Справа № 214/5742/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 серпня 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Гриня Н.Г.

за участю секретаря Ільницької Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №214/5742/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

13.06.2025 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вищевказана позовна заява через систему «Електронний суд».

Позивач просить поновити строк позовної давності для подання позову та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВІН ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №166389 від 22.05.2018 року в розмірі 23374,22 грн, яка складається з: суми заборгованості 17860,00 грн, суми інфляційних втрат 3905,35 грн, суми 33% річних 1608,87 грн, а також судові витрати.

Мотивуючи свою заяву тим, що 25.07.2024 р. відповідно протоколу загальних зборів № 1706 перейменовано ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС».

Наказом № 55-к від 25.07.2024 на виконання протоколу загальних зборів № 1706 внесено зміни про перейменування до облікових та інших документів товариства.

22.05.2018 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (ТОВ «Авентус Україна») та гр. ОСОБА_1 (позичальник, відповідач) укладено договір про надання фінансового кредиту № 166389.

Відповідно до індивідуальної частини договору № 166389 про надання фінансового кредиту, ТОВ «Авентус Україна», надав відповідачу позику у сумі 7000 грн. ТОВ «Авентус Україна» виконав умови договору про надання фінансового кредиту № 166389 від 22.05.2018 року та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 7000 грн., а відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми позики та сплати пені і комісії, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед новим кредитором ТОВ «ВІН ФІНАНС».

Відповідно до розрахунку заборгованості, що був складений на дату укладення договору відступлення права вимоги № 1 від 12.04.2018, загальна сума заборгованості відповідача перед новим кредитором складає 17860,00 грн., а саме:

Сума основного боргу 4000,00 грн.

Сума боргу за процентами - 2160,00 грн.

Сума боргу за пенею і штрафами 10800,00 грн.

12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС») укладено договір факторингу № 1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами.

Відповідно до п.2.2 договір факторингу № 1 від 12.04.2018 року окрім іншого зазначено: у випадку укладення сторонами більш ніж одного реєстру прав вимоги кожен наступний реєстр прав вимоги є самостійним додатком та не замінює попередній.

12.04.2018 року укладено додаткову угоду № 7 та на виконання договору факторингу підписано реєстр прав вимоги № 8 від 31.10.2018 року про те, що на умовах вищезазначеного договору право вимоги до ряду боржників в тому числі до гр. ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту № 166389 від 22.05.2018 року перейшло до нового кредитора - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС»).

Договір про надання фінансового кредиту № 166389 від 22.05.2018 року укладений в електронній формі відповідно до закону України «Про електронну комерцію».

На сайті ТОВ «Авентус Україна» була зазначена процедура верифікації особистості та підтвердження заявки. Для цього необхідно підписати договір за допомогою одноразового паролю, який надходить позичальнику в СМС-повідомленні.

Відповідно до розрахунку заборгованості загальний розмір заборгованості становить 23374,22 грн, з яких: 4000,00 грн - сума основного боргу; 2160,00 грн - сума боргу за процентами; 10800,00 грн - сума боргу за пенею та штрафами. Також, просить суд стягнути 3% річних у розмірі 1608,87 грн, та інфляційні втрати у розмірі 3905,35 грн, а також судовий збір.

Ухвалою суду від 16 червня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

В ухвалі про відкриття провадження від 16 червня 2025 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу за наявними доказами, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи. У встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін, позивач - не подав.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу).

За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що згідно з договором № 166389 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 22.05.2018, ТОВ «Авентус Україна» та відповідач ОСОБА_1 уклали договір про надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах споживчого кредиту. Розмір позики 4000,00 грн. Строк дії договору - 30 днів. Сторони також погодили процентну ставку. Договір укладений в електронній формі та підписаний електронним підписом.

Графіком розрахунків до договору про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту визначено суму кредиту, суму нарахованих процентів та загальний розмір заборгованості.

Згідно із договором факторингу № 1 від 12.04.2018, ТОВ "ФК «Довіра та гарантія» та ТОВ «Авентус Україна» уклали договір факторингу, у відповідності до якого, ТОВ «Авентус Україна» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» права вимоги, зазначені у реєстрі, а ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» зобов`язується їх прийняти.

На виконання Договору факторингу було укладено Додаткову угоду №7 та підписано Реєстр прав вимоги №8 про те, що на умовах вищезазначеного договору Клієнт відступив Фактору Право вимоги по ряду Боржників, в тому числі до ОСОБА_1 , на підставі чого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі за договором №166389 про надання фінансового кредиту. Таким чином, позивач ТОВ «ВІН ФІНАНС» набуло прав кредитора відносно відповідача ОСОБА_1 .

Відповідно до розрахунку позивача ТОВ «ВІН ФІНАНС», загальна сума боргу відповідача становить 17860,00 грн.

Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору.

Також, позивачем було здійснено нарахування за ч.2 ст.625 ЦК України на суму боргу 17860,00 грн, 3% річних - у сумі 1608,87 грн та інфляційні втрати у сумі 3905,35 грн.

На підставі досліджених доказів суд встановив, що ТОВ «ВІН ФІНАНС» на підставі Договору факторингу №1 від 12.04.2018 є новим кредитором замість ТОВ «Авентус Україна» у зобов`язаннях з відповідачем.

Суд вважає доведеним факт укладення кредитного договору між відповідачем та ТОВ «Авентус Україна», оскільки кредитний договір укладений в електронній формі та містить персональні дані відповідача, які останній надав під час підписання договору.

За умовами Договору про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту ТОВ «Авентус України» надало ОСОБА_1 позику у розмірі 4000,00 грн, строком на 30 днів, зі сплатою фінансової процентної ставки, яка погоджена п. 1.3 Договору.

У позовній заяві ТОВ «ВІН ФІНАНС", визначаючи суму боргу за кредитним договором №166389 від 22.05.2018 в розмірі 17860,00 грн вказали складові станом на дату відступлення прав вимоги відповідно до довідки ТОВ «Авентус Україна»: 4000,00 грн сума основного боргу, 2160,00 грн сума процентів, 10860 грн - сума боргу за пенею та штрафами.

Відповідно до п. 5 ч.1ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно ст.6Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Згідно ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно ч. 8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Статті 526, 527, 530 Цивільного кодексу України передбачають, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін. Відповідно Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором.

Відповідно до п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.629ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 599ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона(фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта)за плату(у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Відповідно до ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором кредиту між нею та ТОВ «Авентус Україна» в обумовлені договором строки, позивач, який отримав право вимоги до відповідача за договором факторингу, внаслідок такого порушення не позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору, а тому суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту №166389 від 22.05.2018 в розмірі 17860,00 грн, а саме: сума основного боргу 4000,00 грн; сума боргу за процентами 2160,00 грн; сума боргу за пенею та штрафами 10800,00 грн.

Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що відповідачем заборгованість не погашена. Відтак, кредитор має право на стягнення з відповідача сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за час прострочення.

Згідно розрахунку заборгованості 3% річних від простроченої суми та інфляційних втрат за кредитним договором №166389 від 22.05.2018 загальна заборгованість 3% річних та індексу інфляції за період з 23.02.2019 по 23.02.2022 складає 5514,22 грн., що складається із: заборгованість по сплаті трьох процентів річних у розмірі 1608,87 грн, заборгованість по сплаті індексу інфляції у розмірі 3905,35 грн.

Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Розмір заборгованості за кредитним договором відповідачами не спростовано, заперечень щодо суми заборгованості за кредитним договором суду не надано.

Суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ВІН ФІНАНС» про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми та інфляційних втрат є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем було надано: договір про надання правової допомоги між АДВОКАТСЬКИМ БЮРО «АНАСТАСІЇ МІНЬКОВСЬКОЇ» та ТОВ ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» № 33 від 22.03.2024, Акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 12.06.2025 в розмірі 5000 грн.

Вирішуючи питання про стягнення заявлених позивачем витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 суд враховує, що повноваження представника позивача у справі підтверджені належними документами, співмірності із складності справи, яка є малозначною, витраченого часу та обсягу виконаних робіт, засад розумності, виваженості та справедливості, те, що предмет спору в цій справі не є складним, та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів також не є значними, розгляд справи відбувся у спрощеному провадженні.

У зв`язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВІН ФІНАНС».

При зверненні до суду з позовом позивач сплатив (із застосуванням коефіцієнта 0,8) судовий збір в сумі 2422,40 грн, про що надав платіжну інструкцію № 166389 від 30.05.2025.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір сумі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 77, 80, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №166389 від 22.05.2018 року в сумі 23 374 (двадцять три тисячі триста сімдесят чотири) грн 22 коп., яка складається з: суми заборгованості 17860,00 грн, суми інфляційних втрат 3905,35 грн, суми 3% річних 1608,87 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» судові витрати у виді судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів.

Рішення набирає законної після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС», місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.Г. Гринь