ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпріапеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 01 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовував тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.05.2022 було розірвано шлюб між ним та відповідачем ОСОБА_2 . Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.09.2019 з нього стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24.07.2019 та до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на 01.11.2024 у нього утворилась заборгованість по сплаті аліментів, стягуваних вказаним рішенням суду, у розмірі 237440,62 грн. На теперішній час він не має можливості сплатити вказану заборгованість, оскільки сума стягуваних аліментів становить половину його заробітної плати та через заборгованість йому заблокували банківські рахунки, через що його матеріальне становище значно погіршилось. Він не має можливості забезпечувати себе та свою родину. Після зменшення розміру стягуваних аліментів він буде мати можливість погасити заборгованість та сплачувати аліменти без затримки. Також зазначав, що він військовослужбовець та має достатню заробітну плату, отже зменшення розміру стягуваних аліментів з частини до 1/3 частини не буде обмежувати його дітей.

Враховуючи наведене ОСОБА_1 просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2019 року на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 з частини з усіх видів заробітку (доходу) до 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 01 квітня 2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким зменшити розмір стягнутих із нього аліментів на дітей з 1/2 до 1/3 частини з усіх доходів.

В обґрунтування посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи.

З посиланням на доводи, аналогічні доводам позовної заяви, зазначає, що на теперішній час не має можливості сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі, встановленому судом рішенням від 20.09.2019 року через погіршення майнового стану, зокрема у зв`язку із тим, що через наявну в нього заборгованість зі сплати аліментів його рахунки було

заблоковано. Також зазначав, що кошти які залишаються після оплати заборгованості та сплати аліментів не вистачає для забезпечення його життєдіяльності та його сім`ї.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 просила залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване. Зазначала, що ОСОБА_1 має змогу сплачувати аліменти на дітей у встановленому судом розмірі, оскільки має стабільний дохід та є військовослужбовцем. Доводи ж апеляційної скарги щодо погіршення майнового стану позивача ґрунтуються на твердженнях, які непідкріплені відповідними доказами. Також звертає увагу, що при розгляді справи про стягнення аліментів ОСОБА_1 не з`явився до суду та не висловив свої заперечення щодо розміру заявлених аліментів. Крім того вона одноосібно доглядає за дітьми та займається їх вихованням, через це та військові дії не має змоги влаштуватись на постійну роботу. Також вона несе додаткові витрати на дітей через відвідування секцій та медичні процедури. Також звертала увагу, що позивач ухиляється від сплати аліментів, у зв`язку із чим в нього утворилась заборгованість.

Про час та дату розгляду справи сторони повідомлені належним чином, про що свідчать довідки про доставку сторонам повісток у вигляді смс, а також конверти з відміткою АТ «Укрпошта» про причини не вручення судових повісток позивачу та відповідачу «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно із ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 травня 2022 року. Після розірвання шлюбу за ОСОБА_2 залишено прізвище, яке було в неї до моменту державної реєстрації шлюбу, а саме « ОСОБА_6 ».

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копіями електронних витягів з актових записів про народження № 574 та № 1050 відповідно.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2019 року з позивача на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання їхніх двох спільних неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24.07.2019 року та до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач ОСОБА_1 є військовослужбовцем, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 16.06.2016 року ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно розрахунку заборгованості при примусовому виконанні ВП №60639325 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів станом на 01 листопада 2024 року позивач має заборгованість по сплаті аліментів на користь відповідача на утримання неповнолітніх дітей у загальному розмірі 237440,62 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено підстав для зменшення розміру аліментів які стягуються з нього за рішенням суду на утримання неповнолітніх дітей.

Проте такий висновок не відповідає встановленим обставинам та нормам матеріального права.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, закон пов`язує виникнення права на зміну розміру аліментів зі зміною матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, якщо такі обставини виникли після ухвалення рішення про стягнення аліментів (визначення аліментів за домовленістю між батьками).

Отже, враховуючи встановлений частиною першою статті 81 ЦПК України обов`язок доказування, у справах про зміну розміру аліментів позивач повинен довести як наявність обставин, передбачених статтею 192 СК України, так і те, що ці обставини виникли після ухвалення рішення про стягнення аліментів (визначення аліментів за домовленістю між батьками) та існують на момент звернення з позовом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції позивач звернувся до суду із вимогами щодо зменшення розміру аліментів стягнутих з нього судовим рішенням суду у зв`язку зі зміною його матеріального стану через наявність у нього заборгованості зі сплати аліментів, через яку було заблоковано його банківські рахунки та виплати більше 50% заробітної плати.

З наданих документів вбачається наявність заборгованості зі сплати аліментів, погашення якої разом із необхідністю щомісячної сплати аліментів в розмірі частини доходу перевищує половину розміру заробітної плати позивача, що не передбачено діючим законодавством. У зв`язку із зазначеним матеріальний стан позивача погіршився.

Крім того слід звернути увагу, що обов`язок по утриманню дитини несуть обоє з батьків та стягнення аліментів з одного з них не повинно призводити до нехтування іншим такого обов`язку або його надмірного збагачення.

Доводи про те, що на утримання дітей відповідач несе додаткові витрати,у зв`язку із чим не має підстав для зменшення розміру аліментів, не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки відповідач не позбавлена можливості частину понесених додаткових витрат стягнути з позивача.

З огляду на те, що позивачем було доведено погіршення його майнового стану у зв`язку із блокуванням рахунків та погашенням заборгованості по аліментах, що перевищує 50% заробітної плати, суд апеляційної інстанції вважає наявні підстави для задоволення позовних вимог та зменшення розміру аліментів.

На зазначене суд першої інстанції не звернув увагу та прийшов до передчасного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 ..

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення у відповідності з вимогами ч.1ст. 376 ЦПК України є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для

справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог та зменшення розміру аліментів з 1/2 до 1/3 частини доходу позивача.

Керуючись ст.ст. 367,369, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 01 квітня 2025 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2019 року у справі №200/9511/19 на користь ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_3 , на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) до 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку.

Виконавчий лист,виданий на виконання рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2019 року у справі №200/9511/19 відкликати.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 29 липня 2025 року.

Судді: