Справа № 562/1320/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

"25" липня 2025 р. Здолбунівський районний суд Рівненської області у складі: головуючого судді Ковалика Ю.А., при секретарі Бєлявської А.С., за участю представника відповідача Борзова Я.Е. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження в м. Здолбунів цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Ейс" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , просило ухвалити рішення про стягнення з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору, всього в сумі 15 899 грн. 87 коп., понесених судових витрат по справі на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. та витрати по сплаті судового збору 2 422 грн. 40 коп.

Обгрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що07.08.2024 між ТОВ «Фінансова Компанія «Кредіплюс» та відповідачем укладено кредитний договір № 148981 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір складається з індивідуальної частини договору про споживчий кредит, графіку(ів) платежів, які містять персональні умови кредитування позичальника та загальної для всіх клієнтів кредитодавця, публічної частини про споживчий кредит, що розміщена на веб-сайті кредитодавця https://finx.com.ua за посиланням: https://finx.com.ua/docs. Позичальник уклав договір, приєднавшись до публічної частини, прийняв умови індивідуальної частини та графіку(ів) платежів, як невід`ємних частин (складових) кредитного договору, шляхом підписання індивідуальної частини/акцепту, відповідно до розділу V цієї індивідуальної частини.

Відповідач добровільно без примусу чи тиску заявив про бажання отримання коштів, зареєструвався на сайті, під час чого пройшов процедуру ідентифікації/верифікації, керуючись підказками сайту кредитодавця, тобто вказав свої особисті персональні ідентифікаційні дані.

10.10.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та позивач уклали договір факторингу № 10102024 згідно умов якого, позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 148981 від 07.08.2024.

ОСОБА_1 зобов`язання за договором кредиту належним чином не виконав. Заборгованість становить всього 15 899 грн. 87 коп., в тому числі заборгованість по тілу кредиту 15 295 грн. 00 коп., заборгованість за нарахованими процентами 3грн. 87 коп., заборгованість за комісією 601 грн. 00 коп.

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 02 травня 2025 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

26.06.2025 до Здолбунівського районного суду Рівненської області надійшов відзив представника відповідача ОСОБА_2 на позовну заяву, відповідно до якого він заперечує проти позову в повному обсязі, просить відмовити в задоволені позову, вказуючи на те, що позивачем подана лише копія повідомлення ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» про перерахування грошових коштів, а також картка обліку виконання договору: 148981. Вказані документи не є належним доказом виконання умов договору (перерахування коштів відповідачу), а є лише внутрішніми документами, які містять розрахунки. Доказів про відкриття рахунку та емітування картки на ім`я ОСОБА_1 позивачем не надано. Вимоги щодо сплати комісій є безпідставними та не підлягають задоволенню. Крім, того позивачем не надано доказів на підтвердження оплати за договором факторингу №04/08/23-01 від 04.08.2023 року, у зв`язку саме з цією обставиною позивачем не доведено факту переходу права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 148981 від 07.08.2024 року від ТОВ «ФК «Кредіплюс» до ТОВ «ФК Ейс». Розмір витрат на правову допомогу вважає завищеним та не співмірним зі складністю справи.

У відповіді на відзив від 01.07.2025 представник позивача Тараненко А.І. зазначив, що предметом договору факторингу № 10102024 від 10.10.2024 є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Таким чином відступлення прав вимоги до відповідача на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» відбулося відповідно після підписання реєстру право вимоги № 3 від 10.10.2024 до договору факторингу № 10102024 від 10.10.2024. Розрахунок заборгованості підготовлений ТОВ «ФК «Кредіплюс» за кредитним договором № 148981 від 07.08.2024 р. на момент його відступлення, наведено у додатку до позовної заяви. При укладенні кредитного договору № 148981 від 07.08.2024 позичальник погодився з умовами, визначеними в п. 2.5 цього договору та зобов`язався сплатити кредитодавцю комісію за надання кредиту у розмірі 15,00% від суми кредиту. Вказав, що сума правничої допомоги у розмірі 7 000,00 грн. пропорційна виконаній роботі Адвокатського бюро «Тараненко та партнери».

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідач ОСОБА_2 просив відмовити в задоволені позову з підстав викладених у відзиві.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ОСОБА_1 укладений договір про споживчий кредит № 148981, підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором 68a52eeb.

Відповідно до п.2.1 кредитного договору, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.2.6. договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.2.2.1 договору, а позичальник обов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.2.6. договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором.

Відповідно до 2.2.1 Сума (загальний розмір) кредиту становить 15295.00 грн. (п`ятнадцять тисяч двісті дев`яносто п`ять грн. 00 коп.) надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 12994.10 грн. для погашення заборгованості позичальника за договором про споживчий кредит №142753 від 07.06.2024 укладеним з кредитодавцем у розмірі 6.65 грн. на №рахунку/картки позичальника № НОМЕР_1 , у національній валюті (далі - рахунок Позичальника); у розмірі 2294.25 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини.

Згідно пунктом 2.5. індивідуальної частини передбачено, що комісія за надання кредиту

складає 2 294,25 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору за ставкою 15,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено.

Відповідно до п 2.6 індивідуальної частини загальний строк кредитування за цим договором складає 184 днів з 07.08.2024 р. (дата надання кредиту) по 07.02.2025.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем до матеріалів позовної заяви додано паспорт споживчого кредиту від 07.08.2024, що були надані споживачу до укладення кредитного договору.

Видача ТОВ "Фінансова компанія "Кредіплюс" 07 серпня 2024 року коштів за кредитним договором № 148981 від 07 серпня 2024 року на картку відповідача № НОМЕР_1 підтверджується довідкою № 13 від 29 січня 2025 року ТОВ "ФК "Кредіплюс" про успішність операцій згідно договору № 1412/22-1 від 14 грудня 2022 року, укладеного з ТОВ "Фінансова компанія "Контрактовий дім" та краткою обліку виконання 148981.

10 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіплюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" укладений договір факторингу № 10102024, за умовами якого позивач набув право вимоги до, серед інших, боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 148981 від 07 серпня 2024 року на загальну суму 15 899,87 грн., що підтверджується договором факторингу № 10102024 від 10 жовтня 2024 року, витягом з додатку № 1 до договору факторингу № 10102024 від 10 жовтня 2024 року (реєстр прав вимог № 3 від 09 грудня 2024 року), актом приймання-передачі реєстру № 3 до договору факторингу № 10102024 від 10 жовтня 2024 року, складеним 09 грудня 2024 року, платіжною інструкцією № 5179 від 12 грудня 2024 року про оплату за відступлення права вимоги, що спростовує доводи представника відповідача.

Згідно з випискою з особового рахунка за кредитним договором № 148981 заборгованість відповідача станом на 25 березня 2025 року становить 15 899 грн. 87 коп., в тому числі заборгованість по тілу кредиту 15 295 грн. 00 коп., заборгованість за нарахованими процентами 3 грн. 87 коп., заборгованість за комісією 601 грн. 00 коп.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з положеннями ст. 639 ЦПК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

За приписами ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін.

Нормами ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Стаття 1049 ЦК України зобов`язує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом.

Згідно з статтею 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Беручи до уваги, що відповідач в добровільному порядку взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №148981 від 07.08.2024 не виконує, а також враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частиною 1 статті 131 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 3ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 7000,00 грн., які підтверджуються: договором №04/02/25-01 про надання правничої допомоги від 04.02.2025; додатковою угодою №28 до договору про надання правничої допомоги №04/02/25-01 від 04 лютого 2025 року; та актом прийому-передачі наданих послуг від 04.02.2025 року.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція).

Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268) (рішення від 23 січня 2014 року у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України»).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи вищевказане та те, що зазначені витрати на правничу допомогу підтверджені належними доказами, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, типовість позовів про стягнення заборгованості за кредитними договорами, суд вважає, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс», підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в суді у розмірі 3000 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Ейс" задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Ейс" заборгованість по кредитному договору№ 148981 від 07.08.2024 на загальну суму 15 899 (п`ятнадцять тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять) грн. 87 коп., в тому числі заборгованість по тілу кредиту 15 295 (п`ятнадцять тисяч двісті дев`яносто п`ять) грн. 00 коп., заборгованість за нарахованими процентами 3(три) грн. 87 коп., заборгованість за комісією 601 (шістсот один) грн. 00 коп., крім того витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп., крім того витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять два) грн. 40 коп., а всього на загальну суму 21 322 (двадцять одна тисяча триста двадцять два) грн. 90 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Ейс", місцезнаходження: м. Київ, Харківське шосе, 19, офіс 2005, код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 42986956.

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 29.07.2025 року.

Суддя: Ю.А. Ковалик