Справа № 489/7884/24
Номер провадження 2/489/485/25
РІШЕННЯ

Іменем України

01 серпня 2025 року місто Миколаїв

Інгульський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Інгульського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія" ОРАНТА" (далі-відповідач) про стягнення матеріальної шкоди

встановив

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою про стягнення матеріальної шкоди, обґрунтовуючи вимоги тим, що 17 травня 2024 року близько 12:45 в м. Миколаєві на перехресті вул. 2- Набережна та вул. Троїцька, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу ГАЗ 3302, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та який належить ОСОБА_1 та транспортним засобом Renault Sandero, реєстраційний номер НОМЕР_2 . під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок зазначеного /ІТИ автомобіль ГАЗ 3302. реєстраційний номер НОМЕР_3 . зазнав значних механічних пошкоджень чим завдано матеріального збитку. Так, відповідно до Постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.07.2024року у справі № 480/4032/24 ОСОБА_3 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. а саме у вчиненні вищезазначеного ДТП 17.05.2024 року.

Відповідно до Звіту № 140/05-24 від 26 травня 2024 року про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, що коштував Позивачу 5 000 грн. 00 коп.. - Ринкова вартість автомобілю позивача станом на 17.05.2024 року (до ДТП) року становить 459 601, 91 грн., а вартість відновлюваного ремонту з урахуванням зносу станом на 17.05.2024 року (після ДТП) становить 76 629, 28 грн. Позивач отримав від ПАТ «ПАСК "ОРАН ГА"» неналежне та неузгоджене з потерпілим страхове відшкодування за шкоду спричинену майну в розмірі 17 026,03 грн.

Виходячи з існуючого у ОСОБА_3 полісу № 21992957.3 від 26.03.2024 року, розмір Вимог до Страховика, а саме страхове відшкодування слід розрахувати наступним чином:

1. Вартість ремонту з урахуванням зносу 76 629 грн. 28 коп.

2. Сума страхового відшкодування 17 026 грн. 03 коп.

РОЗРАХУНОК: 76 629 гри. 28 коп. - 17 026 гри. 03 коп. = 59 603 грн. 25 коп.

В подальшому, було проведено ремонті роботи пошкодженого транспортного засобу позивача, та фактично понесені витрати па ремонт в розмірі 80 100,00 грн. що підтверджує відповідні документи. Виходячи з вище викладеного розмір завданої шкоди слід розраховувати наступним чином:

1. Вартість відновлюваного ремонту т/з 80 100 грн. 00 коп.

2. Сума страхового відшкодування (на даний момент) 17 026 грн. 03 коп.

3. Сума належного страхового відшкодування (з урахуванням зносу та фактичної виплати) 59 603 грн. 25 коп.

РОЗРАХУНОК: 80 100 гри. 00 коп. - 17 026 грн. 03 коп. - 59 603 грн. 25 коп. = 3 470 грн. 72 коп.

З цих підстав просив суд стягнути з ОСОБА_3 - 3 470,72 грн. та з відповідача - 59603,25 грн.

Сторони в судове засідання не з`явилися, позивач подав заяву, якою відмовився від вимог до ОСОБА_3 , вимоги до відповідача ПАТ "НАСК "Оранта" просив задовольнити. Представник відповідача ПАТ "НАСК "Оранта" подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити в позові, виходячи з того, що позивачу виплачена сума страхового відшкодування з урахуванням фізичного зносу деталей транспортного засобу.

Ухвалою від 24.07.2025 провадження в частині вимог до ОСОБА_3 закрито.

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Постановою Верховного Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11, провадження № 61-175сво21, роз`яснено, що при ухваленні рішення суду, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це відповідає вимогам ЦПК України і не є порушенням прав сторін.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.07.2024 у справі 489/4032/24 ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 850 гривень. Судом встановлено, що 17.05.2024 о 12:45 в м. Миколаєві, перехрестя вулиць 2-Набережна та Троїцька, водій т/з Renault Sandero номер НОМЕР_4 ОСОБА_3 рухалась по вул. 2 Набережна в бік вул. Троїцька на перехресті нерівнозначних доріг, а саме вул. 2 Набережної та Троїцької, рухаючись по другорядній дорозі - по вул. 2 Набережна, не була уважною та обережною та не надала дорогу т/з ГАЗ 3302 номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався по головній дорозі зі сторони вул. Нагірна по вул. Троїцька, в результаті чого здійснила зіткнення з ним. Внаслідок зіткнення т/з ГАЗ 3302 номер НОМЕР_5 здійснив перекидання на правий бік. Т/з Renault Sandero номер НОМЕР_6 після зіткнення продовжив самовільний рух та здійснив зіткнення з т/з ГАЗ 3309 номер НОМЕР_7 під керуванням водія ОСОБА_5 , яке рухалося по вул. Троїцькій зі сторони вул. Кругової.

