Справа №398/1094/25
Провадження №2/399/281/2025
01 серпня 2025 року смт Онуфріївка
Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Лях М.М., за участю секретаря судових засідань Гриценко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження в смт Онуфріївка цивільну справу за позовом Моторне (транспортне) страхове бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,
В обґрунтування позову зазначив, що 27.11.2023 року близько о 18 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем HYUNDAI, н/з НОМЕР_1 рухаючись по вул. Графа Толстого зі сторони вул. Центральної у напрямку вул. Дерибасівська в смт. Онуфріївка Олександрійського району Кіровоградської області, допустив порушення вимог п. п. 1.5, 2.3 (б) і (д) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР), чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом, щоб мати можливість постійно контролювати напрямок його руху та не створювати небезпеки іншим учасникам дорожнього руху. Під час подальшого руху на вищевказаному транспортному засобі, в зазначений час, у вказаному напрямку в складних погодних та дорожніх умовах, які обумовлювались темною порою доби, відсутністю вуличного освітлення та дорожньої розмітки, водій ОСОБА_1 не виконавши вимог п. п. 12.3, 12.4 ПДР (п. 12.3. у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; п. 12.4. у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год), маючи можливість на рівній горизонтальній ділянці дороги завчасно виявити перешкоду для свого руху (пішохода, який рухається в попутному з автомобілем напрямку) своєчасно не вжив заходів до зниження швидкості, аж до повної зупинки керованого транспортного засобу чи безпечного об`їзду перешкоди, в результаті чого на відстані 32, 8 м. до краю будинку АДРЕСА_1 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 .
Правовідносини, які виникли в даному випадку між відповідачем та позивачем - Моторно (транспортним) страховим бюро України, спір про відшкодування витрат пов`язаних з регламентною виплатою в порядку регресу регулюються нормами ЦК України, та спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Водій ОСОБА_1 знаходився за кермом автомобіля, мав при собі свідоцтво реєстрації транспортного засобу HYUNDAI. н/з НОМЕР_1 . посвідчення водія, тобто на відповідній правовій підставі володів транспортним засобом HYUNDAI. н/з НОМЕР_1 . За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.
Згідно з частиною п`ятою статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Таким чином закон містить вказівку на перерозподіл обов`язку доказування та зобов`язує саме відповідача довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом із тим, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.
Відповідно до пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону № 1961-ІУ, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Так, підпунктом «г» п.41 ст.41. Закону №1961-ІУ зазначено МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: особами, на яких Поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону.
Відповідно до п. 38.2.1 ст.38 Закону № 1961-ІУ МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону;
Частиною 1 ст.1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завданою іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Положеннями ч. 4 ст. 21 Закону №1961-ГУ визначено, що забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України.
З метою отримання відшкодування (регламентної виплати), ОСОБА_3 , на підставі ст. ст.33, 35, п.41.1 ст.41 Закону № 1961-ІУ, звернувся до МТСБУ: 1) з заявою на виплату страхового відшкодування від 30.09.2024 року (зареєстровано справу МТСБУ: 108978).
Відповідно до п. 27.4. ст. 27 Закону № 1961-1 Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.
Отже, МТСБУ виконало покладений на нього обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не забезпечив цивільно-правову відповідальність.
МТСБУ відшкодувавши потерпілому суму регламентної виплати отримало право вимоги до винуватця ДТП, який не застрахував цивільно-правову відповідальність в розмірі понесених фактичних витрат, в порядку зворотної вимоги (регресу).
Відповідачем в добровільному порядку не відшкодовані позивачу, що порушує його законні права і інтереси, та підлягають їх захисту в суді.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.03.2025 року відкрито спрощене провадження та призначено справу до розгляду по суті.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.05.2025 року цивільну справу № 398/1094/25 направлено до Онуфріївського районного суду Кіровоградської області за підсудністю.
Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 18.06.2025 року справу прийнято до свого провадження та призначено справу до розгляду по суті.
Представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України Чепіков О.О. в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи повідомлений належним чином. В позовній заяві позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, зазначив про виклик сторін в судове засідання у разі потреби.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи повідомлений належним чином. До суду клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв та відзиву на позовну заяву не подавав.
Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.
Згідно заяви від 30.09.2024 року до Моторного (транспортне) страхове бюро України, ОСОБА_3 просила відшкодувати кошти у відповідності до ст. 35 та п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» /а.с. 14/.
Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 738 від 02.12.2023 року, виданого Кременчуцьким міжрайонним судово-медичним відділенням, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в наслідок дифузної травми головного мозку, перелому кісток основи черепа, крововиливи під оболонки та в речовину головного мозку, що отриманні під час ДТП /а.с. 50/.
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, про що зроблений актовий запис про смерть № 2109 від 04.12.2023 року зареєстрованого Департаментом ЦНАП «Кременчуцької міської ради» Кременчуцького району Полтавської області та видане свідоцтво про смерть НОМЕР_2 від 04.12.2023 року /а.с 53/.
Заподіяна шкода, яка виникла внаслідок ДТП, не була відшкодована відповідачем потерпілій особі.
Відповідно до п.п. а п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах визначених Законом у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував цивільно-правову відповідальність. Право на отримання відшкодування від МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту мають потерпілі в ДТП особи, відповідальність яких була застрахована на час дорожньо-транспортної пригоди.
У відповідності до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача.
Згідно із ст. 38 цього ж Закону, моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у Моторного (транспортне) страхового бюро України виникло право зворотної вимоги до відповідача.
МТСБУ відшкодувавши потерпілому суму регламентної виплати отримало право вимоги до винуватця ДТП, який не застрахував цивільно-правову відповідальність в розмірі понесених фактичних витрат, в порядку зворотної вимоги (регресу).
Відповідачем в добровільному порядку не відшкодовані позивачу, що порушує його законні права і інтереси, та підлягають їх захисту в суді.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 2, 3, 4,5, 7, 10, 12, 13, 141, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд -
Позов Моторного (транспортне) страхового бюро України до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя М.М. Лях