Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 липня 2025 року справа № 542/195/24
провадження № 2-др/542/9/25
Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Кашуби М.І.,
за участю секретаря судового засідання - Журавель О.В.,
розглянувши заяву представника відповідача адвоката Грузіна Михайла Миколайовича про стягнення з позивача понесених судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення витрат на поховання і догляд спадкодавця та про визнання права власності на рухоме майно,-
Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 07 липня 2025 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення витрат на поховання і догляд спадкодавця та про визнання права власності на рухоме майно.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію витрат на лікування спадкодавця, на його поховання та облаштування місця поховання у розмірі 7902,18 грн (сім тисяч дев`ятсот дві грн 18 коп); стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсацію витрат на лікування спадкодавця, на його поховання та облаштування місця поховання у розмірі 7902,18 грн (сім тисяч дев`ятсот дві грн 18 коп); стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 компенсацію витрат на лікування спадкодавця, на його поховання та облаштування місця поховання у розмірі 7902,18 грн (сім тисяч дев`ятсот дві грн 18 коп).

В іншій частині позову відмовлено.

21.07.2025 до суду представник відповідача адвокат Грузін М.М. подав заяву про стягнення з позивачки понесених судових витрат, у якій вказав, що під час подачі відзиву на позовну заяву в ній було зазначено попередній розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу, а до закінчення судових дебатів він зробив заяву про стягнення з позивача судових витрат.

Вказав, що відповідачкою ОСОБА_2 було здійснено витрати на правничу допомогу під час розгляду цієї справи у суді першої інстанції, а докази щодо розміру витрат за професійну правничу допомогу не було подано до закінчення судових дебатів, оскільки не було відомо про кількість судових засідань, які відбудуться у справі.

Представник відповідача адвокат Грузін М.М. в поданій до суду заяві просив стягнути з позивачки ОСОБА_1 понесені відповідачкою ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17 000,00 грн, пропорційно до задоволених позовних вимог, у відповідності до опису робіт з розрахунком суми гонорару та оплати за надану правничу (правову) допомогу та пов`язаних витрат.

Також просив розгляд заяви про стягнення судових витрат із ОСОБА_1 на користь відповідачки ОСОБА_2 провести без його участі.

30.07.2025 надійшла заява від позивачки ОСОБА_1 , в якій вона заперечувала проти задоволених вимог відповідачки та просила відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про стягнення із неї коштів, на свідомо понесені відповідачкою витрати на роботу адвоката, враховуючи, що вона могла скористатися більш фінансово поміркованим варіантом надання їй правової допомоги.

В судове засідання щодо розгляду питання з розподілу судових витрат та ухвалення додаткового рішення учасники справи не з`явились.

За правилами ст. 270 ЦПК України їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду заяви про стягнення витрат на правову допомогу.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує, що за змістом положень ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України, визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За правилами ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судом встановлено, що у відзиві на позовну заяву було зазначено про понесені витрати на професійну правничу допомогу. Також додано договір з адвокатом про правничу допомогу та додаткову угоду № 3 від 22.02.2024, в якій передбачено вид та обсяг робіт, а також розмір оплати за виконані адвокатом роботи.

В подальшому, представник відповідача в судовому засіданні до закінчення судових дебатів зробив заяву про стягнення з позивача судових витрат, а докази щодо розміру витрат за професійну правничу допомогу подав протягом п`яти днів після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Так, 07.07.2025 після судових дебатів суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та за правилами абз. 2 ч. 1 ст. 244 ЦПК України відклав ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення- 15:30 год 17.07.2025.

Докази розміру понесених витрат на правничу допомогу представник відповідача подав до суду 21.07.2025.

Зазначене відповідає вимогам ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Тобто відповідні докази було подано представником відповідача у строк, визначений законом.

Відповідно до договору № 10/23 про надання правової (правничої) допомоги, клієнт ОСОБА_2 доручає, а адвокат Грузін М.М. бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. (а.с. 84-87).

Згідно з п. 4.3 договору № 10/23 від 14.06.2023 про надання правової (правничої) допомоги, клієнт авансовано сплачує адвокату гонорар у фіксованій сумі або у процентному відношенні залежно від ціни позову, з урахуванням Постанови КМУ від 01.04.2006 № 590 та згідно Рекомендацій щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару, затверджених рішенням Ради адвокатів Чернігівської області № 57 від 16 лютого 2018. Крім цього сторони можуть домовитися про додатковий гонорар, якщо для клієнта прийнято позитивне рішення. Позитивним результатом вважається також закінчення справи мировою угодою та залишення справи без розгляду за заявою іншої сторони у справі.

Додатковою угодою № 3 від 22.02.2024 до договору № 10/23 про надання правової (правничої) допомоги від 14.06.2023 було визначено, що підготовка і супроводження матеріалів для складання відзиву, звернення до поліції, отримання відповіді, ознайомлення з матеріалами в поліції, їх копіювання, підготовка претензій за 1 год роботи становить 500,00 грн; складання відзиву та додатків до позовної заяви за 1 год роботи становить 1000,00 грн; складання заяв, заперечень, пропозицій. Клопотань, адвокатські запити за один документ становить 500,00 грн; участь у одному судовому засіданні в суді становить 1000,00 грн.

На обґрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл понесених судових витрат на правничу допомогу представником відповідача також надано до суду опис робіт (наданих послуг) з розрахунку суми гонорару адвоката та оплати за надану правничу (правову) допомогу та пов`язаних послуг з детальним описом наданої правової допомоги, її тривалості та вартості.

Наданий опис робіт (наданих послуг) адвоката Грузіна М.М. містить перелік виду та вартості таких послуг:

- 29.02.2024 підготовка відзиву на позовну заяву та додатків до неї (3 год) 3000,00 грн;

- 02.10.2024 клопотання про витребування доказів 500,00 грн;

- 08.11.2024 додаткові письмові пояснення 500,00 грн;

- 03-07.07.2025 підготовка виступу у дебатах (4 год) 2000,00 грн;

- 02.10.2024, 28.10.2024, 20.11.2024, 09.12.2024, 09.01.2025, 23.01.2025, 13.02.2025, 04.03.2025, 25.03.2025, 04.06.2025, 07.07.2025 участь у судових засіданнях 11000,00 грн.

Всього розмір наданої правовової допомоги становить 17000,00 грн.

Надаючи оцінку зазначеним доказам, суд виходить з такого.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу.

У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини третьої статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з приписів ст.141 ЦПК України, згідно з якою стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову - судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Для цілей розподілу судових витрат слід враховувати: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу, що здійснив відповідач, суд також враховує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові по справі № 755/9215/15-ц, зроблено висновок, згідно з яким ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись положеннями статті 141 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат

для конкретної справи.

Крім того, суд враховує, що згідно з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 07.12.2022 по справі № 873/96/22 під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року Лавентс проти Латвії (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах Ніколова проти Болгарії та Єчюс проти Литви , пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

З огляду на характер виконаних адвокатом робіт і обсяг наданих послуг, характер спору, складність справи, суд вважає, що зазначений відповідачкою розмір витрат на правову допомогу є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи. Крім того, розмір витрат на правову допомогу, заявлений відповідачкою є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг, з огляду на що слід зробити висновок й про те, що такі витрати не були неминучими для відповідачки. Також суд вважає, що розмір витрат на правову допомогу, який просить стягнути відповідачка не відповідає критеріям розумності та реальності витрат на правничу допомогу, з огляду на розумну необхідність судових витрат у цій конкретній справі.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, обумовленої договором про надання правової допомоги, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи та значимості таких дій у справі, суд дійшов висновку, що справедливим і співмірним є зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та приходить до висновку про те, що сума витрат на правову допомогу у справі, яка відповідає критеріям дійсності та реальності, а також принципам справедливості, пропорційності та верховенства права становить 5000,00 грн.

На підставі положень ст. 141 ЦПК України вказана сума підлягає стягненню з позивачки на користь відповідачки ОСОБА_2 .

Враховуючи наведене, суд вважає, що заява представника відповідача адвоката Грузіна М.М. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 81, 137, 141, 263-265, 270, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення витрат на поховання і догляд спадкодавця та про визнання права власності на рухоме майно.

Заяву представника відповідача адвоката Грузіна М.М. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн (п`ять тисяч грн 00 коп).

Додаткове рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У часники справи:

позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

представник позивачки адвокат Яресько Наталія Володимирівна, місцезнаходження: вул. Р. Кириченко, 36, каб. 1, м. Полтава Полтавського району Полтавської області, 36039;

відповідачі: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Представник відповідача адвокат Грузін Михайло Миколайович, місцезнаходження: АДРЕСА_4 .

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Кашуба М.І.

Повне рішення складено 31.07.2025.