Справа № 216/185/25
провадження №2-о/216/76/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Стартановича Д.В., присяжних: Черниш Н.Ю., Лисицина М.В.,

за участі секретаря судового засідання Кравець А.С.,

представника заявника: адвокат Волєва О.В.

представника особи, щодо якої розглядається питання про визнання її недієздатною-адвокат Велегура М.В.,

заінтересованої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Волєва О.В., заінтересовані особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Центрально - Міської районної в місті ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про визнання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним та призначення опікуна, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_2 через представника звернувся до суду із заявою про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, мотивуючи свою заяву тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , є його рідним братом та інвалідом з дитинства. ОСОБА_4 встановлено діагноз: розумова відсталість, встановлено І групу інвалідності з дитинства. За рівнем обмеження життєдіяльності обмежений у самообслуговуванні, у здатності до орієнтації, спілкуванні, здатності контролювати власну поведінку та потребує постійного догляду. Ці обставини свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого ОСОБА_4 не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Заявник вважає, що психічний і розумовий стан брата є підставою для визнання його недієздатним та встановлення над ним опіки. Заявник опікується ним, забезпечує усім необхідним. Заявник просить визнати ОСОБА_4 недієздатним і встановити над ним опіку призначивши його опікуном.

Представник заявника ОСОБА_2 адвокат Волєв О.В. підтримав заявлені вимоги заявника та просив їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_4 адвокат Велегура М.І. в судовому засіданні, заявлені вимоги підтримав, вважає заяву обґрунтованою.

У судове засідання заінтересована особа - представниця органу опіки та піклування виконавчого комітету Центрально - Міської районної в місті ради не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без участі представника опікунської ради, заперечує проти задоволення заяви. Просить прийняти до уваги подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Центрально - Міської районної в місті ради від 28.05.2025 року № 8/30-2243 (а.с. 114/115).

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги заявника та просила їх задовольнити в повному обсязі, оскільки вона має намір покинути країну та виїхати за кордон, а тому не встановлення опіки буде наражати її сина ОСОБА_5 на небезпеку.

Заінтересована особа ОСОБА_3 правом на участь у судове засідання не скористався, в судове засідання не з`явився, надав письмові пояснення від 16.07.2025 року, в яких зазначив, що він особисто повідомляв орган опіки, що не має можливості та бажання займатися ОСОБА_5 , оскільки постійно працює, проживає з новою дружиною та не може бути опікуном ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як старший син - ОСОБА_6 позитивно на нього впливає, має гнучкий графік роботи та фінансову можливість, вважає, що опікуном може бути призначений лише заявник по справі (а.с. 117-118).

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, встановивши наступні факти та відповідні їм правовідносини дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 є рідним братом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_3 , який є інвалідом з дитинства та має потребу в постійному сторонньому нагляді та догляді (а.с. 13-19). ОСОБА_4 встановлено діагноз: стійке хронічне психічне захворювання у формі важкої розумової відсталості, перебіг якої є незворотнім і відноситься до категорії психічних розладів, непрацездатний, непридатний до в/с з виключенням з військового обліку (а.с.17, 19).

Заявник бажає доглядати свого брата та бути його опікуном, оскільки офіційно працевлаштований, за місцем роботи характеризується позитивно, загальна сума доходу за період з березня 2024 по серпень 2024 року складає 145792 грн. 14 коп. (а.с. 11-12).

Згідно витягів з реєстру територіальної громади № 2024/011522601 від 23.09.2024 року та № 2024/011515283 від 23.09.2024 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9-10).

З висновку судово-психіатричного експерта № 152 від 11.04.2025 вбачається, що ОСОБА_4 страждає стійким хронічним психічним захворюванням у формі важкої розумової відсталості (згідно МКХ 10, F 72.0) (різко виражена імбецильність), перебіг якої є незворотнім і відноситься до категорії психічних розладів. (а.с.78-80).

Внаслідок психічного розладу ОСОБА_4 не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, зокрема не може самостійно та в повному обсязі підтримувати своє життєзабезпечення, захищати свої права та виконувати обов`язки, потребує постійного стороннього догляду та контролю.

Вказані обставини знайшли своє повне підтвердження, відповідно до висновку судової психіатричної експертизи за № 152 від 11 квітня 2025 року, записів в амбулаторній картці.

Частиною 1 ст. 30 ЦК України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними.

Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Враховуючи дані про наявність у ОСОБА_4 на теперішній час психічного захворювання та того, що останній за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій і розумно керувати ними, суд вважає за необхідне визнати його недієздатним.

За змістом ч.1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Відповідно до ч.1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Відповідно до ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно зі ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно з ч.1 ст.300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, вирішує питання щодо призначення над недієздатною особою піклувальника або опікуна не інакше, як за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою.

Згідно із ч.4 ст.63 ЦК України опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Згідно з пунктом 3.2 Правил опіки та піклування, затверджених спільним наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 № 34/166/131/88, опікунами не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину.

Згідно з п.п. 1.2, 2.1 Правил опіки та піклування, опіка (піклування) встановлюється також для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станам здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки. Опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань.

Статтею 242 ЦК України визначено, що опікун є законним представником фізичної особи, визнаної недієздатною. Законним представником у випадках, встановлених законом, може бути інша особа.

Згідно із нормами чинного законодавства та спеціальних нормативно-правових актів опіка і піклування у всіх випадках встановлюється органами опіки та піклування (п.3.1 Правил опіки та піклування). Положення, відповідно до якого суд встановлює опіку у разі визнання особи недієздатною, пов`язані із розглядом справ окремого провадження та передбачені розділом ІV гл.2 ЦПК України, і при призначенні опікуна суд повинен враховувати висновок органів опіки та піклування.

Судом встановлено, що орган опіки та піклування в особі виконкому Центрально - Міської районної у місті ради № 8/30-2243 від 28.05.2025 року не вважає за доцільне призначити ОСОБА_2 опікуном над братом, ОСОБА_4 , оскільки з близьких родичів ОСОБА_4 має матір - ОСОБА_1 , 1970 року народження, батька - ОСОБА_3 , 1966 року народження, та брата - ОСОБА_2 , 1992 року народження. ОСОБА_4 зареєстрований разом з батьками та братом за адресою: АДРЕСА_1 . Орган опіки зазначив, що батьки ОСОБА_2 не надали документів, які б підтверджували їх неспроможність бути опікунами (а.с. 96).

Будучи присутньою у судовому засіданні мати заявника ОСОБА_1 повідомила, що вона має намір покинути країну та виїхати за кордон, а тому фізично не зможе бути опікуном сина ОСОБА_5 , тим паче, що її старший син ОСОБА_7 виявив бажання бути опікуном брата ОСОБА_5 і вона цьому не заперечує.

Крім того, батько заявника ОСОБА_3 надав письмові пояснення, в яких зазначив, що з 14.03.2003 року він є батьком ОСОБА_4 , який має вроджені вади здоров`я, не може себе обслуговувати, не може виразити свої думки, спілкується вигуками. З моменту його народження вони з дружиною займалися ним самостійно. Останні два роки поведінка молодшого сина змінилась на агресивну, він реагує лише на старшого сина ОСОБА_2 . 3 грудня 2024 року стосунки у нас з дружиною - ОСОБА_8 , остаточно розладились на ґрунті постійних сварок, через стан молодшого сина, він створив нову родину та проживає за іншою адресою, можливості займатись молодшим сином - ОСОБА_9 налагодити з ним контакт. Він повідомляв орган опіки, що не має можливості та бажання займатися ОСОБА_5 , оскільки постійно працює, проживає з новою дружиною та не може бути опікуном ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як старший син - ОСОБА_6 позитивно на нього впливає, має гнучкий графік роботи та фінансову можливість, вважає, що опікуном може бути призначений лише він.

У зв`язку із тим, що батьки ОСОБА_4 - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не виявили бажання бути опікуном недієздатного сина ОСОБА_4 , останні не можуть виконувати такі обов`язки фізично, а виходячи із медичного висновку, ОСОБА_10 не може себе самостійно обслуговувати, потребує постійного стороннього догляду та накладення опіки, суд вважає за можливе задовольнити вимоги заявника та визнати ОСОБА_4 недієздатним, встановити опіку над ним.

