КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2025 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/1618/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ головуючого - Євграфової Є. П. (суддя-доповідач),

суддів: Стрижеуса А. М., Саліхова В. В.,

при секретарі Мудрак Р. Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»

на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області

у складі судді Янченка А. В.

від 20 травня 2024 року

у цивільній справі № 369/1166/24 Києво-Святошинського районного суду Київської області

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

В січні 2024 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернувся з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1117-0915 від 22.11.2022 з ОСОБА_1 . Позивач зазначав, що договір було укладено в електронній формі за допомогою веб-сайту creditkasa.com.ua, при цьому відповідач пройшов усі необхідні кроки для оформлення кредиту, включаючи створення заявки, верифікацію, ознайомлення з офертою та підписання договору одноразовим ідентифікатором А2934.

Позивач надав відповідачу кредит у сумі 4 500,00 грн на 300 днів з процентною ставкою 2,50% в день (знижена) та 3,00% в день (стандартна). Кредитодавець виконав свої зобов`язання, перерахувавши кошти через АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (система LiqPay) на картковий рахунок відповідача.

Відповідач, у свою чергу, не повернув кредит у повному обсязі та не виконав інших грошових зобов`язань за договором, порушивши умови кредитного договору та статей Цивільного кодексу України.

Станом на 29.12.2023 загальна сума заборгованості становила 44 707,50 грн, з яких прострочена заборгованість за кредитом - 4 500,00 грн, а за нарахованими відсотками - 40 207,50 грн. Позивач, однак, прийняв рішення про застосування Програми лояльності, в рамках якої просить стягнути лише частину заборгованості, а саме 22 500,00 грн (4 500,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом та 18 000,00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками). У разі погашення цієї суми та компенсації судового збору, позивач здійснить списання залишку заборгованості у сумі 22 207,50 грн.

Позивач обґрунтовував свої вимоги нормами Цивільного кодексу України та Закону України «Про споживче кредитування», які регулюють обов`язковість виконання договорів, сплату відсотків за користування чужими коштами та наслідки невиконання зобов`язань. Позивач просив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, оскільки ціна позову є малозначною. Судовий збір, сплачений позивачем, становить 2 422,40 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 травня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» загальну суму заборгованості за Кредитним договором № 1117- 0915 від 22.11.2022, в розмірі: 5 962 (п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят дві) грн 50 коп., що складається з: простроченої заборгованість за кредитом 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) грн 00 коп., простроченої заборгованість за нарахованими процентами 1 462 (одна тисяча чотириста шістдесят дві) грн 50 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 641 (шістсот сорок одна) грн 93 коп.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» 13 червня 2024 року через суд першої інстанції подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 1117-0915 від 22.11.2022 у розмірі 5 962,50 грн та судовий збір в розмірі 641,93 грн скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 22 500 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 4 500 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 18 000 грн. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи покласти на відповідача.

Вважає, що рішення в частині часткової відмови в стягненні заборгованості, зокрема щодо відмови у нарахуванні та стягненні процентів за користування кредитом в строк договору, а саме 300 днів є незаконним, таким що прийнято з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та неправильним застосуванням судом норм матеріального права з огляду на наступне.

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що відповідно до п. 4.8. кредитного договору строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів (до 18.09.2023) з моменту перерахування кредиту позичальнику. Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Тобто, згідно п. 4.8. кредитного договору визначено законне право позивача нараховувати проценти за користування кредитом в межах строку договору (кредитування) погодженому між сторонами, а саме в межах 300 календарних днів (до 18.09.2023), що було здійснено ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відображено в розрахунку заборгованості.

Також зазначає, що базовий період - строк протягом якого боржник (позичальник) буде сплачувати саме відсоток за користування кредитом (в даному випадку - 14 днів), який він сам обирає при заповнення заявки на отримання грошових коштів. А строк кредитування - строк на який видаються грошові кошти позичальнику, якими він може користуватися (в даному випадку - 300 днів до 18.09.2023).

Вказує, що між сторонами погоджено строк кредитування п. 4.8 Договору, а саме 300 календарних днів (до 18.09.2023), протягом якого позивач має право нараховувати проценти за користування кредитом. Розмір яких визначено в п. 4.6 та п. 10.1 Договору, а відтак судом першої інстанції помилково (незаконно) було визначено, що строк договору саме 13 днів, а не 300 календарних днів, як це визначено умовами Договору, що мало наслідком прийняття незаконного та необґрунтованого рішення.

Звертає увагу суду, що п. 4.8. договору є діючим та погоджений між сторонами. Відповідач не звертався до суду із позовною заявою та/або зустрічним позовом про визнання договору та/або умов договору, зокрема п. 4.8 договору недійсним, що свідчить про належність та дійсність умов договору, зокрема щодо строку договору (кредитування) протягом якого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» має право на нарахування процентів за користування кредитом.

Вказує, що позивачем дотримано вимоги, зокрема ст. ст. 1048, 1056-1 ЦК України щодо встановлення розміру процентів за користування суми кредитом, що була надана відповідачу.

Також звертає увагу суду на те, що відповідно до розрахунку заборгованості наданого позивачем, не здійснюється будь-яких нарахувань (штраф, пеня) за порушення умов договору, а відтак і відсутні порушення норм закону, що визначені в п.5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», що не було враховано судом першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача, у встановлений апеляційним судом строк, не надходив.

У судове засідання учасники не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені апеляційним судом належним чином.

Заслухавши доповідь судді Євграфової Є. П., дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Встановлено, що 22.11.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», був укладений договір про відкриття кредитної лінії № 1117-0915, який разом із правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) складає єдиний договір, в якому визначаються всі істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Крім того, даний договір підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (а.с. 9-14).

Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав відповідачеві кредит в сумі 4 500 грн на особисті потреби, строк кредитування - 300 календарних днів, базовий період складає 13 календарних днів. Повернення кредиту відбувається шляхом сплати кредиту повністю у останній календарний день заявленого строку. Відсоткова ставка стандартна - 3% за кожен день користування кредитом, знижена процентна ставка - 2,5 %.

Сторонами погоджено вартість кредиту - 5 962,5 грн, що включає відсотки за користування кредитом - 1 462,5 грн. Реальна процентна ставка на дату укладення договору - 1 139 965 %.

Видача кредитних коштів в сумі 4 500 грн ОСОБА_1 відповідно до кредитного договору № 1117-0915 від 22.11.2022 року підтверджена витягом з системи LiqPay та довідкою про перерахування суми кредиту (а.с. 27, 31-35).

Встановлено, що відповідач підписав правила відкриття кредитної лінії, які є загальними до всіх договорів, які укладаються через сайт кредитодавця на умовах та в період дії відповідної редакції цих правил, а також паспорт споживчого кредиту за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (а.с. 15-25).

В матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості за кредитним договором в період з 22.11.2022 по 29.12.2023, з якої вбачається, що заборгованість за тілом кредиту становить 4 500 грн, а заборгованість за нарахованими, але не погашеними відсотками становить 40 207,5 грн (а.с. 28-30).

Водночас в позовній заяві зазначено, що позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до ОСОБА_1 . Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у розмірі 22 207,50 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 22 500 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 4 500 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 18 000 грн.

Позовні вимоги заявлені саме про стягнення простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 4 500 грн та простроченої заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 18 000 грн.

Вирішуючи даний спір та задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надало належні і допустимі докази укладення із ОСОБА_1 кредитного договору № 1117- 0915 від 22.11.2022 та отримання позичальником кредитних коштів в сумі 4 500 грн.

Водночас задовольняючи частково вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що встановлення сторонами договору розміру відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожен день прострочки, що в результаті становить 40 207,5 грн, є не справедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, адже тіло кредиту становить лише 4 500 грн. Також кредитний договір містив умови, що строк кредитування складає 14 днів до 04.12.2022, строк договору є рівним строку кредитування, в частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Доведення позивачем умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України. У справах про стягнення кредитних коштів на банк або іншу фінансову установу покладений обов'язок довести факт передачі коштів позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, в іншому випадку, без доведення цього факту, втрачається право банку (фінансової установи) на пред`явлення будь-якої вимоги.

Матеріалами підтверджено, що між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договору: розмір кредиту - 4 500 грн на особисті потреби, строк кредитування - 300 календарних днів, базовий період - 13 календарних днів, повернення кредиту - шляхом сплати кредиту повністю у останній календарний день заявленого строку; відсоткова ставка стандартна - 3 % за кожен день користування кредитом, знижена процентна ставка - 2,5 %; орієнтовна вартість кредиту за весь строк кредитування - 45 000 грн (п. 4. 10), реальна процентна ставка на дату укладення договору - 1 273 605 %.

Позивачем також на підтвердження своїх вимог було надано копії Правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів).

