Справа № 368/982/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2025 р.Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Шевченко І.І.,

за участю секретаря Назаренко А.І.

представника заявника ОСОБА_1 адвоката Клапчука Ф.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кагарлицького районного суду Київської області заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Клапчука Федора Петровича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Клапчук Федір Петрович до Ржищівської міської ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди землі, скасування державної реєстрації права оренди ,-

ВСТАНОВИВ:

представник позивача просить суд заборонити Ржищівській міській раді приймати будь-які рішення, а також державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (у тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») приймати рішення про державну реєстрацію прав та вчиняти будь-які реєстраційні дії, у тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію інших речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (у тому числі до Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек) записи про державну реєстрацію інших речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації інших речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо об`єктів нерухомого майна, а саме щодо земельної ділянки площею 0,441 га з кадастровим номером :01:308:0017, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі, обґрунтовуючи заяву наступним.

У провадженні Кагарлицького районного суду Київської області пересуває справа за позовом ОСОБА_1 до Ржищівської міської ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди землі, скасування державної реєстрації права оренди.

На даний час виникла необхідність у вжитті заходів забезпечення позову у справі шляхом накладання судом заборони будь-яким суб`єктам у сфері державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав щодо земельної ділянки площею 0,441 та з кадастровим номером :01:308:0017 за адресою: АДРЕСА_1 , виходячи з наступного.

Звертаючись до суду з позовом у даній справі позивач просив:

1. Визнати недійсним договір оренди землі №05-01-29/80 від 04.11.2024 року, укладений між Ржищівською міською радою Обухівського району Київської області та ОСОБА_2 щодо земельної ділянки площею 0,441 та з кадастровим номером :01:308:0017 за адресою: АДРЕСА_1 .

2. Скасувати державну реєстрацію права оренди ОСОБА_2 щодо земельної ділянки площею 0.441 га з кадастровим номером :01:308:0017 за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про речове право 57544952 від 04.11.2024 року.

Необхідною умовою можливості поновлення порушених прав позивача є збереження земельної ділянки площею 0,441 га з кадастровим номером :01:308:0017 за адресою: АДРЕСА_1 та невчинення щодо неї будь-яких реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав до кінця розгляду даної справи судом.

Згідно зі ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, забороною вчиняти певні дії.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

У пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Шмалько проти України» зазначено, що право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а отже й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

Під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій. які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд. розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим. щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обгрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій. спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обгрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.08.2018 у справі №922/4587/13.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити позивачем, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

У постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі №640/13156/18 (провадження №61-7314св19) зазначено, що обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер. Під час оцінки такої співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів. При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обгрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обгрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В разі прийняття будь-яких рішень чи вчинення будь-яких реєстраційних дій з земельною ділянкою з кадастровим номером :01:308:0017 під час розгляду даної справи (поділ земельної ділянки, об`єднання, передача в користування іншій особі, ніж відповідач 2), то це унеможливить поновлення порушених прав позивача в разу ухвалення судом рішення про задоволення позову.

Зміна об`єкта нерухомого майна, передача його в оренду іншій особі або в суборенду нівелює саму суть скасування державної реєстрації права оренди відповідача 2 на спірну земельну ділянку, через що судовий розгляд виявиться неефективним. Таким чином, в разі вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:308:0017, судовий розгляд не призведе до відновлення стану, який існував до порушення прав позивача, та позивач змушений буде повторно звертатися до суду.

Співмірність обраного позивачем заходу у даній справі підтверджується тим. що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти реєстраційні дії із спірною земельною ділянкою унеможливить ефективний захист та поновлення становища, яке існувало до порушення.

Отже, накладення заборони на прийняття рішень та вчинення реєстраційних дій щодо спірної земельної ділянки не завдасть шкоди відповідачу 1 як її власнику, а лише тимчасово обмежить його право розпоряджатися цим майном. Аналогічним чином вжиття заходів забезпечення позову не позбавить прав відповідача 2 як орендаря земельної ділянки, а лише забезпечить збереження земельної ділянки в незмінному стані.

При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав Відповідачів, оскільки земельна ділянка фактично не вибуває з володіння власника, а також з користування орендаря, а обмежується лише можливість розпоряджатися цим майном. Обраний позивачем засіб забезпечення позову відповідає заявленим позивачем вимогам та підставам позову, тобто є адекватним.

Ризик незастосування заходів забезпечення позову у даній справі потенційно матиме більш негативні наслідки для позивача, ніж спричинені обмеження для відповідачів, оскільки неможливість виконання судового рішення через те, що спірна земельна ділянка перестане існувати як об`єкт цивільних прав або буде передана іншій особі, ніж відповідач 2, нівелює результати судового процесу та затрачені позивачем і судом зусилля, спрямовані на вирішення спору між сторонами. У той же час права відповідачів, хоч і піддаватимуться певним обмеженням, проте такі обмеження є тимчасовими та поворотними, такими, що не становитимуть загрози ні для права власності, ні для права оренди.

Необхідно зазначити, що вжиття заходу забезпечення позову у даному випадку забезпечить збалансованість інтересів сторін, оскільки надасть можливість виконати рішення у разі задоволення позову та не призведе до надмірного втручання у права власника та орендаря земельної ділянки, а лише запровадить тимчасові обмеження щодо розпорядження цим майном задля запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позову.

Таким чином, обраний позивачем захід забезпечення позову відповідатиме вимогам процесуального законодавства щодо розумності, обгрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, доведеності обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Наведене в сукупності свідчить про доцільність задоволення даної заяви та вжиття заходів забезпечення позову у справі.

Суд, вислухавши представника заявника, приходить до наступного висновку.

Статтею 153 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Заява розглядається без повідомлення сторін, на підставі наданих позивачем документів, яких достатньо для вирішення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст. ст.149 та 150 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

За змістом положень ч. 1ст. 150ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (ч. 2 ст. 150 ЦПК України).

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що предметом позову є:

Визнання недійсним договору оренди землі № 05-01-29/80 від 04.11.2024 року, укладений між Ржищівською міською радою Обухівського району Київської області та ОСОБА_2 щодо земельної ділянки площею 0.441 та з кадастровим номером :01:308:0017 за адресою: АДРЕСА_1 та скасувати державну реєстрацію права оренди ОСОБА_2 щодо земельної ділянки площею 0.441 га з кадастровим номером :01:308:0017 за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про речове право 57544952 від 04.11.2024 року.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосовування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи. Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Пунктом 4 вказаної постанови унормовано, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяви про забезпечення позову знайшли своє підтвердження доводи позивача про необхідність забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії.

Отже, з огляду на викладені обставини, виходячи із пов`язаності заходів забезпечення позову з його предметом і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити ефективний захист прав позивача, унеможливити виконання рішення суду у справі, а тому заява підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 151-154 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Клапчука Федора Петровича про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити Ржищівській міській раді Обухівського району Київської області приймати будь-які рішення щодо земельної ділянки площею 0,441 га з кадастровим номером :01:308:0017, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки площею 0,441 га з кадастровим номером :01:308:0017, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

В решті вимог заяви відмовити.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки з дня постановлення ухвали суду.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення (ухвали) або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ухвали).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Ржищівська міська рада Обухівський район, Київської області, місце знаходження: 09230, Київська область, Обухівський район, м. Ржищів, вул.. Соборна, 22, .

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Боржник: Ржищівська міська рада Обухівський район, Київської області, місце знаходження: 09230, Київська область, Обухівський район, м. Ржищів, вул.. Соборна, 22, .

Повний текст ухвали виготовлено 31.07.2025 р.

Суддя: І.І.Шевченко