Отже беручи до уваги, що орган опіки та піклування не вбачає необхідності призначити ОСОБА_2 опікуном над братом ОСОБА_4 , виходячи з того, що окрім заявника у ОСОБА_4 є і інші члени сім`ї, які б могли виконувати такі обов`язки, однак вказані доводи спростовуються поясненнями мати заявника ОСОБА_1 та письмовими поясненнями батька заявника ОСОБА_4 , які вказали, що вони не можуть бути опікунами ОСОБА_4 , оскільки є обставини, які позбавляють можливості реалізувати це право. При цьому обидва не заперечують, аби опікуном був їхній старший син ОСОБА_6 , який має бажання та фінансову можливість бути опікуном недієздатного ОСОБА_5 , що стверджується письмовими доказами в їх підтвердження.

Таким чином не зрозуміло з яких саме перелічених та наданих органу опіки та піклування документів встановлено, що заявник не спроможний бути опікуном над недієздатним ОСОБА_4 .

Зазначений підхід до вирішення питання є формальним та не враховує найкращі інтереси особи, визнаної недієздатною.

Висновок не містить будь-якого обґрунтування стосунків, які склалися між заявником та недієздатною особою.

Так, суд зазначає, що таке рішення органу опіки та піклування має для суду лише рекомендаційний характер і при постановленні судом рішення по справі не має пріоритетного значення та може бути враховане на розсуд суду.

Разом з тим, саме на орган опіки та піклування покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна, та згідно з п.п. 3.3 п.3 Правила опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.99 N 34/166/131/88 Зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 17.06.1999 за N 387/3680.

Суд рішення опікунської ради при виконавчому комітеті Центрально-Міської районної у місті ради щодо не доцільності призначення опікуном заявника оцінює як таке, що винесено передчасно, без повного дослідження всіх обставин щодо цього, та ґрунтується виключно на тих даних, що окрім заявника є інші близькі родичі і саме ця підстава унеможливлює заявнику бути призначеним опікуном.

Законодавець, захищаючи недієздатну особу, покладає на суд обов`язок вирішити питання захисту прав недієздатної особи шляхом призначення їй опікуна. При цьому вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, особи, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна.

З матеріалів справи вбачається, що заявник по справі ОСОБА_2 є фізично здоровим, не судимим, офіційно працевлаштованим, таким, що не перебуває на психіатричному чи наркологічному обліку, вказані твердження ніким не спростовується.

Обставин, які позбавляють можливості бути опікуном свого рідного брата, суду не надано.

Також, із врахуванням введеного в Україні воєнного стану та проведенням мобілізації, орган опіки та піклування вважає, що ОСОБА_2 потенційно є особою, яка би мала підлягати мобілізації, що унеможливить виконання ним своїх обов`язків опікуна над недієздатною особою.

Однак аргументи органу опіки та піклування в частині того, що конституційний обов`язок боронити незалежність та територіальну цінність України має перевагу над бажанням заявника призовного віку бути опікуном недієздатної особи за обставин існування інших членів сім`ї, які можуть бути опікунами, суд вважає безпідставними, оскільки все індивідуально та треба оцінювати кожну обставину окремо, і ті обставини коли члени сім`ї не бажають намір бути опікунами недієздатної особи, а сама по собі відмова у задоволенні таких вимог не позбавляє орган опіки та піклування вирішити питання опіки над недієздатною особою відповідно до законодавства.

Оскільки заявник ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої та непогашеної судимості не має, за станом здоров`я, матеріальним та сімейним становищем, особистими якостями може виконувати функції опікуна, відносно нього відсутні обмеження щодо можливості бути опікуном, заявник погоджується бути опікуном ОСОБА_11 та розуміє значення наслідків. Крім того, заявник ОСОБА_2 є єдиною особою, яка звернулася до органу опіки та піклування з заявою про призначення опікуном над ОСОБА_4 , що не спростовується поданням органу опіки та піклування, тому суд дійшов висновку про доцільність призначення заявника опікуном.

Рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст.300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 299, 300 ЦПК України, ст. ст. 39, 40, 58, 60 ЦК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Волєва О.В., заінтересовані особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Центрально - Міської районної в місті ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним та призначення опікуна - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , уроженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, - недієздатним.

Встановити над ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 опіку.

Призначити недієздатному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_3 опікуна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Встановити строк дії рішення про визнання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 недієздатним - два роки з дня набрання рішенням законної сили.

Роз`яснити заявнику ОСОБА_2 положення ст. 300 ЦПК України, відповідно до якого скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 21.07.2025 року.

Суддя: Стартанович Д.В.

Присяжні: Черниш Н.Ю.,

Лисицина М.В.