Справа № 366/1557/25
Провадження № 2/366/631/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01.08.2025 с-ще Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі головуючої судді Слободян Н.П.,

з участю секретаря судового засідання Німченко Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Іванків в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін) цивільну справу за позовом Поліської районної громадської організації мисливців і рибалок «Поліський край» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, спричиненої внаслідок вчинення адміністративного правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог

Поліська районна громадська організація мисливців і рибалок «Поліський край» (далі Позивач), через свого представника, адвоката Чінгузова О.С. звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 (далі Відповідач), у якому просить задовольнити позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди, заподіяними протиправними діями Відповідача у розмірі 48 000 грн та стягнути з Відповідача додатково 3028 грн. судового збору за подання позову на користь Позивача.

Позов мотивований тим, що 06.11.2024 Відповідач зупинений єгерською службою поблизу селища Красятичі Вишгородського району Київської області на автомобілі «Renault Trafik» на території мисливського господарства ПРГО МР «Поліський край», в багажнику відділення якого було виявлено застрелену тушу вагітної козулі із вогнепальним пораненням в області грудної клітини, чим останнім були порушені вимоги. На місце викликана слідчо оперативна група ВП №1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області.

Цього ж дня, за описаним вище фактом, відносно Відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 85 КУпАП, яке полягало в порушенні ч.ч. 1, 5 ст. 20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання».

Постановою Іванківського районного суду Київської області від 16.01.2025 у справі № 366/3612/24, залишеною без змін Постановою Київського апеляційного суду від 17.03.2025, Відповідач визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 85 КУпАП.

Крім цього, постановою Іванківського районного суду Київської області від 05.02.2025 у справі № 366/3661/24, Відповідач визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КУпАП (порушення правил зберігання, носіння або перевезення нагородної, вогнепальної мисливської чи холодної зброї) за тих же обставин.

Позивач зазначає, що згідно з протоколом огляду трупа вбитої Відповідачем тварини від 08.11.2024 встановлено, що причиною смерті козулі є кульове поранення з вогнепальної зброї, роги матки в стані припухлості, матка збільшена, вагітність тварини становить близько 2-х місяців.

Внаслідок вчиненого Відповідачем правопорушення Позивачу спричинена шкода у розмірі 48 000 грн., яка складається із: 32 000 грн. за знищення козулі; 50% за ембріон вбитої козулі у розмірі 16 000 грн. Шкода обрахована на підставі спільного Наказу Міністерства аграрної політики, продовольства України та Міністерства екології та природних ресурсів України № 301/222 від 19.06.2017 року (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.06.2017 за № 842/30710, далі за текстом - Наказ) «Про затвердження Такс для обчислення розміру відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання (крім видів, занесених до Червоної книги України)».

Таким чином представник Позивача просить стягнути з Відповідача на користь Позивача шкоду, спричинену внаслідок незаконного полювання, оскільки дії Відповідача перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням такої шкоди, а розмір шкоди доведений належними доказами.

ІІ. Рух справи

27.05.2025 позовна заява надійшла до суду.

09.06.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Перше судове засідання, призначене на 01.07.2025, відкладене на 01.08.2025. Задоволено клопотання представника Позивача про витребування та огляду у судовому засіданні матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 366/3612/24.

ІІІ. Позиції сторін

Представник Позивача у судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився. Про дату, час і місце судового засідання повідомлений вчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті судової влади України. Разом з цим, представник Позивача, звертаючись в суд з позовом, в порядку абзацу 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України скерував на адресу Відповідача копію позовної заяви з додатками та надіслав на адресу суду довідку АТ «Укрпошта», згідно з якою Відповідач відмовився отримувати поштову кореспонденцію.

При цьому, Відповідач у встановлений судом строк не подав відзив на позов, а також не подавав до суду жодних процесуальних документів по суті справи.

IV. Встановлені судом обставини та застосовані норми права.

4.1 порядок ухвалення судового рішення

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи неявку сторін у судове засідання на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання повторно не з`явився, не подав відзив на позов та представник Позивача не висловив заперечень проти ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку про ухвалення у справі заочного рішення.

4.2. Щодо суті позовних вимог

Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Судом встановлені такі обставини справи

Судом задоволено клопотання представника Позивача та витребувано для огляду у судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення № 366/3612/24.

За результатами огляду матеріалів цієї справи судом встановлено таке.

06.11.2024 провідним районним мисливствознавцем ОСОБА_2 відносно Відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення № 000028 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 85 КУпАП, яке проявилось в порушенні ч.ч. 1, 5 ст. 20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» за таких обставин: о 19 год. 25 хв. 06.11.2025 зупинено автомобіль марки «Renault Trafik» НОМЕР_1 в мисливському господарстві ПРГО МР «Поліський край», в багажнику відділення якого було виявлено козулі із вогнепальним пораненням грудної клітини.

