У х в а л а

Іменем України

28 липня 2025 року

м. Київ

Справа № 359/11279/13-ц

Провадження № 61-5024ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження

за касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржниця), інтереси якої представляє адвокат Овсій Дмитро Юрійович (далі - адвокат),

на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 лютого 2025 року за заявоюскаржниці про перегляд рішення Бориспільського міськрайонного суду від 14 квітня 2014 року за нововиявленими обставинами

у справі за позовом Бориспільського міжрайонного прокурора Київської області (далі - прокурор), який діє в інтересах держави в особі Дніпровського басейнового управління водних ресурсів, до скаржниці та ОСОБА_2 за участю Товариства з обмеженою відповідальністю «Легран-есетс-менеджмент» як третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, й Обслуговуючого кооперативу садівницьке товариство «Ластівка» як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмет спору, про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння та

за позовом Обслуговуючого кооперативу садівницького товариства «Ластівка» до Бориспільської районної державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю «Легран-есетс-менеджмент», скаржниці та ОСОБА_2 про скасування розпоряджень місцевого органу виконавчої влади, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, договорів купівлі-продажу земельних ділянок, витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння та

в с т а н о в и в:

1. У провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області є цивільна справа за вказаними позовами.

2. 14 квітня 2014 року цей суд ухвалив рішення, згідно з яким задовольнив позов прокурора та відмовив у задоволенні позову Обслуговуючого кооперативу садівницького товариства «Ластівка».

3. 4 серпня 2014 року Апеляційний суд Київської області ухвалив рішення, згідно з яким скасував рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову прокурора та залишив без змін це рішення в іншій частині.

4. 2 березня 2016 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановив ухвалу, згідно з якою залишив без змін рішення апеляційного суду.

5. 29 червня 2016 року Верховний Суд України прийняв постанову, згідно з якою скасував ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ і рішення апеляційного суду та залишив в силі рішення суду першої інстанції.

6. У жовтні 2024 року скаржниця звернулася до суду із заявою про перегляд рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами.

7. 11 грудня 2024 року суд першої інстанції постановив ухвалу, згідно з якою відмовив скаржниці у задоволенні її заяви. Мотивував тим, що обставини, які скаржниця вважає нововиявленими, можуть бути підставою для перегляду рішення суду першої інстанції від 3 грудня 2010 року у справі № 2-46/2010, а не рішення суду першої інстанції від 14 квітня 2014 року у справі № 359/11279/13-ц.

8. 26 лютого 2025 року Київський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою скасував ухвалу суду першої інстанції та закрив провадження у справі за заявою скаржниці про перегляд рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами. Мотивував так:

(1) за змістом пункту 1 частини другої статті 424 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, можна подати не пізніше трьох років з дня набрання таким рішенням законної сили;

(2) відкривши провадження за заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду першої інстанції через більше ніж 10 років після його ухвалення, суд першої інстанції не врахував, що встановлений пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України строк є присічним, а його пропуск виключав можливість прийняття заяви про перегляд судового рішення до розгляду по суті.

9. 15 квітня 2025 року адвокат в інтересах скаржниці подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду і скерувати справу на новий розгляд до суду першої інстанції або ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви скаржниці.

10. У касаційній скарзі вона просила поновити строк на касаційне оскарження ухвали суду першої інстанції та постанови апеляційного суду. Мотивувала тим, що копію постанови апеляційного суду адвокат отримав до свого електронного кабінету 20 березня 2025 року. До касаційної скарги додала доказ дати доставки копії постанови апеляційного суду до електронного кабінету адвоката.

10.1. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 390 ЦПК України).

10.2. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

10.3. Оскільки скаржниця подала касаційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення копії оскарженої постанови, пропущений строк на касаційне оскарження слід поновити.

11. Верховний Суд вважає, що підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою скаржниці немає.

11.1. Рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами (частина перша статті 423 ЦПК України). Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частини другої тієї ж статті).

11.2. Заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано, зокрема, з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення (пункт 1 частини першої статті 424 ЦПК України).

11.3. З урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана, зокрема, з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили (пункт 1 частини другої статті 424 ЦПК України). Строки, передбачені цією частиною, не можуть бути поновлені, крім строку, передбаченого для перегляду судового рішення за виключними обставинами у зв`язку з рішенням міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, яке набуло статусу остаточного, після спливу десяти років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили, за умови що заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами подана протягом тридцяти днів з дня, коли така особа дізналася або могла дізнатися про набуття цим рішенням статусу остаточного (останній абзац частини другої статті 424 ЦПК України).

11.4. Встановлений пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України трирічний строк з дня набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про перегляд цього судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, є присічним і поновленню не підлягає (див. постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 вересня 2021 року у справі № 2-170/11 та від 6 грудня 2021 року у справі № 2-2109/11).

11.5. Рішення суду першої інстанції від 14 квітня 2014 року набрало законної сили 29 червня 2016 року, після того як у той день Верховний Суд України залишив його в силі. Отже, у відкритті провадження за заявою скаржниці про перегляд рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами слід було відмовити у зв`язку з пропуском скаржницею трирічного строку з моменту набрання рішенням суду законної сили. Однак 7 жовтня 2024 року суд першої інстанції помилково відкрив зазначене провадження. Тому апеляційний суд правильно виснував про необхідність закриття провадження у цій справі як помилково відкритого (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 7 вересня 2022 року у справі № 298/1791/18).

11.6. Скаржниця у касаційній сказі не зазначила аргументів щодо неправильності тлумачення апеляційним судом приписів частини другої статті 424 ЦПК України. Лише висловила незгоду з ухвалою суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, вказавши, чому вважає, що зазначені ним у заяві обставини є нововиявленими, та через це можуть бути підставою для перегляду рішення суду першої інстанції. Однак такі доводи не впливають на правильність судового рішення апеляційного суду.

11.7. У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

11.8. Оскільки апеляційний суд вочевидь правильно застосував приписи частини другої статті 424 ЦПК України, і немає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, касаційну скаргу слід визнати необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою скаржниці на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2024 року, яку скасував Київський апеляційний суд 26 лютого 2025 року.

Керуючись статтями 260, 261, 390, 394 ЦПК України, Верховний Суд

у х в а л и в :

1. Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 26 лютого 2025 року.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 лютого 2025 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Бориспільського міськрайонного суду від 14 квітня 2014 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом Бориспільського міжрайонного прокурора Київської області, який діє в інтересах держави в особі Дніпровського басейнового управління водних ресурсів, до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за участю Товариства з обмеженою відповідальністю «Легран-есетс-менеджмент» як третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, й Обслуговуючого кооперативу садівницького товариства «Ластівка» як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння, а також за позовом Обслуговуючого кооперативу садівницького товариства «Ластівка» до Бориспільської районної державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю «Легран-есетс-менеджмент», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування розпоряджень місцевого органу виконавчої влади, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, договорів купівлі-продажу земельних ділянок і витребування цих ділянок з чужого незаконного володіння.

3. Копію ухвали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді Д. А. Гудима
Є. В. Краснощоков
П. І. Пархоменко