10.07.2025 Справа № 756/4221/25
Унікальний №756/4221/25
Провадження №2-о/756/287/25
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 липня 2025 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Шевчука А.В.‚
секретаря - Омельчук М.О.,
за участю заявника - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою, заінтересовані особи: Оболонський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану (РАЦС) Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Національна гвардія України, Військова частина НОМЕР_1 ,
У березні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою у якій просить, оголосити її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борзна Чернігівської області, померлим.
В обґрунтування заяви заявник вказує, що її чоловік ОСОБА_2 , був призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зарахований до особового складу військової частини та призначений стрільцем 1-го відділення 2-го стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) (ВОС 100915П).
08.03.2023 року заявником отримано сповіщення від ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що її чоловік, ОСОБА_2 зник безвісти в південно-східній околиці смт Білогорівка Луганської області після прямого влучання ворожого артилерійського снаряду по позиціях після штурмових дій противника.
В ході службового розслідування було проведено опитування свідків військовослужбовців, які засвідчили, що ОСОБА_2 (позивний « ОСОБА_3 ») загинув приблизно о 14.30, ІНФОРМАЦІЯ_4 від уламкового поранення в голову під час артилерійського обстрілу.
Оголошення померлим ОСОБА_2 необхідне заявнику для оформлення спадщини та отримання компенсації від держави сім`ям загиблих військових.
Заявник в судовому засіданні підтримала дану заяву та просила суд її задовольнити.
Представник Оболонського районного у м. Києві відділу реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності.
Представники Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України в судове засідання не з`явилися, надіслали заяву, у якій не заперечували проти задоволення заяви.
Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2 . У вказаному шлюбі народжений син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 .
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 та який діє на даний час.
ОСОБА_2 був мобілізований ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Києві. (повістка на відправку від 04.03.2022 р.
ОСОБА_2 зарахований до особового складу військової частини та призначений стрільцем 1-го відділення 2-го стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) (ВОС 100915П), що підтверджується Витягом №49 від 05.03.2022 року із наказу командира першої бригади оперативного призначення ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Згідно Довідки №49 від 06.04.2023 року т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_5 , ОСОБА_2 брав участь в бойових діях, перебуваючи в смт Білогорівка Сєверодонецького району Луганської області.
ОСОБА_2 нагороджений відомчою заохочувальною відзнакою - нагрудним знаком «ЗА ВІДВАГУ В СЛУЖБІ» (Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 22.08.2022р. N 580 о/с.).
08.03.2023 року ОСОБА_1 отримала сповіщення від ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що її чоловік, ОСОБА_2 зник безвісти в південно-східній околиці смт Білогорівка Луганської області після прямого влучання ворожого артилерійського снаряду по позиціях після штурмових дій противника.
З висновку службового розслідування, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 від 28.03.2023 року «По факту з`ясування обставин зникнення безвісти солдата ОСОБА_4 » вбачається, що службове розслідування за фактом з`ясування обставин зникнення безвісти солдата ОСОБА_4 є закінченим та вирішено вважати, що ОСОБА_4 зник безвісти за особливих обставин.
В ході розслідування встановлено, що 02.03.2023 року під час оборони південно-східної околиці смт Білогорівка, внаслідок штурмових дій противника після прямого влучання ворожого снаряду по позиціях відділення безвісти зникли з поля бою 4 (четверо) військовослужбовців, серед яких, ОСОБА_2 , який на той час перебував на посаді гранатометника 2 відділення 3 взводу 6 роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 2 батальйону оперативного призначення.
В ході службового розслідування було проведено опитування свідків військовослужбовців, які засвідчили, що ОСОБА_2 (позивний «Колумб») загинув приблизно о 14.30 год., 02 березня 2023 року від уламкового поранення в голову,
На даний час минуло більше 2-х років від дати, зазначеної у Службовому розслідуванні як дати загибелі ОСОБА_2 . За цей час жодної інформація, яка б спростовувала факт його загибелі під час бойових дій не надходило.
Вирішуючи заяву, суд застосовує наступні норми законодавства.
Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема: встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); визнання фізичної особи померлою (статті 305, 309 ЦПК України).
Заявник для захисту своїх прав звернулася до суду про оголошення особи померлою.
Обраний заявником спосіб захисту відповідає правовій позиції Верховного Суду у постанові від 28.02.2024 у справі № 506/358/22, від 13.03.2024 у справі №204/7924/23, де Верховний Суд дійшов висновку про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Згідно з частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до змісту статті 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.
Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Тому оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті.
Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.
Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців.

Особливості цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України.

При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, тобто матеріально-правовий зв`язок, або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши наведені заявником обставини та мету, з якою їй необхідно оголосити особу померлою, є підстави для висновку про наявність між заявником та особою, яку вона просить оголосити померлою, матеріально-правового зв`язку, а саме з метою реалізації права на здійснення державної реєстрації смерті органом реєстрації актів цивільного стану та на оформлення спадкових прав та належних соціальних виплат.

Відповідно до ст.47ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

З урахуванням наведеного, у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених у заяві заявником, вони об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Згідно з ч. 3 ст.46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для оголошення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борзна Чернігівської області, померлим.

Оскільки заявником не ініційовано питання щодо встановлення дня вірогідної смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому його необхідно оголосити померлим з дня набрання цим рішенням законної сили, відповідно до ч. 3 ст. 46 ЦК України.

Ураховуючи викладене, на підставі ст. 46 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 89, 259, 263, 264, 265, 268, 293, 294, 305, 307, 308 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою, заінтересовані особи: Оболонський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану (РАЦС) Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Національна гвардія України, Військова частина НОМЕР_1 - задовольнити.

Оголосити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борзна Чернігівської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_5 ) - померлим.

Датою оголошення померлим ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борзна Чернігівської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_5 ) вважати день набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Шевчук