За цих же обставин, 06.11.2024 сектором дізнання ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області внесено відомості в ЄРДР за № 0000130, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 248 КК України.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 06.11.2024 з ілюстративною фото таблицею, Відповідач надав дозвіл на огляд автомобіля марки «Renault Trafik» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , в якому виявлено тушу тварини виду козуля та предмет, схожий на вогнепальну зброю з глушником та прицілом.

Згідно з протоколом розтину трупа тварини від 08.11.2024, проведеного провідним лікарем ветеринарної медицини епізоотологом Іванківської ДДЛВМ ОСОБА_3 та фельдшером ветеринарної медицини 1 категорії Іванківської ДДЛВМ ОСОБА_4 встановлено, що дика косуля, приблизний вік якої 4 роки, бежевого окрасу, вагою приблизно 25 кг, дата падежу 06.11.2024, причиною падежу (загибелі) козулі є вогнепальне поранення з нарізної зброї. Роги матки в стані припухлості, матка збільшена, вагітність приблизно 2 місяці.

Згідно з довідкою філії «Іванківське лісове господарство» ДП «Ліси України» від 21.11.2024 № 615/20.11-1-2024, збитки завдані внаслідок незаконного полювання 06.11.2024 в мисливському господарстві ПРГО МР «Поліський край», згідно з Таксами для обчислення розміру відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання (крім видів, занесених до Червоної книги України) становлять: незаконне добування козулі 32 000 грн. + 50 % за кожен ембріон з незаконно добутого звіра.

Постановою дізнавача від 29.11.2024 кримінальне провадження № 0000130, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 248 КК України (сума завданої шкоди не є достатньою для настання кримінальної відповідальності). Цією ж постановою виділено матеріали для складання відносно Відповідача матеріалів справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 85 КУпАП.

Постановою Іванківського районного суду Київської області від 16.01.2025 у справі № 366/3612/24, залишеною без змін Постановою Київського апеляційного суду від 17.03.2025, Відповідач визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 85 КУпАП, за таких обставин:

06.11.2024 року о 19 год. 25 хв. було зупинено автомобіль марки «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 , в мисливському господарстві ПРГО МР «Поліський край», в багажному відділенні якого, було виявлено тушу козулі із вогнепальним пораненням грудної клітини, що є порушенням ч. 1, 5 ст. 20 ЗУ «Про мисливське господарство та полювання».

Постанова Київського апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Досліджені судом з матеріалів справи № 366/3612/24 документи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення № 000028; протокол розтину трупа тварини від 08.11.2024 та довідка філії «Іванківське лісове господарство» ДП «Ліси України» від 21.11.2024 № 615/20.11-1-2024 надані представником Позивача до позовної заяви (а.с. 14-16)

Відповідно до письмових пояснень провідного лікаря ветеринарної медицини епізоотолога Іванківської ДДЛВМ ОСОБА_3 від 20.05.2025, отриманих представником Позивача, останній повідомив, що 08.11.2024 він був запрошений для проведення розтину трупа тварини, козулі, яка добута внаслідок браконьєрства. Під час розтину він встановив, що причиною смерті тварини стало вогнепальне поранення, яке судячи з отворів на тілі зроблене з нарізної вогнепальної зброї. На підставі відомостей, отриманих під час розтину можна стверджувати, що козуля була вагітна мінімум одним ембріоном (а.с. 13 зворот)

Як вбачається з постанови судді Іванківського районного суду від 05.02.2024 у справі № 366/3661/24, яка є в загальному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень і на яку посилався представник Позивача, Відповідач визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КУпАП, а саме у тому, що:

06.11.2024 близько 18:30 год. в автомобілі Renault Trafic, д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився на кільцевій дорозі, поблизу смт. Красятичі було виявлено мисливську зброю нарізну МР-18МН МН3006, складену не в чохлі, яка належить ОСОБА_1 Дозвіл НОМЕР_2 від 25.02.2020 року, який порушив п. 12.13 Наказу МВС №622 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів».

Ця постанова в апеляційному порядку не оскаржувалась та набрала законної сили 18.02.2025.

Суд не позбавлений можливості самостійно перевірити відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень та є відкритими.

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 23.03.2021 у справі № 910/3191/20 та від 24.10.2024 у справі № 752/8103/13-ц.

З огляду на встановлені обставини справи, застосовуючи їм відповідні правовідносини, суд приходить до таких висновків.

Згідно з ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України завдання майнової шкоди є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Згідно з ч. 4 ст. 22 ЦК України на вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

За ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про тваринний світ» відносини у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, об`єкти якого перебувають у стані природної волі, у напіввільних умовах чи в неволі, на суші, у воді, грунті та повітрі, постійно чи тимчасово населяють територію України або належать до природних багатств її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, регулюються Конституцією України, цим Законом, законами України «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про мисливське господарство та полювання» та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1 ст. 3 цього Закону, об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону, є дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі.

Відповідно до ст. 10 цього Закону, громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.

Згідно зі ст. 34 цього Закону, користувачі об`єктами тваринного світу в установленому законодавством порядку зобов`язані: додержуватися встановлених правил, норм, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу; використовувати тваринний світ у способи, що не допускають порушення цілісності природних угруповань і забезпечують збереження тварин, яких не дозволено використовувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 цього Закону, порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Згідно зі ст.ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України № 1478-III «Про мисливське господарство та полювання» (далі Закон № 1478-III), користувачі мисливських угідь - спеціалізовані мисливські господарства, інші підприємства, установи та організації, в яких створені спеціалізовані підрозділи для ведення мисливського господарства з наданням в їх користування мисливських угідь.

Як вбачається з наданого представником Позивача рішення Київської обласної ради шостого скликання від 07.10.2014 № 838-43-VI, ПРГО МР «Поліський край» (Позивачу) у користування терміном на 15 років надано мисливські угіддя для ведення мисливського господарства 7318, 55 га в межах згідно з додатком (а.с. 20, 20 зворот).

Таким чином, Позивач є користувачем мисливського угіддя у розумінні ст. 1 Закону № 1478-III.

Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону № 1478-III, користувачі мисливських угідь мають право на відшкодування збитків від порушників правил полювання за добуті незаконним шляхом тварини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 та 4 ст. 40 Закону № 1478-III, порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законами України.

Відповідальність за порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання несуть особи, винні у, крім іншого, порушенні правил полювання та здійснення інших видів використання мисливських тварин, правил регулювання їх чисельності.

Притягнення порушників до відповідальності не звільняє їх від обов`язку відшкодувати збитки, завдані внаслідок порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 та 4 ст. 43 Закону № 1478-III, відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання, здійснюється добровільно або за рішенням суду відповідно до законодавства за затвердженими в установленому порядку таксами, а за їх відсутності - за розрахунками користувачів мисливських угідь.

Такси для обчислення розміру відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання, затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового та мисливського господарства, і центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Кошти за відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення законодавства у галузі ведення мисливського господарства та полювання, зараховуються на рахунок користувача мисливських угідь, якому заподіяні збитки.

Згідно з п. 1 Такс для обчислення розміру відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання (крім видів, занесених до Червоної книги України), затверджених спільним Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України, Міністерства екології та природних ресурсів України 19.06.2017 № 301/222, до яких відсилають положення ч. 2 ст. 43 Закону № 1478-III, за незаконне добування або знищення звіра виду козуля розмір стягнення становить 32 000 грн.

Поряд з цим, за п. 3 цих Такс, за кожне вилучене чи пошкоджене яйце, а також за кожний ембріон у незаконно добутого звіра, розмір стягнення становить 50% від такси на відповідний вид тварини.

Таким чином, у разі незаконного добуття козулі, яка є вагітна одним ембріоном, розмір стягнення додатково, до 32 000 грн. становить 16 000 грн. (50% від розміру стягнення). Тобто, загальна сума стягнення становить 48 000 грн.

Судом встановлено, що судовим рішенням у справі про адміністративне правопорушення Відповідач визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 85 КУпАП, а саме у порушенні правил полювання, яке мало наслідком добування та знищення тварини виду козуля. Внаслідок вчинення цього правопорушення Відповідач добув тварину виду козуля, яка була вагітною одним ембріоном.

Таким чином, судом встановлено причинно-наслідковий зв`язок між діями Відповідача та наслідками у вигляді знищення тварини.

Представник Позивача довів повноваження останнього на звернення в суд з позовом, а також довів розмір спричиненої шкоди, яка підлягає відшкодуванню.

З огляду на викладене, позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

V. Судовий збір

Відповідно до ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при подачі позову до суду сплачено 3028 грн. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 1735 від 26.05.2025 (а.с. 9).

Оскільки позовні вимоги Позивача задоволені у повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню сума у розмірі 3028 грн. як понесені та документально підтверджені судові зі сплати судового збору.

На підставі викладеного,керуючись ст. 4 , 12 , 76, 141, 258 , 263-265, 280, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Поліської районної громадської організації мисливців і рибалок «Поліський край»:

шкоду, спричинену внаслідок вчинення адміністративного правопорушення у розмірі 48 000 грн. (сорок вісім тисяч гривень)

судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 3028 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень).

Реквізити для сплати: UA 0035686 Акціонерний банк "Південний" (м. Одеса)

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01.08.2025.

Повне найменування сторін:

Позивач: Поліська районна громадська організація мисливців і рибалок «Поліський край» (07043, Київська область, Вишгородський район, с. Стара Марківка, вул. Щорса, 16. Код )

Представник позивача: адвокат Чінгузов Олександр Сергійович (07201, Київська область, Вишгородський район, с-ще Іванків, вул. Поліська, 107-а. РНОКПП: НОМЕР_3 )

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_4 )

Суддя Н.П. Слободян