Відповідно до Звіту №140/05-24 від 26.05.2024 вартість збитків, заподіяних пошкодженням т/з ГАЗ-3309, р.н НОМЕР_7 становить 76629,28 грн.

Позивачем за вказану оцінку сплачено 5000,00 грн., що підтверджується квитанцією №48 від 26.05.2024.

Згідно з видатковою накладною №611 від 30.07.2024 придбано деталей до автомобілю на 26340,00 грн.

Відповідно до Акта здачі-прийняття робіт №АВТ-0000017 від 22.07.2024 виконано робіт на замовлення ОСОБА_1 в автомобілі ГАЗ-3309 на загальну вартість 15660,00 грн.

Платіжною інструкцією №3855 від 01.08.2024 ОСОБА_1 сплатив на рахунок ФОП ОСОБА_6 18000 грн. як оплату за ремонт авто згідно рахунку №82 від 01.08.24.

Відповідно до видаткової накладної №5210 від 22.05.2024 позивач замовив товарів авто відповідно до угоди №156 від 20.02.2024 на суму 16750,00 грн. (без ПДВ).

Згідно з рахунком на оплату по замовлення №6518 від 21.05.24 вартість запчастин автомобільним на підставі договору №156 від 20.02.24 склала 16750,00 грн. (без ПДВ).

Платіжною інструкцією №3670 від 21.05.2024 ОСОБА_1 сплатив на рахунок ТОВ "АВТОАДРЕСА" 20100,00 грн. як оплату за запчастини авто №6518 від 21.05.2024.

Згідно з рахунком на оплату №82 від 01.08.2024 на замовлення ОСОБА_1 за договором на оплату №82 від 01.08.2024 всього на суму 18000,00 грн.

Відповідно до Акту здачі-приймання робіт №77 від 01.08.2024 виконано робіт на суму 18000 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В ч.2 ст. 1187 ЦК України зазначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. Відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №754/1114/15-ц від 14.02.2018 зазначено, що право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. У спорах про відшкодування шкоди, завданої особі джерелом підвищеної небезпеки, право потерпілої особи на відшкодування завданих збитків реалізовується нею на власний розсуд, шляхом пред`явлення позову безпосередньо до винної особи або до страхової компанії, цивільно-правову відповідальність в якій застраховано завдавачем такої шкоди.

Відповідно до пункту 22.1статті 22 Закону № 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У статті 29 Закону № 1961-IV зазначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Отже, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IVпорядку.

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц зробила висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Наведене узгоджується з правовим висновком викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

З огляду на вказане суд вважає, що саме на ПАТ «НАСК «ОРАНТА» як страховика відповідача покладений відповідний обов`язок у межах суми страхового відшкодування.

Так, згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону,повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо за рахунок потерпілої особи (її представника), то сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком.

Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Оскільки ліміт відшкодування за полісом становив 160000,00 грн., та не був вичерпаний виплаченою сумою страхового відшкодування, а доказів погодження позивачем із ПАТ«НАСК «Оранта» розміру страхового відшкодування матеріали справи не містять, то саме страховик і має сплатити всю суму відновлювального ремонту. У такому разі не можна покладати обов`язок з відшкодування цієї суми відповідно до приписів статті 1194ЦК України на винуватця ДТП.

Водночас, статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

За такого, позов до страхової компанії про стягнення доплати страхового відшкодування у розмірі 59603,25 грн. та витрат позивача на звіт про оцінку збитків у розмірі 5000,00 грн. підлягає задоволенню, оскільки у справі відсутні докази погодження між сторонами розміру страхового відшкодування, наявні докази понесення позивачем витрат на відновлювальний ремонт пошкодженого у ДТП автомобілю.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Суд виходить з того, що позивачем має бути обов`язково надано договір про правову допомогу та розрахунок витрат на правову допомогу.

Доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, договору та розрахунку позивачем та його представником суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні вимог про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справі належить відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд вирішив

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія" ОРАНТА" про стягнення матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 доплату страхового відшкодування у розмірі 59603,25 грн. (п`ятдесят дев`ять тисяч шістсот три гривні двадцять п`ять копійок) та 5000,00 (п`ять тисяч гривень) витрат на оплату проведення звіту.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

В задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу відмовити.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач 1: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_9 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач 2: Публічне акціонерне товариство «НАСК «Оранта», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Здолбунівська, 7Д.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 01.08.2025. Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя В. В. Кокорєв