Справа № 127/5654/25
Провадження № 2/127/967/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шаміної Ю.А.,

при секретарі судового засідання Міхеєвій Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки у праві спільної сумісної власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності. Позов мотивовано тим, що позивач є власником 29/150 частки будинковолодіння по АДРЕСА_1 на підставі на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.11.2021, виданого як спадкоємцю ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_3 була заведена спадкова справа 527/2019. За життя ОСОБА_3 також належала на праві спільної сумісної власності земельна ділянка, іншим співвласником якої є ОСОБА_2 , яка також являється власником 29/150 частки будинковолодіння по АДРЕСА_1 . Постановою державного нотаріуса першої Вінницької державної нотаріальної контори від 24.01.2024 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку оскільки частка померлого ОСОБА_3 у земельній ділянці визначена не була. Земельна ділянка під забороною та в арешті не перебуває. Позивачка зазначає, що виділ відповідних часток в позасудовому порядку є неможливим. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду у зв`язку з чим позивач просив визначити, що на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 його частка у земельній ділянці, площею 0,0329 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, розташована у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:069:0282 становила . Судові витрати просив залишити за ним.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2025 прийнято справу до розгляду у загальному позовному провадженні.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористалася, натомість подала до суду заяву про визнання позову (вх. №31226 від 08.04.2025), згідно якої остання зазначила, що заявлений позов визнає та не заперечує щодо його задоволення, наслідки визнання позову їй роз`яснені та зрозумілі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.04.2025 витребувано у Першої вінницької державної нотаріальної контори копію спадкової справи №527/2019, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

13.05.2025 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися в порядку, визначеному чинним законодавством.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Путілін Є.В. подав заяву (вх. №54719 від 23.06.2025) про проведення судового засідання без його участі, заявлений позов підтримав та просив задовольнити, судові витрати просив залишити за позивачем

Відповідач при поданні заяви про визнання позову (вх. №31226 від 08.04.2025) також просила розгляд справи проводити без її участі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом установлено наступні фактичні обставини справи та правовідносини, врегульовані нормами глави 26 книги ІІІ ЦК України стосовно права спільної сумісної власності на майно.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є власником 29/150 часток житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 12.11.2021 державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Дишкант М.В., зареєстрованого в реєстрі за №2-2502 (а.с. 6).

Право власності на вказане майно зареєстроване за ОСОБА_1 , про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №284407401 від 12.11.2021 (а.с. 7).

Даний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0329 га, кадастровий номер :02:069:0282, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_1 , що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії СТ №319310 від 25.07.2025 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 12-13).

Право спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку зареєстроване за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , про що свідчать дані інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №413074493 від 13.02.2025 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №41233857 від 25.07.2015 (а.с. 13 зворот, 15).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 84 років помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 24.04.2019 (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне померлому майно. Як слідує з спадкової справи №527/2019 до майна померлого ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 (син померлого) (а.с. 41-78).

12.11.2021 позивач по справі ОСОБА_1 отримав свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстровані у реєстрі за №2-2499, №2-2502, №2-2505, зокрема, на частку квартири під АДРЕСА_2 , на 29/150 часток житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 та на легковий автомобіль марки ГАЗ 2410,1987 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 , тип ТЗ легковий седан В, реєстраційний номер НОМЕР_3 (а.с. 72-74).

Разом з тим, 21.01.2024 державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Дишкант М.В. винесено постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки площею 0,0329 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 051010000:02:069:0282, належну ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки нотаріус не може визначити склад спадкового майна, а саме: на яку частку вищевказаного нерухомого майна необхіднго видаи свідоцтво про право на спадщину (а.с. 14).

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно з ч.2ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до частин 4, 5 ст. 89 Земельного кодексу України передбачено, що співвласники земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або виділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачене законом або не встановлено судом. Відповідні роз`яснення містять й положення п.5постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року №20.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Позивач, заявляючи вимогу про визначення часток у праві спільної сумісної власності на земельні ділянки, посилається на рівність часток. При цьому судом не встановлено обставин, які вказували б протилежне.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд враховує положення вказаних вище норм законодавства про рівність часток, а також те, що часта померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду, а не визначення часток не дає можливості позивачу в повній мірі реалізувати свої права та розпоряджатися своїм правом власності на вказане майно.

Оскільки земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності двох співвласників без визначення їх часток, слід дійти висновку, що частка кожного співвласника в праві власності на земельні ділянки становить 1/2.

При цьому не було встановлено існування обставин, які б могли бути підставою для збільшена або зменшена часток співвласників земельних ділянок.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визначення розміру частки ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , в праві спільної сумісної власності на земельні ділянки в розмірі по 1/2 підлягає задоволенню. При цьому суд враховує, роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зважає, що позивач просив судові витрати залишити за ним, а тому розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись ст. 16, 321, 328, 355, 357, 368, 372 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 189, 263-265,354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0329 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:069:0282 становить .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна