УХВАЛА

31 липня 2025 року

м. Київ

справа № 761/36289/24

провадження № 61-8906ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу Дорожньої профспілкової організації Південно-Західної залізниці на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року у цивільній справі за позовом Дорожньої профспілкової організації Південно-Західної залізниці до регіональної філії «Південно-Західна залізниця «Акціонерного товариства «Українська залізниця», Голови правління акціонерного товариства «Укрзалізниця», членів правління Акціонерного товариства «Укрзалізниця»: ОСОБА_6, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання бездіяльності посадових осіб неправомірною,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року Дорожня профспілкова організація Південно-Західної залізниці звернулась до суду з позовом до Регіональної філії «Південно-Західна залізниця «Акціонерного товариства «Українська залізниця», Голови правління АТ «Укрзалізниця», членів правління АТ «Укрзалізниця»: ОСОБА_6., ОСОБА_1, ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання бездіяльності посадових осіб неправомірною.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2024 року у відкритті провадження Дорожньої профспілкової організації Південно-Західної залізниці відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року апеляційну скаргу Дорожньої профспілкової організації Південно-Західної залізниці залишено без задоволення. Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2024 року залишено без змін.

14 липня 2025 року Дорожня профспілкова організація Південно-Західної залізниці звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження.

Дорожньою профспілковою організацією Південно-Західної залізниці порушено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що станом на 11 липня 2025 року повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції отримано не було.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Тобто відлік строку на касаційне оскарження процесуальний закон визначає таким чином: протягом тридцяти днів з дня його проголошення або протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України встановлено, що до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень, повний текст постанови Київського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року складено 14 квітня 2025 року. Тобто останнім днем строку на касаційне оскарження необхідно вважати 14 травня 2025 року.

З 21 лютого 2025 року Дорожня профспілкова організація Південно-Західної залізниці має зареєстрований електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 вересня 2023 року у справі № 204/2321/22 (провадження № 14-48цс22) зазначено, що особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, суд надсилає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (частина сьома статті 14 ЦПК України).

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу чи цивільного обороту.

З практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення без доведення заявником поважності причин пропуску процесуального не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін спору та правову визначеність у цивільних правовідносинах. Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження остаточного судового рішення є порушенням принципу правової визначеності.

Європейський суд з прав людини, зокрема, у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (заява № 3236/03) вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

Подібні висновки викладені Європейським судом з прав людини у рішеннях від 09 листопада 2004 року у справі «Науменко проти України», від 18 січня 2005 року у справі «Полтораченко проти України» та від 08 листопада 2005 року у справі «Тімотієвич проти України».

Враховуючи зазначене,Верховний Суд вважає наведені заявником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень неповажними. Касаційна скарга не містить доводів та доказів про ненадходження з технічних причин постанови Київського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року до електронного кабінету заявника в підсистемі «Електронний Суд». Крім того, період з 14 квітня 2025 року до 14 липня 2025 року є надто тривалим (92 дні). Отже клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження не містить належних і достатніх обґрунтувань на підтвердження об`єктивної неможливості подати касаційну скаргу протягом визначеного законом періоду часу.

Частиною третьою статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених процесуальним законом, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Отже Дорожній профспілковій організаціїПівденно-Західної залізниці необхідно навести інші причини, які можуть свідчити про наявність підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та надати достовірні докази на їх підтвердження.

Також, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги заявником не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

Зважаючи на те, що позовну заяву подано у вересні 2024 року, судовий збір підлягає сплаті за ставками, встановленими законом станом на 01 січня 2024 року.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2024 року становив 3 028 грн.

Ставка судового збору за подання юридичною особою або фізичною особою - підприємцемпозовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (редакція Закону України «Про судовий збір» на момент подання позовної заяви).

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Враховуючи наведене, розмір судового збору за подання касаційної скарги у цій справі за вимоги немайнового характеру (визнання неправомірною бездіяльності відповідачів щодо неусунення порушень Галузевої угоди та колективного договору Південно-Західної залізниці; скасування підпунктів 1.1. та 1.2. пункту 1 рішення правління АТ Укрзалізниця» від 27 червня 2024 року; визнання недійсним з 14 березня 2022 року підпункту 1.1.4. пункту 1.1. рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 14 березня 2022 року), становить 18 168,00 грн ((3 028 х 3) х 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерському районі, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Крім того, касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини четвертій статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Таким чином, заявнику потрібно надіслати на адресу Верховного Суду копії касаційної скарги з доданими до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи або докази надсилання копій касаційної скарги всім учасникам справи.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. Неусунення недоліків касаційної скарги є підставою для її повернення.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліку.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Дорожньої профспілкової організації Південно-Західної залізниці на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк до 14 серпня 2025 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

З метою об`єктивного встановлення обставин та правильного вирішення питання щодо відкриття касаційного провадження запропонувати Шевченківському районному суду міста Києва направити на електронну адресу Верховного Суду з посиланням на номер справи та номер провадження (№ 61-8906ск25) інформацію щодо наявності у матеріалах цивільної справи № 761/36289/24 доказів направлення (вручення) Дорожній профспілковій організації Південно-Західної залізниці копії постанови Київського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников