Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1072/23
Провадження № 2/542/117/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2025 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Афанасьєвої Ю.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Чиж Л.О.,

представника позивача адвоката Павелка Р.С.,

представника відповідача адвоката Головка І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селище Нові Санжари цивільну справу за позовом адвоката Павелка Руслана Сергійовича, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Павелко Р.С. 24.07.2023 року звернувся до суду з даним позовом й просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 206845,18 грн.; оплату за проведення незалежного технічного оцінювання ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» у розмірі 4000,00 грн.; у відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди в сумі 20000 грн., а також судові витрати.

Вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є власником легкового автомобіля марки «Mazda CX-9», д.н.з. НОМЕР_1 .

19 липня 2022 року близько 12.20 год. в м. Полтаві по вул. Європейській, 16, водійка ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Європейська в напрямку вул. Шевченка, в порушення вимог п.12.1, п.13.1 ПДР України, не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималася безпечної дистанції, не врахувала дорожньої обстановки, та скоїла зіткнення з транспортним засобом «Mazda CX-9», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався попереду, який відкинуло на транспортний засіб «ВАЗ111830», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався попереду автомобіля «Mazda CX-9», за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 29.07.2022 року у справі №554/6976/22 (провадження № 3/554/2445/2022), яка набрала законної сили 09.08.2022 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Відповідно до звіту про оцінку майна від 18 вересня 2022 року №234 вартість матеріально збитку завданого власнику КТЗ, з врахуванням ВТЗ, станом на 19.07.2022 року становила 336 845,18 грн.

Позивачка частково здійснила відновлювальний ремонт транспортного засобу автомобіля Mazda «CX-9», д.н.з. НОМЕР_1 , вартість якого склала 303 117,00 грн., а страховик Відповідачки (ТДВ СК "Альфа-Гарант") здійснив виплату відшкодування у розмірі 130000,00 грн. ((страхову суму (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну - 130 000,00 грн, франшиза - "нуль"), отже, різниця 206845,18 грн. (336 845,18 грн. - 130000,00 грн.), що не покривається виплатою, підлягає стягненню з відповідачки, яка добровільно відшкодувати матеріальні збитки не виявила бажання, тому позивачка вимушена просить стягнути завдані дорожньо-транспортною пригодою матеріальні збитки в сумі 206845,18 грн. в судовому порядку.

Окрім того, зазначає, що у зв`язку з пошкодженням належного їй майна вона зазнала ще й моральної шкоди (сильні душевні страждання), викликана дискомфортом у вигляді емоційного стресу і неможливістю тривалий час використовувати свій транспортний засіб за його призначенням.

Розмір заподіяної їй моральної шкоди визначити важко, але він має хоча б компенсувати ті емоційні страждання, які довелося перенести позивачці, а тому вона оцінює душевні страждання в 20000 грн., виходячи з глибини фізичних та душевних страждань, характеру та тривалість немайнових втрат, часу та зусиль, необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля та з врахуванням фінансового стану відповідачки, вимог розумності і справедливості.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 14.08.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 49-50).

Ухвалою суду від 11.09.2023 року призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу (а.с.72-75).

Ухвалою суду від 23.11.2023 року задоволено клопотання експерта про надання на дослідження додаткових матеріалів (а.с.95-97).

Позивачка в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи (а.с.132, 138).

Представник позивачки, адвокат Павелко Р.С. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним в позові, просив позов задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 131, 135, 136).

До суду відповідачкою було надано відзив на позовну заяву (а.с.55-57), в якому вказує про те, що зазначені вимоги не можуть бути задоволені, а факти, викладені в позовній заяві, не відповідають фактичним обставинам справи та норм чинного законодавства України, виходячи з наступного.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як власника наземного транспортного засобу «Volkswagen Caddy», держаний номерний знак НОМЕР_2 застраховано в Товаристві з додатковою відповідальністю «Альфа Гарант» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Поліс №208120862, діючий на час дорожньо-транспортної пригоди.

Позивачка реалізувала своє право на отримання страхової виплати у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу в наслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до Звіту №234 про оцінку майна (Визначення вартості матеріального збитку та втрати товарної вартості) автомобіля Mazda СХ 9, реєстраційний номер НОМЕР_1 , складеного ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» від 18 серпня 2022 року, зазначена вартість матеріального збитку та втрати товарної вартості.

