Справа 206/1997/25
Провадження 2-о/206/129/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року Самарський районний суд

міста Дніпра в складі:

головуючої-судді Плінської А.В.

при секретарі Білій О.А.

з участю заявника ОСОБА_1

заінтересованих осіб: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Центрально міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства,

встановив:

В квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулась звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства, а саме просить встановити, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На обґрунтування своїх вимог заявниця зазначила, що з 2010 року по 2018 ріж проживала однією сім`єю разом з ОСОБА_4 . За час відносин у них ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син - ОСОБА_6 , однак через особисті обставини, сина зареєструвала під своїм прізвищем, а відомості про батька були зазначені у відповідності до ст. 135 СК України. В подальшому стосунки не склались та після народження сина вони разом з ОСОБА_7 не проживали, а ІНФОРМАЦІЯ_2 останній, будучи військовослужбовцем загинув на полі бою. Як заявниця так і дитина спілкуються з родичами батька, зокрема з тіткою та дядьком.

Ухвалою суду від 15 квітня 2025 року по справі було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні заявниця підтримала вимоги заяви та просила її задовольнити.

Заінтересовані особи ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які доводяться братом та сестрою загиблого пояснили, що спілкуються з племінником та він схожий на свого батька, не заперечують щодо задоволення заяви, інших близьких родичів немає.

Представник Центрально міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином.

Дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Згідно ст. ст. 121, 125 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них.

У випадку коли мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Відповідно до положень ст. ст. 128, 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Системний аналіз положень СК України, зокрема ст. ст. 3, 5, 7, 14, 15, 121, свідчить, що походження дитини від батька, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини та не визнав у встановленому законом порядку свого батьківства (не подавав заяви про визнання батьківства до органів державної реєстрації актів цивільного стану), ґрунтується на підставі встановлення кровного споріднення між дитиною та батьком, тобто обставин, які свідчать про біологічне походження дитини від певної особи.

Зазначений висновок узгоджується з роз`ясненнями, викладеними в п. п. 3, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Судом встановлено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками вказані: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Як слідує з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №5 від 27 вересня 2013 року відомості про батька дитини записано відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто зі слів матері.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, ОСОБА_9 17 квітня 2019 року уклала шлюб з ОСОБА_10 та змінила прізвище на ОСОБА_11 . Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 9 липня 2024 року шлюб між подружжям ОСОБА_11 розірвано.

ОСОБА_4 загинув на полі бою ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок агресії російської федерації, що підтверджується сповіщенням про смерть та свідоцтвом про смерть.

Відповідно до висновку судово медичної експертизи № 214-МГ від 16 червня 2025 року вірогідність того, що ОСОБА_4 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами експертизи складає не менше 99.9999999%.

Частиною 1 ст.135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не зазначена батьком дитини (запис про батька відсутній або здійснено за вказівкою матері), і можуть бути подані матір`ю, опікуном, піклувальником дитини чи нею самою після досягнення повноліття.

Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність доказів, які підтверджують те, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком ОСОБА_12 .

Керуючись ст.ст. 259,293,294,315-319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт батьківства, а саме, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня апеляційної скарги.

Суддя: А.В. Плінська