Провадження № 2/202/1418/2025
У Х В А Л А

Іменем України

30 липня 2025 року Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Бєльченко Л.А., за участю секретаря судового засідання Десятерика Я.С, розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на час навчання,

В С Т А Н О В И В:

25.11.2024 представником позивача, адвокатом Верченко О.О. в інтересах ОСОБА_1 , подано позов про стягнення аліментів на час навчання зі ОСОБА_2 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2024 визначено суддю Бєльченко Л.А. для розгляду цієї справи.

Ухвалою судді від 16.04.2025 позовна заява ОСОБА_1 прийнята до провадження суду, відкрито провадження, справа призначена до розгляду у спрощеному провадженні.

Позивач ОСОБА_1 , її представник, адвокат Верченко О.О., в судові засідання на 02.05.2025, 15.06.2025 не з`явилися; на адресу суду від представника позивача надішли заяви про розгляд справи за відсутності позивача і представника позивача.

З Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин, сформованого 021.08.2024, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник безвісті на території бойових дій.

З урахуванням того, що відповідно до положень ст. 44 ЦК України, утримання особам, які мають на це право, надається опікуном над майном фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою, за рахунок майна фізичної особи, яка зникла безвісті, для з`ясування обставин, що мають значення у справі, ухвалою суду від 16.06.2025 явка позивача ОСОБА_4 була визнана обов`язковою в судове засідання.

Будучи належним чином повідомленою, позивач ОСОБА_5 двічі поспіль - 02.07.2025, 30.07.2025 в судові засідання не з`явилася. Від її представника надійшли заяви про розгляд справи без участі позивача і її представника.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 року вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Суд зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення Європейського суду з прав людини від 12.07.2001 року у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України", заява N 8371/02, п.27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини у справах «Іззетов проти України», «Паскал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України» суду потрібно дотримуватися розумного строку для судового провадження.

Згідно із пунктом 3 частини 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що ухвалою суду від 16.06.2025 явка позивача ОСОБА_1 була визнана обов`язковою в судове засідання з метою з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, а позивач двічі поспіль не з`явилася в судові засідання, суд вважає можливим залишити позов ОСОБА_1 без розгляду.

Керуючись ст.ст. 257, 260, 353 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на час навчання, залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 15-ти денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Бєльченко Л.А.