Провадження № 2/359/2537/2025
Справа № 359/4483/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі :

головуючої судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Коваленко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

16 квітня 2025 року через систему «Електронний суд» до Бориспільського міськрайонного суду Київської областінадійшов позов, яким представник ТОВ «СВЕА ФІНАНС» Варшавський К.А. просить : стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за Договором №2792201 від 08 січня 2022 року у розмірі 30780,60 грн., а також судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 08 січня 2022 року між ТОВ «ЛІНЕУРАУКРАЇНА» та відповідачем укладено Договір № 2792201 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно умов договору позичальник надав кредит в сумі 6000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором, строком на 360 днів, з стандартною процентною ставкою 1,99% на день. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_1 . Відповідач порушив умови договору, кредит не погашав. 23 травня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині ТОВ «СВЕА ФІНАНС») укладено договір факторингу, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені договором. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до Договору факторингу №01.02-25/23 від 23 травня 2023 року, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №2792201 складає 30780,60 грн.

У зв`язку з цим та через неналежне виконанням відповідачем кредитних зобов`язань в позасудовому порядку, представник ТОВ «СВЕА ФІНАНС» змушений звернутися до суду із вказаним позовом з метою захисту власних майнових прав.

Ухвалою суду від 29 квітня 2025 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом та повідомленням. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій.

25 червня 2025 року до суду від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява, згідно якої відповідач визнав позов частково, а саме в частині тіла кредиту у розмірі 6000 грн. 00 коп., оскільки з 07 березня 2022 року перебуває на військовій службі у Збройних Силах України, а тому відсотки позивач не мав права нараховувати. Розгляд справи просив проводити у його відсутність.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Натомість представник позивача в позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Натомість в поданій 25 червня 2025 року заяві просив розгляд справи проводити у його відсутність.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за №761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Судом встановлено, що 08 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», та ОСОБА_1 , укладено Договір № 2792201 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону Укаїни «Про електронну комерцію» (а.с. 15-27).

Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомуніка-ційної системи на сайті https://credit7.ua, який є сукупністю інформаційних та телекому-нікаційних систем кредитодавця, в межах якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле.

Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (пароля).

Відповідно до умов договору загальний розмір наданого кредиту становить 6000 грн.00 коп. (пункт 1.2 ); розмір процентів за користування кредитом 1,99 % в день та застосовується в межах всього строку кредиту, знижена процентна ставка 0,8% (пункт 1.4.1 ); заявлений позичальником строк користування кредитом - 300 календарний день (пункт 1.3); реальна річна процентна ставка 11670,46 % (пункт 1.5.1); орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладання договору за стандартною ставкою 48984,00 грн. (пункт1.6.1);

Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 6000 грн. 00 коп. підтверджено листом Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» про перерахування суми кредиту у розмірі 6000 грн. 00 коп. за договором від 08 січня 2022 року за допомогою системи iPay№ 129873204, на платіжну карту № НОМЕР_1 (а.с.54 ).

Відповідно до копії Договору факторингу № 01.02-25/2023 від 23 травня 2023 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», та Товариством з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», укладено вказаний договір, за яким: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступає (передає) Товариству з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», Права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», набуває Права вимоги від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», та сплачує останньому за відступлення Прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору, у порядку та у строки, встановлені цим Договором (а.с. 55-60).

Рішенням товариства № 1 від 25 березня 2024 року, змінено назву Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» на «Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (а.с. 66).

Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 2792201 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, внаслідок невиконання умов договором, станом на 23 травня 2023 року, загальна сума заборгованості становить 30780 грн. 60 коп., яка складається з 6000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; 24780 грн. 60 коп. - заборгованість за відсотками (а.с. 44-53).

За правилами статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідач не заперечує факт укладення кредитного договору.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - стаття 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Отже, у випадку настання строку виконання зобов`язання за кредитним договором позичальник повинен повернути кредитору позику у повному обсязі та нараховані на час повернення проценти.

Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року статтю 14 Закону України «Про соціаль-ний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено пунктом 15, згідно з яким військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Пунктом 1 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» дію підпункту 3 пункту 4 цього Закону поширено на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.

Згідно з положеннями Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року та триває по теперішній час.

За змістом ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період продовжується з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Мобілізацією, згідно з положеннями наведеної статті, є комплекс заходів, здійснюваних, серед іншого, з метою переведення Збройних Сил України на організацію і штати воєнного часу.

У частині четвертій статті 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобіліза-цію» зазначено, що зміст мобілізації становить переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, а також адміністративно-територіальних одиниць України на роботу в умовах особливого періоду.

Таким чином, закінчення періоду мобілізації не є самостійною підставою для припинення особливого періоду. Законом не визначено чіткого порядку припинення особливого періоду.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» надано визначення поняттю демобілізації як комплексу заходів, спрямованих, серед іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України, інших військових формувань, на організацію і штати мирного часу.

Вирішуючи питання щодо меж дії особливого періоду в розумінні Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 серпня 2020 року у справі № 813/402/17 (провадження № 11-609апп19) дійшла висновку про те, що за змістом наведених вище визначень, навіть за не введення у країні воєнного стану, особливий період, початок якого пов`язаний з моментом оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової чи прихованої), хоч і охоплює час мобілізації, однак не може вважатися закінченим лише зі спливом строку, протягом якого підлягали виконанню визначені у відповідному рішенні про мобілізацію заходи.

Відповідно до пункту 13 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» особам, які мають право на пільги, гарантії та компенсації, передбачені цим Законом, видаються посвідчення.

Аналіз статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» дає підстави зробити висновок, що перелік пільг військовослужбовців та членів їх сімей закріплений у пунктах 1-12 цього Закону та право на отримання саме цих пільг потребує наявність відповідного посвідчення.

Встановлено, що згідно з довідкою виданою начальником 4 центру ректурингу сил територіальної оборони Збройних Сил України ОСОБА_2 24 червня 2025 року, ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за мобілізацією з 07 березня 2025 року.

Згідно даних посвідчення офіцера Серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 13 квітня 2025 року призначений офіцером секції територіального рекрутингу Центру рекрутингу Сил ТрО ЗСУ.

Для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони від 21 серпня 2014 року 322/2/7142.

Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.

На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники.

Зазначене відповідає висновкам, викладеним в постанові Верховного Суду від 4 вересня 2024 року у справі 426/4264/19.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У зв`язку з наведеним, враховуючи період перебування відповідача на військовій службі з 07 березня 2022 року, що підтверджується даними довідки виданої начальником 4 центру ректурингу сил територіальної оборони Збройних Сил України ОСОБА_2 24 червня 2025 року та виникненням зобов`язання між сторонами 08 січня 2022 року, період нарахування відсотків за кредитним договором становить 59 днів, а саме з 08 січня 2022 року по 07 березня 2022 року.

Разом з тим, позивачем надано розрахунок заборгованості, за яким станом на 23 травня 2023 року заборгованість за відсотками становить 24 780,60 грн. Як встановлено вище, з 07 березня 2022 року відповідач зарахований на військову службу, відтак за період з 08 березня 2022 року по 23 травня 2023 року в розрахунку заборгованості не може бути прийнятий до уваги при обчисленні заборгованості за відсотками, оскільки відповідачу з 07 березня 2022 року відсотки не нараховуються.

Відповідно, наданий позивачем розрахунок заборгованості станом на 23 травня 2023 року підтверджує виникнення заборгованості за нарахованими відсотками з обрахунку 0,796 розмір % ставки в день (п.3 розрахунку ), що обчислено банком у сумі 47,76 грн. (п.4 розрахунку), з моменту отримання кредиту і до 07 березня 2022 року становить 2817 грн. 84 коп.

Таким чином з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за Договором № 2792201 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у розмірі 8817 грн.84 коп., який складається з : 6000 грн. 00 коп. - тіло кредиту та 2817 грн. 84 коп. - відсотки за користування кредитом за період з 08 січня 2022 року по 07 березня 2022 року.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з даним позовом ТОВ «СВЕА ФІНАНС» сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Наведене підтверджується платіжною інструкцією кредитного переказу коштів за № 737 від 08 квітня 2025 року.

Разом з тим, позовні вимоги задоволено частково, а саме на 28,60 % (8817,84/ (30780,60/100)), у зв`язку з чим з відповідача на користь ТОВ ФК «ЄАПБ» слід стягнути судові витрати у розмірі 692 грн. 81 коп. ((2422,40/ 100) х 28,60 %).

Відтак, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 692 грн. 81 коп.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 509, 525, 526, 530, 1054-1055 ЦК України, ст. 10 - 13, 76-81, 89, 133, 141, 223, 258 - 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за Договором №2792201 від 08 січня 2022 року у розмірі 8817 (вісім тисяч вісімсот сімнадцять) гривень 84 (вісімдесят чотири) копійок, з яких : 6000 (шість тисяч) гривень 00 (нуль) копійок сума заборгованості по тілу, 2817 (дві тисячі вісімсот сімнадцять) гривень 84 (вісімдесят чотири) копійки - сума заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» понесені судові витрати у розмірі 692 (шістсот дев`яносто дві) гривні 81 (вісімдесят одна) копійка.

В іншій частині позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» задоволенню не підлягають.

Інформація про позивача : Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», юридична адреса : 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6, .

Інформація про відповідача : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий 20 лютого 2001 року Бориспільським МРВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скаргу на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 30 липня 2025 року.

Суддя Яковлєва Л.В.