Зазначає, що до початку і під час проведення оцінки автомобіля Mazda СХ 9, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також про дату, час та місце проведення оцінки її ніхто не повідомляв. У повідомленні про час та місце огляду транспортного засобу були змінені її прізвище, а також невірно зазначено адресу місця її проживання, що позбавило можливості бути присутньою при огляді та оцінці вищезазначеного автомобіля.

Вказує, що наданий позивачем звіт про оцінку майна №234 (Визначення вартості матеріального збитку та втрати товарної вартості) від 18 серпня 2022 року не може бути прийнятий судом, як достатній доказ вартості завданого збитку позивачці, оскільки зі змісту описової частини вбачається, шо огляд автомобіля Mazda СХ 9, реєстраційний номер НОМЕР_1 був проведений 16.08.2022 року, тобто через місяць після ДТП, так як не відомо, де знаходився автомобіль весь цей час, та що з ним відбувалося. Вона не була присутня під час огляду транспортного засобу, що викликає сумніви у достовірності огляду транспортного засобу на предмет виявлення пошкоджень в результаті ДТП, яка сталася 19 липня 2022 року.

Вказані обставини підтверджуються Актом огляду транспортного засобу від 16.08.2022 року, який складений експертом ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи», з яким погодилася позивачка підписавши вказаний документ.

Таким чином, Звіт про оцінку майна від 18.08.2022 року викликає сумніви щодо достовірності і достатності зазначеної в ньому інформації в частині виявлених експертом пошкоджень транспортного засобу. Дійсний розмір шкоди, завданої майну позивача можуть підтвердити документи, що підтверджують витрати, які він фактично здійснив у зв`язку з відновлювальним ремонтом автомобіля Mazda СХ 9, реєстраційний номер НОМЕР_1 (рахунки, акти виконаних робіт, квитанції, чеки, накладні тощо) і такі докази позивачем суду не надано.

В матеріалах справи наявна копія Рахунку на оплату №397 від 08 серпня 2022 року на суму 303 117,00 грн., в якому відсутні відомості про транспортний засіб, який піддавався відновленню - ремонту, в рахунку не зазначено на який саме автомобіль були закуплені перелічені запасні частини для заміни та використані матеріали, а також відсутні дані про ремонтні роботи та послуги на відновлення якого саме транспортного засобу. В зазначеному рахунку відсутні дані про особу (адреса, РНОКПП).

Крім того, позивач не надав до суду договір про технічне обслуговування і ремонт автомобіля Mazda СХ 9, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до наказу № 615 від 28.11.2014 «Про затвердження Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів), Договір про технічне обслуговування і ремонт КТЗ повинен містити істотні умови відповідно до ст. 25 Закону України «Про автомобільний транспорт».

В матеріалах справи відсутній Сертифікат - офіційний документ, наявність якого свідчить про відповідність запропонованих послуг і товарів всім категоріям якості.

Крім того, відсутній Акт на прийняття ТЗ на ремонт з описом механічних пошкоджень.

Позивач не надав підтверджуючі документи про оплату згідно розрахунку №397 від 08.08.2022 року, а також в матеріалах справи відсутнє підтвердження того, що фізична особа підприємець ОСОБА_5 має право проводити технічне обслуговування і ремонт транспортних засобів, а саме легкових автомобілів марки Mazda.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо нанесення ОСОБА_1 матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, а тому позовна вимога щодо стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди в сумі 206845, 18 грн не підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 20000 грн, зазначає, що позивачка доказів не надала та не зазначила, в чому саме їй була нанесена моральна шкода.

Крім того, підстави для відшкодування витрат за проведення ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» Звіт № 234 про оцінку майна від 18.08.2022 року в сумі 4000 грн. відсутні, оскільки замовлення експертизи та отримання експертного висновку за ініціативою позивача до звернення до суду не дають підстав для подальшого відшкодування витрат на його підготовку.

В частині вимог щодо стягнення з неї попереднього розрахунку в сумі 30000 грн за надання (правової) правничої допомоги є необгрунтованим, без належних доказів, так як позивачка, в порушення вимог закону, не надала суду договір про надання правничої допомоги, укладеного між позивачем та адвокатом, свідоцтва про право особи, яка надає правничу допомогу, на заняття адвокатською діяльністю, а також відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

Судові витрати стягненню також не підлягають, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання позовної заяви до суду), оскільки вона є інвалідом другої групи з дитинства.

Просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представник відповідачки, адвокат Головко І.І. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін у вступному слові, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у частині другій статті 16 ЦК України.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП, відшкодування заподіяної шкоди.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20).

Судом встановлено, що 19.07.2022 близько 12:20 год. в м.Полтаві по вул.Європейській, 16, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Caddy, номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по вул.Європейська в напрямку вул.Шевченка, в порушення вимог п.12.1, п.13.1 ПДР України, не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималася безпечної дистанції, не врахувала дорожньої обстановки, та скоїла зіткнення з транспортним засобом Mazda CX-9, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався попереду, який відкинуло на транспортний засіб ВАЗ 111830, номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався попереду автомобіля Mazda CX-9. В результаті даного ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 29 липня 2022 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (а.с. 9).

Автомобілю марки Mazda CX-9, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності позивачці (а.с.6) спричинено механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки.

На момент скоєння ДТП 19.07.2022 цивільна відповідальність власника транспортного засобу Volkswagen Caddy, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керувала відповідачка ОСОБА_2 , була застрахована у ТДВ СК "Альфа-Гарант", що підтверджується полісом № 208120862 (а.с. 10).

Також учасниками справи визнаються та підтверджуються зарахуванням на банківський рахунок обставини щодо виплати позивачці 02.12.2022 року, страховиком страхового відшкодування в сумі 130000,00 грн. (а.с.11).

Отже, матеріали справи свідчать про те, що сторонами у справі не оспорюється факт дорожньо-транспортної пригоди, вина відповідачки та отримання позивачкою від ТДВ СК "Альфа-Гарант" суми страхового відшкодування у розмірі 130000 грн.

Звертаючись з позовом, позивачка зазначила про те, що суми отриманого страхового відшкодування недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої відповідачем у результаті ДТП, а тому просила стягнути з відповідача на свою користь різницю між фактичним розміром шкоди (вартість затрачених на відновлювальний ремонт коштів) та страховою виплатою, яка одержана від страховика.

Так, відповідно до звіту № 234 від 18 вересня 2023 року про оцінку автомобіля Мазда СХ-9 д.н.з. НОМЕР_1 , складеного ПП «Центром незалежної оцінки та експертизи» зазначено, що вартість матеріального збитку з врахуванням ВТВ становить 336845,18 грн., а вартість відновлювального ремонту становить 295983,69 грн (а.с. 13-26).

Суб`єктом оціночної діяльності було оглянуто пошкоджений транспортний засіб, належний ОСОБА_1 , про що складена дефектна відомість від 16 серпня 2022 року (а.с. 27-28).

Факт пошкодження автомобіля марки Мазда СХ-9 д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок ДТП 19.07.2022 року, характер та обсяг таких пошкоджень, а також вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням, підтверджується й висновком автотоварознавчої експертизи №3569 від 30.04.2025 року (а.с.105-126), відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ Mazda CX-9, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті ДТП, яка сталася 19.07.2022, станом на 04.11.2022 складала 260757 грн 79 коп.

Також у вказаному висновку зазначено й про те, що на час проведення такої експертизи транспортний засіб Мазда СХ-9 д.н.з. НОМЕР_1 відновлений та знаходиться в працездатному стані.

У відповідності до статей, 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-ІV) передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Стаття 1192 ЦК України встановлює, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Поняття збитків визначено статтею 22 ЦК України. Так, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що у разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженої речі розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення, а у разі непроведення ремонту - як вартість матеріалів і робіт, необхідних для її відновлення у майбутньому.

При цьому особою, яка має право на відшкодування збитків у разі проведення відновлювального ремонту, є саме та особа, що понесла відповідні витрати.

Згідно правових висновків, викладених в постановах Верховного Суду від 25 березня 2019 року у справі № 591/3152/16-ц, від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/19288/14-ц, якщо транспортний засіб фактично відремонтований, то розмір збитку визначається як вартість затрачених на відновлювальний ремонт коштів, тобто як вартість реально витрачених матеріалів і проведених робіт. Розглядаючи зазначені справи, суди досліджували питання переваги експертизи над документами з СТО, які підтверджують проведення відновлювального ремонту. Суди вказали, що так як автомобіль вже фактично відновлений, то суд не може взяти до уваги експертне дослідження та повинен визначати розмір відновлювального ремонту на підставі саме документів, які підтверджують здійснення такого ремонту.