Відповідно до п. 10.12 вказаного договору, цей договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови договору та надання кредиту.

Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця (https://сreditkasa.ua), повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним.

Таким чином, підписавши вказаний договір, відповідач добровільно погодився на визначені у ньому умови кредитування, взяв на себе відповідні зобов`язання, у тому числі із сплати процентів за користування кредитними коштами у погодженому сторонами розмірі.

Виконання позивачем (кредитором) обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 4500,00 грн відповідачеві (позичальнику) підтверджується Довідкою АТ КБ «Приватбанк» про перерахування суми кредиту № 1117-0915 від 22.11.2022 через систему платежів LiqPay.

Частиною першою статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, а також запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (пункти 4, 5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України).

Принцип диспозитивності, що діє у цивільному судочинстві, передбачає, що суд розглядає спір у межах заявлених вимог та заперечень сторін й покладає на суд обов`язок розглядати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі. Кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно в межах заявлених ними вимог і наданих доказів (статті 12, 13 ЦПК України)

Оцінка доказів здійснюється судом, водночас принцип диспозитивності вимагає, щоб ця оцінка відбувалася у контексті змагальності сторін.

Наведеного суд не врахував, й встановивши укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.ua) у визначений законом спосіб договору шляхом проставлення відповідачем електронного цифрового підпису (аналога власноручного підпису), кредитного договору, за відсутності поданих відповідачем заперечень умов договору (у тому числі щодо розміру відсотків та строку кредитування) й доказів або аргументів на спростування доказів позивача, за власною ініціативою поставив під сумнів умови договору визначивши їх «завуальованими», тим самим винайшовши заперечення за відповідача самостійно.

Потреба у таких процесуальних діях, не обґрунтована судом першої інстанції публічним інтересом, або ж імперативними нормами закону щодо обов`язку суду захищати права споживачів та перевіряти законність правочинів та є порушенням принципу диспозитивності.

Зважаючи на те, що сторонами в договорі погоджено нарахування відсотків за користування кредитними коштами, а також погоджено, що строк на який надається кредит становить 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що встановлення сторонами договору розміру відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожен день прострочки, що в результаті становить 40 207,5 грн, є несправедливим у розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором.

Строк договору є рівним строку кредитування. Підписавши договір електронним цифровим підписом відповідач погодився з умовами даного договору.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 1117-0915 від 22.11.2022 станом на 29.12.2023 становить 44 707,5 грн, з яких: 4 500 грн - основний борг, 40 207,5 грн - заборгованість за відсотками.

Розрахунок заборгованості містить розмір відсоткової ставки, суми нарахувань за кожний окремий проміжок часу, у тому числі окремо по відсотках, тілу кредиту, суму нарахувань по кожному з видів зобов`язань, та є обґрунтованим.

Відповідачем факт отримання кредитних коштів не оспорювався, зустрічних вимог щодо недійсності договору чи окремих його умов не заявлялося. Доказів на підтвердження виконання зобов`язань із повернення кредитних коштів чи неправильності поданого позивачем розрахунку, у тому числі в частині нарахування процентів, не надано.

Висновки суду про зменшення розміру процентів нарахованих за умовами кредитного договору не ґрунтуються на нормах законодавства та є помилковими, адже при вирішенні спору суд першої інстанції мав виходити із положень ст. ст. 1048, 1056- 1 ЦК України та обов`язковості умов укладеного між сторонами договору.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права, що полягало у невірному наданні оцінці доказів та тлумаченні закону, і підлягає скасуванню повністю, з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог відповідно до ст. 376 ЦПК України.

Зважаючи на те, що позивач, відповідно до частини 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, розпорядився своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зазначивши про часткове списання заборгованості з 44 707,5 грн до 22 500 грн, із відповідача підлягають стягненню 4 500 грн основного тіла кредиту та 18 000 грн нарахованих, але несплачених відсотків за користування кредитними коштами.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати із сплати судового збору у розмірі 6 056 грн, з яких 2 422,4 грн - за подачу позову та 3 633,6 грн - за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 травня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» () заборгованість за період з 22.11.2022 по 29.12.2023 у розмірі 4 500 грн за тілом кредиту та 18 000 грн заборгованості за нарахованими процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» () судовий збір у розмірі 6 056 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 30 липня 2025 року.

Судді Є. П. Євграфова

А. М. Стрижеус

В. В. Саліхов