Справа № 2-о/593/48/2025
У Х В А Л А

"30" липня 2025 р. Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Данилів О.М., ознайомившись із заявою представника заявника - адвоката Мартищук Людмили Петрівни, подану в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника - адвокат Мартищук Людмила Петрівна в інтересах заявника ОСОБА_1 звернулася в Бережанський районний суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обгрунтування поданої заяви зазначила, що матір заявника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з кінця 2003 року проживала із батьком заявника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю як чоловік і жінка протягом 5 років. Від спільного проживання у них народився син ОСОБА_4 (заявник), а так як його батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі, тому в актовому записі про його народження відомості про батька зазначені відповідно до ст. 135 СК України. А так як батько заявника, не зареєструвавши офіційно відносин із його матір`ю, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер, а заявник підтримує дружні родинні відносини із родиною батька, зокрема, бабусею зі сторони батька, яка визнає його своїм внуком, а тому заявник бажає встановити факт батьківства та внести відповідні зміни в актовий запис про його народження.

Просила встановити факт батьківства, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який постійно проживав в АДРЕСА_1 та помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , був батьком заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинно бути зазначено:

1 ) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3) докази, що підтверджують факт.

Перевіривши матеріали поданої заяви та додані до неї документи, суд прийшов до висновку, що подану заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Так, порядок звернення до суду за судовим захистом врегульовано нормами Цивільно-процесуального кодексу України.

Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов, зокрема ст.ст. 175, 177 та 315 ЦПК України.

Згідно з частиною 4 ст. 177 ЦПК України до поданої заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак заявником до поданої заяви не долучено документ про сплату судового збору та не долучено заяви, яка би містила клопотання про звільнення заявника від сплати судового збору.

Положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про судовий збір" та ст. 136 ЦПК України підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони.

Вказаною нормою передбачено право суду, а не його обов`язок, щодо звільнення від сплати судового збору, при цьому статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

За нормами законодавства єдиною підставою для вчинення судом дій щодо звільнення особи від сплати судового збору є майновий стан заявника. Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

Крім того, у пункті 29 Постанови Пленуму ВСУ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що відповідно до ст. 8 Закону України " Про судовий збір" єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У зв`язку із вище викладеним суд вважає необхідним роз`яснити заявнику, що подані ним вимоги мають бути проплачені судовим збором, який у відповідності до ч.1 ст. 4 Закону справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову чи у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 3028грн.

А так як відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 4 ЗУ " Про судовий збір" за подання до суду фізичною особою заяви у справах окремого провадження ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому, враховуючи зазначені вимоги закону, заявнику необхідно сплатити суму судового збору у розмірі 605,60 гривень та надати суду докази його сплати.

Суд також вважає необхідним вказати, що заявником при подачі вказаної заяви не враховано, що справи окремого провадження у відповідності до ч. 4 ст. 294 ЦПК України розглядаються за участі заявника та заінтересованих осіб, однак всупереч зазначеному у заяві не зазначено заінтересовану особу.

Також суд зазначає, що подана заява не містить інформації про виклик свідків, які би могли бути допитані в судовому засіданні.

І хоч у тесті поданої заяви зазначено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак до заяви не долучено копію свідоцтво про його смерть. Крім цього, четвертий абзац першої сторінки поданої заяви містить не дописаний текст.

До заяви не долучено копію паспорта заявника, довідку про присвоєння йому ідентифікаційного номера, не долучено копію із будинкової книги будинководіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 , у якому згідно поданої заяви проживали батьки заявника без реєстрації шлюбу на час його народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про необхідність залишення поданої заяви про встановлення юридичного факту без руху та надання заявнику строку для усунення зазначених недоліків.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 177, 185, 315 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву представника заявника - адвоката Мартищук Людмили Петрівни, подану в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без руху, надавши десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Бережнського районного суду

Тернопільської області Данилів О.М.