054 ЦК України ст. 2, 3-13, 19, 81, 89, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 274, 279, 352, 354 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № Z52/20332/005470962 від 11.07.2019 в сумі 26272 (двадцять шість тисяч двісті сімдесят дві) грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», м. Київ, бульвар Вацлава Гавела,6, .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , встановлене в законному порядку зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Суддя М.Я.Качмар