ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7426/25 Справа № 172/207/25 Суддя у 1-й інстанції - Битяк І. Г. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

судді-доповідача - Никифоряка Л.П.,

суддів - Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

за участі секретаря судового засідання - Кругман А.М.,

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 ,

Заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

розглянув відкрито в залі судових засідань апеляційного суду в м. Дніпро справу, що виникла з цивільних правовідносин в якій подана апеляційна скарга Міністерством оборони України на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2025року, головуючий у суді першої інстанції Битяк І.Г.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст заявлених вимог

У січні 2025року ОСОБА_1 подала в суд заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій вимагала встановити факт постійного проживання разом однією сім`єю як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 01 червня 2019року по ІНФОРМАЦІЯ_3.

Існування таких вимог заявниця пов`язувала із тим, що з середини травня 2019року по ІНФОРМАЦІЯ_3 вона спільно проживала разом з ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. 26 серпня 2024року ОСОБА_2 був призваний для проходження військової служби за мобілізацією та був направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , а згодом до військової частини НОМЕР_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 загинув внаслідок військових дій, спричинених іншими видами вибухів та уламків, а саме вогнепального проникаючого поранення черева, в зоні проведення бойових дій в м. Торецьк Бахмутського району Донецької області.

Зазначала, що за час спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вели спільне господарство, купували спільні речі домашнього вжитку, мали спільний фінансовий бюджет, спільно вирішували питання життєзабезпечення сім`ї, спільно проводили дозвілля, святкували дні народження та інші події, планували майбутнє. Тобто, з часу проживання у сім`ї ОСОБА_1 виконувала обов`язки дружини, а ОСОБА_2 - обов`язки чоловіка. Вони були пов`язані спільним побутом, одним місцем проживання, спільним бюджетом.

Вказувала, що 20 вересня 2024року ОСОБА_2 було складено заяву про державну реєстрацію шлюбу із ОСОБА_1 , справжність підпису якої було засвідчено командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_3 . Однак законні підстави такої заяви відпали, з огляду на що з об`єктивних причин, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований не був, однак факт волевиявлення ОСОБА_2 на вступ у шлюб із ОСОБА_1 було підтверджено вказаною заявою.

Наголошувала, що після загибелі ОСОБА_2 організацією його поховання та поминального обіду займалася саме ОСОБА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу у ФОП ОСОБА_4 товару - похоронних речей, на загальну суму 44890,00 грн. Крім того, ОСОБА_1 витратила 30200,00 грн. на організацію поминального обіду: безпосередньо в день поховання ОСОБА_2 13 грудня 2024року та на сорок днів після смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вказані вище обставини свідчать, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склалися теплі та взаємні відносини, притаманні подружжю, оскільки між ними панувало почуття любові та взаємоповаги.

Встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу надасть ОСОБА_1 змогу реалізувати соціально-економічні права, зокрема пов`язані із отриманням соціальних виплат, пенсій, пільг, субсидій, грошової компенсації (допомоги) у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , а також надання статусу члена сім`ї загиблого захисника. Крім того, встановлення вказаного факту необхідне заявниці для вжиття заходів щодо подальшої реалізації права на отримання грошової компенсації (допомоги) у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 . Так, у ОСОБА_2 не має більше жодного родича, який би мав право на отримання грошової допомоги відповідно до Закону.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2025року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу задоволено частково.

Встановлено факт постійного проживання разом однією сім`єю як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 07 листопада 2019року по ІНФОРМАЦІЯ_3. В іншій частині заявлених вимог відмовлено.

Суд першої інстанції, встановлюючи факт про який просила заявниця, виходив з того, що матеріалами справи та показами свідків підтверджується, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 07 листопада 2019року по день смерті останнього проживали однією сім`єю як дружина та чоловік, фактично мали права та обов`язки подружжя, вели спільне господарство і мали спільний бюджет, піклувалися один про одного.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

05 червня 2025року Міністерство оборони України подало безпосередньо до суду апеляційної інстанції за допомогою системи "Електронний суд" апеляційну скаргу на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2025року.

В апеляційній скарзі висловило вимогу про скасування рішення суду з ухваленням нового про відмову у задоволенні вимог заяви.

Незаконність та необґрунтованість рішення суду на думку заявника полягає у тому, що суд першої інстанції не дослідив та не надав висновків щодо ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин між заявницею та загиблим.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу заявниця заперечила проти апеляційної скарги, заявляла, що обставини якими скаржник обґрунтовував свої апеляційні вимоги не підтверджені в результаті розгляду цього спору та доводи наведені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 червня 2025року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07 липня 2025рокусправу призначено до судового розгляду на 29 липня 2025року.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідкою про доставку електронного листа.

Фактичні обставини встановлені в ході судового розгляду, які підтверджені належними та допустимими доказами

З довідки командира військової частини НОМЕР_1 від 10 вересня 2024року вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за призовом по мобілізації з 26 серпня 2024року.

20 вересня 2024року на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 військовослужбовець ОСОБА_2 подав заяву про державну реєстрацію шлюбу з ОСОБА_1 . Справжність підпису ОСОБА_2 було засвідчено командиром військової частини.

Місце проживання ОСОБА_2 з 05 червня 1995року зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 є власником житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31 серпня 2022року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 загинув в м. Торецьк Бахмутського району Донецької області, причина смерті: вибухова травма внаслідок військових дій.

Згідно з актом обстеження домогосподарства від 30 грудня 2024року за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 проживає за вказаною адресою з 2019 року, без реєстрації, веде спільне господарство зі своєю сім`єю - чоловіком цивільним ОСОБА_2 , де проживає і по теперішній час. Під час обстеження встановлено наявність особистих речей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , побутової техніки сумісно купленої, меблів, земельної ділянки (городу), облаштування для спільного ведення господарства господарських приміщень та гаражу.

Відповідно до наданих доказів, за адресою: АДРЕСА_2 споживачем електричної енергії вказаний ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 сплачувала за спожиту електроенергію за цією адресою.

На підтвердження спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 представник заявниці надав суду фотознімки, на яких вони в обіймах один одного в різних місцях, а також на яких ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в будинку, де вони проживали.

Батько ОСОБА_2 - ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , матір ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 02 травня 2025року ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 , шлюб було розірвано 10 жовтня 2006року.

ОСОБА_1 працює на посаді прибиральника службових приміщень в ТОВ "Ланц Трейд" з 2022року по теперішній час на умовах повного робочого дня як особа з інвалідністю ІІІ групи.

Свідок ОСОБА_9 пояснила в суді, що ОСОБА_2 був її сусідом і жив із заявницею до смерті. Вони жили по АДРЕСА_2 , її город і їхній город були один навпроти одного. Будинок належав ОСОБА_2 і вони жили там з ОСОБА_1 близько п`яти років. Наразі в будинку проживає заявниця. З покійним вони дружили, тому їй відомо, заявниця з ОСОБА_2 вели разом господарство, тримали домашніх птахів. Вважає, що вони мали спільний бюджет. Знає, що вони намагалися зареєструвати шлюб.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона двоюрідна сестра померлого ОСОБА_2 заявниця проживала з ОСОБА_11 , вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, тримали домашніх птахів. Жили вони разом близько п`яти років. З самим ОСОБА_2 була не дуже близька, бачила його коли він приїздив до батька, бо він жив недалеко від ОСОБА_2 і допомагав останньому по господарству.

Свідок ОСОБА_12 пояснила в суді, що заявниця проживала з ОСОБА_2 , який мешкав недалеко від неї. Жили вони близько п`яти років. З ОСОБА_11 дружили і він казав, що зустрів гарну жінку. Разом вони вели домашнє господарство, ремонтували будинок, тримали домашніх птахів, купували разом побутову техніку. Часто святкували разом свята. Всі, хто їх знав, вважали їх подружжям. Вони бажали зареєструвати шлюб, але щось не вийшло. Вона зі своїм чоловіком особисто возили їх до РАЦСу, але через якісь недоліки вони не зареєстрували шлюб.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що заявниця це цивільна дружина племінника її чоловіка. Заявниця проживала з ОСОБА_2 з його дня народження з 2019року. Вони познайомились на спільній роботі, а жити почали у 2019році, вели спільне господарство, тримали домашніх тварин, птахів. ОСОБА_2 також працював на ТОВ "Ланц Трейд" кочегаром. Вони мали спільний бюджет, купували разом побутову техніку. Всі разом святкували свята, у тому числі, з нею та її родиною.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача щодо змісту судового рішення, яке оскаржено, дослідив доводи апеляційної скарги та з`ясував межі, в яких повинна здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази.

Задовольняючи заяву про встановлення факту, суд першої інстанції надважливого значення надав тій обставині, що матеріалами справи та показами свідків підтверджується, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 07 листопада 2019року по день смерті останнього проживали однією сім`єю як дружина та чоловік, фактично мали права та обов`язки подружжя, вели спільне господарство і мали спільний бюджет, піклувалися один про одного.

Вислухав пояснення учасників справи котрі з`явились до суду, за відсутності інших учасників справи, які повідомлені про дату, час і місце судового засідання у спосіб встановлений законом апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення так як судом першої інстанції при ухваленні рішення додержані норми матеріального і процесуального права.

Мотиви та норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Частинами першою та другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умов, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

В абзаці першому частини другої статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (частина четверта статі 3 СК України).

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999року № 5-рп/99 у справі № 1-8/99 за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», частин четвертої і п`ятої статті 22 Закону України «Про міліцію» та частини шостої статті 22 Закону України «Про пожежну безпеку» (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») вказано, що обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин (спільне проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України), оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю.

Схожий за змістом висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019року у справі № 554/8023/15-ц.

Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду у постанові 17 січня 2024року у справі № 759/14906/18 (провадження № 61-466св23).

Звертаючись до суду з апеляційної скаргою, скаржник вказував, що суд першої інстанції не дослідив та не надав висновків щодо ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин між заявницею та загиблим, проте вказані доводи не приймаються апеляційним судом до уваги, оскільки вони цілком спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами справи.

У постанові від 17 жовтня 2018року у справі № 587/302/16 (провадження № 61-18522св18) Верховний Суд вказав, що закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Ухвалюючи рішення у справі про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу, суд першої інстанції правильно дійшов до висновку, що ОСОБА_1 довела належними та допустимими доказами у своїй сукупності те, що вона з ОСОБА_2 проживали однією сім`єю, мали спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Решта доводів апеляційної скарги не спростовують фактичних обставин справи, встановлених судом і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно статті 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ніщо не вказує на те, що судом не дотримано принципу рівності, що витікає із змісту частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Водночас, заявником апеляційної скарги не підтверджено жодних порушень норм процесуального права, через які він не зміг повною мірою реалізувати свої процесуальні права чи які би призвели до ухвалення незаконного рішення, оскільки судом першої інстанції створені умови для того, щоб скаржник надав пояснення та докази щодо обставин, на які він посилався як на підставу своїх заперечень.

Тож, дослідивши усі докази у справі надані заявницею, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення її вимог.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції виконав вимоги закону про законність та обґрунтованість рішення суду, що дає підстави суду апеляційної інстанції відповідно до статті 375 ЦПК України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись статтями 259, 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - залишити без задоволення.

Рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2025року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 липня 2025року.

Судді: