01.08.2025 347/182/25
Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Книщука Р.М.,
секретаря Додяк А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косова цивільну справу за заявою представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
У провадженні Косівського районного суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Рішенням суду від 19 травня 2025 року позов задоволено, шлюб між сторонами розірвано.

Представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування понесених судових витрат, а саме: сплаченого судового збору в сумі 1211,20 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн, які просить стягнути з відповідача на користь позивача.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення за заявою учасників справи або з власної ініціативи, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове рішення ухвалюється тим самим складом суду протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Воно постановляється у тому ж порядку, що й основне рішення. За потреби суд може викликати учасників справи до судового засідання. Неприбуття належним чином повідомлених учасників не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову у його постановленні може бути оскаржена.

Сторони в судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає розгляду заяви, відповідно до вимог статті 270 ЦПК України.

Судом встановлено, що рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 19 травня 2025 року позов було задоволено та ухвалено розірвати шлюб, зареєстрований 09.09.1989 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виконавчим комітетом Яблунівської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 29.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем понесено витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн.

Згідно з частиною першою статті 137 ЦПК України, витрати на правничу допомогу адвоката несуть сторони, крім випадків, коли така допомога надається за рахунок держави.

Частина друга статті 137 ЦПК України передбачає, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей такого розподілу: Розмір витрат на правничу допомогу, зокрема гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу (підготовка до розгляду справи, збір доказів тощо), а також вартість послуг помічника адвоката, визначається на підставі умов договору про надання правничої допомоги і підтверджується відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, яка була сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною; розмір компенсації витрат, понесених адвокатом при наданні правничої допомоги, також встановлюється згідно з умовами договору та на підставі належних доказів, що підтверджують факт здійснення таких витрат.

У поданій заяві представник позивача просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 6000 грн. На підтвердження заявлених вимог до матеріалів справи долучено копію Договору про надання правової допомоги від 02.01.2025 року (а.с. 7) та квитанцію про сплату гонорару в сумі 6000 грн (а.с. 9).

Суд вважає, що факт надання правничої допомоги адвокатом, її вартість та оплата підтверджуються належними та допустимими доказами. Факт надання правової допомоги, так само як і її вартість, сторонами не оспорюється.

Інститут компенсації витрат на правничу допомогу, передбачений статтею 137 ЦПК України, спрямований на забезпечення ефективної реалізації права на судовий захист та можливості відшкодування витрат особі, на користь якої ухвалене судове рішення.

З урахуванням особливостей справи, суд вважає, що заявлена до стягнення сума правничої допомоги відповідає основним принципам цивільного судочинства, зокрема принципу верховенства права та відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалено рішення.

Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка подає відповідне клопотання. У цій справі таких заперечень від відповідача не надходило.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Загарією О.Д. було укладено Договір про надання правової допомоги, в якому визначено розмір гонорару 6000 грн, що підтверджується доданими до справи матеріалами, зокрема попереднім розрахунком судових витрат від 10.01.2025 року (а.с. 8).

Зазначений розмір витрат не перевищує ціну позову і, на думку суду, не порушує принципу співмірності. Аналіз позовної заяви та матеріалів справи не дає підстав вважати, що сума витрат є надмірною з огляду на складність справи.

Адвокатом надано детальний опис обсягу робіт, виконаних у справі, зокрема підготовку позовної заяви, що дозволяє суду дійти висновку про відповідність обсягу правничої допомоги витраченому часу та складності здійснених дій.

Суд також вважає, що сума в 6000 грн не є надмірним фінансовим тягарем для відповідача, особливо з огляду на зміст справи та обставини, встановлені судом.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого судового збору в сумі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтею 270 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судові витрати в загальній сумі 7211,20 грн, з яких: 1211,20 грн судовий збір та 6000,00 грн витрати на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р.М. Книщук