"30" липня 2025 р. Справа № 363/1373/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючої судді Дьоміної О.П., за участі секретаря Ходасевич Д.К., представника позивача адвоката Зубчук О.Р., представника відповідача адвоката Петровського В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгороді цивільну справу за позовною заявою Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Столичний лісовий офіс» ДСГП «Ліси України» в особі представника адвоката Зубчук О.Р. до ОСОБА_1 про розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вишгородського районного суду Київської області, на стадії судового розгляду, перебуває цивільна справа за позовною заявою Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Столичний лісовий офіс» ДСГП «Ліси України» до ОСОБА_1 про розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою.

28.07.2025 року до суду, через систему «Електронний суд», від представника відповідача Петровського В.В. надійшло клопотання, в якому останній, посилаючись на ст. 251 ч. 1 п. 5 ЦПК, просив зупинити провадження по справі до отримання відповідачем висновку судового експерта від Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи. Зазначав, що відповідач по справі ОСОБА_1 звернувся із заявою до вказаної експертної установи щодо проведення судової будівельно-технічної експертизи. 08.07.2025 року, на виконання послуг щодо проведення вказаної експертизи, укладено відповідний договір за №91 та 24.07.2025 року відповідачем оплачено послуги по проведенню експертизи.

Представник позивача в судовому засіданні категорично заперечувала, щодо задоволення цього клопотання з підстав його необґрунтованості, посилалася на те, що відповідач таким чином намагається затягнути розгляд вказаної справи на невизначений строк, звернула увагу на те, що справа перебуває на розгляді в суді вже майже рік і ОСОБА_1 мав можливість провести та надати суду відповідний висновок експерта завчасно. Крім того, зазначила, що в даному випадку, враховуючи предмет позову та обставини справи, а також вже наявність іншого рішення суду, що набуло законної сили, взагалі відсутні підстави для проведення, зазначеної представником відповідача експертизи.

Представник відповідача в судовому засідання підтримав клопотання та просив його задовольнити з наведених в ньому підстав.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали справи, в частині, що стосуються клопотання, суд дійшов наступного:

Так, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 21.03.2024 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, яке потім неодноразова за клопотаннями учасників провадження відкладалося.

09.07.2024 року ухвалою суду закрите підготовче судове провадження та вказана справа призначена до судового розгляду.

Судом встановлено, що 11.11.2024 року до суду від представника відповідача адвоката Петровського В.В. вже надходило клопотання в якому останній просив призначити по справі будівельно-технічну експертизу, виконання якої доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, поставивши на вирішення питання:

Ухвалою суду від 13.05.2025 року у задоволенні клопотання представникавідповідача - адвоката Петровського В.В. про призначення по справі будівельно-технічної експертизи було відмовлено. При цьому суд зазначав, що як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є договір довгострокового тимчасового користування лісами від 01.12.2014 року за №61, укладений між ДП «Вищедубечанське лісове господарство (правонаступник ДСГП «Ліси України») в особі філії «Вищедубечанське лісове господарство» та ОСОБА_1 , зареєстрований Київським обласним управлінням лісового і мисливського господарства 08.12.2014 року за №7, про розірвання якого просить позивач, у зв`язку з порушенням відповідачем умов договору, що виразилось у використанні лісової ділянки для будівництва будівель і споруд з ознаками капітальності, тобто не за цільовим призначенням та всупереч умов договору.

Представник відповідача, заявляючи це клопотання про призначення даної експертизи посилався на необхідність її проведення з тих підстав, що в даній справі відсутній висновок експерта з приводу вирішення того, чи є об`єкти нерухомим майном (капітальною спорудою). Представник позивача, заперечуючи проти такого клопотання, посилалася на наявність судового рішення, яким вже вирішено питання, про які йдеться мова у клопотанні.

Суд констатував, що в даному випадку, питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо предмету позову та як наслідок, необхідності такого призначення.

Суд зазначав, що з урахуванням наданих суду клопотань, заперечень, враховуючи, що суд ще не досліджував письмові докази, відсутні підстави для задоволення клопотання про призначення експертизи, так як неможливо дійти висновку про те, що без проведення такої експертизи неможливо встановити обставини, які мають значення для розгляду судом вказаної справи.

Крім того, до початку розгляду судом справи по суті та дослідження письмових доказів, в тому числі і тих на які посилаються сторони, обґрунтовуючи необхідність проведення експертизи та заперечуючи проти її проведення, суд позбавлений процесуальної можливості встановити обставини, які є передумовою призначення експертизи, оскільки докази судом ще не досліджувались, фактичні обставини справи не встановлювались, тому суд не може дійти до висновку про наявність достатніх підстав для призначення експертизи.

Також, суд врахував, що відсутні обставини, передбачені ст. 105 ЦПК України, які є підставою для обов`язкового призначення судом експертиз та звернув увагу на те, що положеннями ст. 106 ЦПК України - учасникам справи надано право самостійно замовити проведення експертизи та подати до суду відповідний висновок.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений, своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

У постанові Верховного Суду України від 07.10.2015 року у справі за №6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

У постанові Верховного Суду України від 01.02.2017 року в справі за №6-1957цс16 зазначено, що «межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року за №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі».

Чинним Цивільним процесуальним кодексом України передбачено виключний перелік підстав для зупинення провадження у справі, за наявності яких суд зобов`язаний або може зупинити провадження у справі.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України - суд дійсно може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі в тому числі і у випадку призначення судом експертизи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Право суду зупинити провадження у справі повинно бути зумовлено об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаною наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Зупинення провадження у справі не повинне призводити до необґрунтованого затягування розгляду справи.

Зупинення провадження з підстав, не передбачених ЦПК України, не допускається.

Таким чином, судом встановлено, що клопотання представника відповідача про призначення саме судом судової будівельно-технічної експертизи було залишено без задоволення і відповідач самостійно уклав договір з експертною установою щодо проведення відповідної експертизи.

Статтями 251та 252 ЦПК України визначено чіткий перелік підстав для зупинення провадження у справі та визначені випадки, в яких суд зобов`язаний або має право зупинити провадження у справі, а підстава для зупинення провадження, зазначена представником відповідача у письмовому клопотанні, вказаними нормами закону не передбачена.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що представником відповідача не наведено переконливих для суду аргументів щодо необхідності зупинення провадження по справі до отримання відповідачем висновку експерта.

Керуючись ст.ст. 102-104, 107, 109, 252, 258, 259, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представникавідповідача - адвоката Петровського В.В. про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя О.П. Дьоміна