У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

25 липня 2025 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Аксьонова Н.М.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до начальника Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костенко Людмили Іванівни, про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до начальника Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костенко Л.І., в якому просить:

- визнати протиправними дії начальника Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костенко Л.І. з приводу відмови у видачі витягу з ЄДРВП про реєстрацію виконавчого провадження НОМЕР_1 від 03 березня 2025 року про стягнення з нього коштів;

- зобов`язати начальника Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костенко Л.І. видати витяг про реєстрацію, або про відсутність реєстрації в ЄДРВП виконавчого провадження НОМЕР_1 від 03 березня 2025 року.

В поданій позовній заяві зазначає, що 09 липня 2025 року ОСОБА_3 звернувся до головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тур А.О. із заявою вх. №19691/279-30, в якій просив видати витяг з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень (надалі ЄДРВП) про реєстрацію відомостей по виконавчому провадженню НОМЕР_1. Державний виконавець Тур А.О. у видачі витягу відмовив та пояснив, що витяги видає начальник відділу ДВС. Він звернувся на прийом до начальника Солом`янського ВДВС Костенко Л.І. зі скаргою вх. №19707/279-30 від 09.07.2025р. на відмову виконавця Тур А.О. видати йому витяг. У скарзі він просив відповідача видати йому витяг про реєстрацію у ЄДРВП відомостей по ВП НОМЕР_1 від 03.03.2025 року. Відповідач відмовила позивачу у видачі витягу, чим порушила його право на отримання інформації гарантоване ст.34 Конституції України. Також порушила Закон України «Про інформацію» та Закон України «Про виконавче провадження».

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 липня 2025 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що вона не підлягає розгляду в порядку позовного провадження з огляду на наступне.

ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до начальника Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костенко Л.І., в якому просить визнати протиправними дії начальника Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костенко Л.І. з приводу відмови у видачі витягу з ЄДРВП про реєстрацію виконавчого провадження НОМЕР_1 від 03 березня 2025 року про стягнення з нього коштів та зобов`язати начальника Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костенко Л.І. видати витяг про реєстрацію, або про відсутність реєстрації в ЄДРВП виконавчого провадження НОМЕР_1 від 03 березня 2025 року.

У результаті пошуку виконавчих проваджень в Автоматизованій системі виконавчого провадження 03 березня 2025 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_1, у якому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є боржником, а Голосіївський районний суд міста Києва - стягувачем.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 оскаржує дії посадової особи органу державної виконавчої служби в межах виконавчого провадження НОМЕР_1, як сторона виконавчого провадження.

Законодавець у частині першій статті 16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Згідно із ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусовому виконанню підлягають не лише виконавчі документи, видані судами в передбачених законом випадках на виконання судових рішень.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із частиною першою статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 450 цього Кодексу, за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 451 ЦПК України).

Враховуючи наведені вище обставини, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 наділений правом звернення до суду зі скаргою на дії, рішення державного виконавця в порядку приписів ст.447 ЦПК України.

Якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права) (ч.9 ст.10 ЦПК України).

Приписами ст.186 ЦПК України визначено перелік підстав відмови у відкритті провадження у справі.

Так, п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні НОМЕР_1, між сторонами немає спору про право, даний спір не може бути розглянутий судом за правилами позовного провадження, тому у відкритті провадження необхідно відмовити відповідно до ст.186 ЦПК України.

При цьому, захист порушених прав боржника ОСОБА_1 можливий шляхом звернення до відповідного суду зі скаргою на дії державного виконавця в порядку передбаченому ст. 447 ЦПК України.

Керуючись статтями 186, 259, 260, 447 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

У відкритті провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до начальника Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костенко Людмили Іванівни, про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Суддя Солом`янського районного

суду міста Києва Н.М. Аксьонова