КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3857/25
Провадження № 2/552/1941/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.08.2025 року Київський районний суд міста Полтава в складі:

Головуючого судді Турченко Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Цимбалюк І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

12.05.2025 року позивач ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 та просить стягнути заборгованість за укладеним кредитним договором №17.06.2024-100002011 від 17.06.2024 року у розмірі 18489,03 грн., посилаючись на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором. В обґрунтування вимог зазначено, що відповідно до укладеного між сторонами договору, позичальнику було надано кредит у сумі 7000,00 на строк 98 днів з дати його надання та остаточною датою повернення кредиту є 22.09.2024 рік. У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором, утворилась заборгованість у сумі 18489,03 грн., з яких 7000,00 грн. основний борг, 7938,00 грн. проценти, 261,03 грн. комісія та 3290,00 грн. неустойка. Враховуючи викладене, позивач просить вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 13.05.2025 року відкрито провадження по справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання позивач свого представника не направив, проте в позовній заяві просив розгляд справи проводити за відсутності їх представника на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнала та просила не стягувати з неї понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу.

Суд, заслухавши відповідача ОСОБА_1 дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 , 17.06.2024 року укладено Кредитний договір (оферти) №17.06.2024-100002011.

Відповідно до умов Договору ОСОБА_1 надано кредит у розмірі 7000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 17.06.2024 року.

Строк, на який надано кредит становить 98 днів з дати його надання та кінцевою датою повернення кредиту 22.09.2025 рік. Процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,35% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надано кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.

У частині першій статті 509 ЦК України зазначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 зроблено висновок, що «припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».

З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснив нарахування відсотків за користування кредитними коштами у межах строку дії кредитного договору, розрахунок яких було здійснено на підставі боргу по тілу кредиту, що підтверджується наданим до суду розрахунком, який не спростований відповідачем, які і не спростовано відсутність його волевиявлення на погодження вказаної процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на день звернення з позовними вимогами утворилась заборгованість у сумі 18489,03 грн., з яких 7000,00 грн. основний борг, 7938,00 грн. проценти, 261,03 грн. комісія та 3290,00 грн. неустойка.

Отже, обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2422,40 грн., сплачений ним при подачі позову, тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 12,13, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул.Саксаганського, 133-А, код за ) заборгованість за Кредитним договором №17.06.2024-100002011 від 17.06.2024 року у розмірі 18489,03 грн. та 2422 гривні 40 коп. судового збору, всього: 20911,43 грн.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Учасники справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код ЄДРПУ: 37356833, юридична адреса: м.Київ, вул.Саксаганського, буд. 133-А.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Рішення виготовлено 05.08.2025 року.

Головуючий суддя Т.В.Турченко