У постанові Верховного Суду від 06 липня 2018 року у справі №924/625/17 суд касаційної інстанції зазначив, що звіт про оцінку транспортного засобу - лише попередній оціночний документ, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення ТЗ, а тому суду необхідно виходити з фактичної суми, встановленої висновком судової автотехнічної експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на який проводився ремонт автомобіля.

Таким чином, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу, суду необхідно виходити з фактичної суми, встановленої висновком судової авто-товарознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Отже, як вбачається з матеріалів справи автомобіль Mazda CX-9, реєстраційний номер НОМЕР_1 у листопаді 2022 року відремонтований та ОСОБА_1 сплачено за ремонт 303117 грн.

Факт проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля та проведення позивачкою оплати за його проведення підтверджується рахунком на оплату №397 від 08.08.2022 року (а.с. 37) та актом виконаних робіт №348 від 04.11.2022 року (а.с. 38 зворот).

Ремонтно-відновлювальні роботи щодо автомобіля Mazda CX-9, реєстраційний номер НОМЕР_1 , проведені ФОП ОСОБА_5 , яка, як вбачається з загальнодоступних джерел (інетернет - ресурс), зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності, основним видом діяльності якої є технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, отже має право здійснювати технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів.

Ці обставини не були спростовані відповідачкою ОСОБА_2 в силу статей 12, 81 ЦПК України.

Таким чином, оскільки позивачка здійснила ремонт пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу, суд доходить висновку про необхідність визначення розміру збитків як реальної вартості матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення, що узгоджується з висновками Верховного Суду у постановах від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/19288/14-ц (провадження № 61-9687св18), від 02 червня 2022 року у справі № 638/10072/17 (провадження № 61-15443св20), від 14 листопада 2024 року у справі № 442/6010/22 (провадження № 61-4511св24).

Отже, ОСОБА_2 як особа, яка винна у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана сплатити ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що в даному має визначатися як вартість затрачених на відновлювальний ремонт коштів, та страховою виплатою.

При цьому суд також зазначає, що оскільки автомобіль фактично відремонтований та розмір збитку, про відшкодування якого просить позивачка, повинен визначатися як вартість затрачених на відновлювальний ремонт коштів, тобто як вартість реально витрачених матеріалів та проведених робіт, висновокавтотоварознавчого дослідження та звіт про оцінку майна не є визначальним доказом розміру завданих збитків, оскільки у ньому зазначені лише можливі витрати, які можуть бути понесені позивачкою.

Виходячи з наведеного, невідшкодованою залишилась завдана ОСОБА_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майнова шкода у розмірі 173117 (303117,00 грн 130000,00 грн), яку підялгає стягненню з відповідачки на користь позивачки.

Щодо вимоги про стягнення з відповідачки на користь позивачки моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд виходить з такого.

В обгрунтування стягнення з відповідачки моральної шкоди позивачка зазначала про те, що у зв`язку з пошкодженням належного їй майна вона зазнала ще й моральної шкоди (сильні душевні страждання), викликана дискомфортом у вигляді емоційного стресу і неможливістю тривалий час використовувати свій транспортний засіб за його призначенням. Зазначила, що розмір заподіяної їй моральної шкоди ій важко визначити, але він має компенсувати ті емоційні страждання, які довелося їй перенести та вона оцінює душевні страждання в 20000 грн., виходячи з глибини фізичних та душевних страждань, характеру та тривалість немайнових втрат, часу та зусиль, необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля та з врахуванням фінансового стану відповідачки та вимог розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частинами 2 - 4 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 22 квітня 2019 року у справі № 761/14285/16-ц, участь у ДТП, пошкодження майна безумовно негативно вплинуло на моральний стан позивача та призвело до моральних страждань.

Згідно з практикою ЄСПЛ, порушення прав людини вже саме по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справа «Науменко проти України»).

Враховуючи принципи розумності, справедливості та характер протиправних дій відповідача, розмір матеріальних збитків завданих його діями, наслідки спричинені для позивача, суд доходить висновку, що позивачу спричинена моральна шкода, на відшкодування якої, необхідно стягнути з відповідача 5000,00 грн, що буде достатнім та відповідатиме характеру моральних страждань позивача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу та витрат пов`язаних із залученням експертів.

Так, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Також суд зазначає, що стягнення судових витрат, в тому числі й витрат на правову домогу, не є позовними вимогами, й суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України.

Так, з матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачкою був сплачений судовий збір за подання позову в сумі 2308,45 грн, а також судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 536,80 грн.

Як убачається з матеріалів позовної заяви, відповідачка ОСОБА_2 є особою з інвалідністю 2 групи (а.с. 58), відтак відповідно до ч.1 п.9 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи, що за даними автоматизованої системи документообігу суду, в задоволенні заяви позивачки про забезпечення позову до подачі позовної заяви, ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 12 липня 2023 року (справа №542/1072/23, провадження № 2-з/542/7/23) було відмовлено, сплачений нею судовий збір за її подання, компенсації не підлягає.

Сплачений же позивачкою судовий збір за подання позову, враховуючи що заявлений позивачкою позов задоволений частково, слід компенсувати за рахунок держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню 78,52% з розрахунку: 178117 грн. (173117 + 5000, сума задоволених позовних вимог) х 100% : 226845,18 грн. (206845,18 + 20000, сума заявлених позовних вимог) = 78,52% (відсоток задоволених позовних вимог).

Сума судового збору, що підлягає компенсуванню позивачці за рахунок держави складає 1812,60 грн. з розрахунку: 2308,45 грн. (сума сплаченого судового збору) х 78,52% (відсоток задоволених позовних вимог).

Відповідно до ч. 4, 6 ст. 139 ЦПК України суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат.

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат за проведення вказаних експертиз, суд враховує п. 1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, а саме: чи пов`язані вони з розглядом справи.

Так, звертаючись з позовом до суду, позивачем заявлено вимогу про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, для визначення вартості якої й було проведена оцінка майна, що входить до предмету доказування при розгляді справи, про відшкодування майнової шкоди, вартість якої становить 4000 грн (а.с. 38).

А за клопотанням представника відповідача у справі була призначена судова автотоварознавча експертиза, витрати за проведення якої в розмірі 14766,96 грн. сплачені відповідачкою (а.с.104, зворот).

З огляду на те, що відповідні витрати позивача на залучення спеціаліста в сумі 4000 грн підтверджені належними документами, враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, з відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню витрати на залучення спеціаліста в розмірі 3140,80 грн, з розрахунку: 4000 грн 00 коп. (сума сплачених витрат по оцінці майна) х 78,52 % (відсоток задоволених позовних вимог).

З огляду на те, що відповідні витрати відповідача на проведення судової автотоварознавчої експертизи в сумі 14766,96 грн підтверджені належними документами, враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , з позивачки на користь відповідачки підлягають стягненню витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 3171,94 грн, з розрахунку: 14766,96 грн (вартість проведеної автотоварознавчої експертизи) х 21,48% (відсоток відмовлених позовних вимог).

Оскільки представник позивачки зробив заяву в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України про те, що докази судових витрат на професійну правничу допомогу буде надано протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення у справі, питання щодо стягнення витрат на правову допомогу, понесених позивачкою, судом не розглядалась.

На підставі викладеного, керуючись статтями 259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов представника позивача адвоката Павелка Руслана Сергійовича, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце проживання: с.Козубівка, Лубенського району, Полтавської області, завдану внаслідок дорожньо транспортної пригоди матеріальну шкоду в розмірі 173117 (сто сімдесят три тисячі сто сімнадцять) грн. 00 коп., моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн., а також витрати по залученню спеціаліста по оцінці майна в розмірі 3140,80 грн (три тисячі сто сорок) грн. 80 коп.

Компенсувати ОСОБА_1 за рахунок коштів державного бюджету у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, витрати по сплаті судового збору, сплачені позивачем згідно квитанції №79064 від 21 липня 2023 року, в розмірі 1812 (одна тисяча вісімсот дванадцять ) грн 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце проживання: с.Козубівка, Лубенського району, Полтавської області на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 3171 (три тисячі сто сімдесят одну) грн 94 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня пр оголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце проживання: с.Козубівка, Лубенського району, Полтавської області;

представник позивачки: адвокат Павелко Руслан Сергійович, адреса робочого місця адвоката: вул.1 Травня, буд.8Б, оф.1, м.Хорол, Лубенського району, Полтавської області;

відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

представник відповідачки: адвокат Головко Іван Іванович, адреса робочого місця адвоката: вул.Центральна, буд.20, селище Нові Санжари, Полтавського району, Полтавської області.

Повний текст рішення складений 29 липня 2025 року.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Ю.О.Афанасьєва