Ухвала

30 липня 2025 року

м. Київ

справа № 504/4203/22

провадження № 61-6692ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 28 липня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 15 серпня 2024 року у справі за позовом виконувача обов`язків керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону діючого в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно - експлуатаційного відділу міста Одеса до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

21 травня 2025 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 28 липня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 15 серпня 2024 року у справі № 504/4203/22.

Ухвалою Верховного Суду від 23 червня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків касаційної скарги шляхом:

- подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 15 серпня 2024 року із зазначенням підстав для поновлення цього строку та надання суду доказів, які підтверджують ці обставини;

- надання уточненої касаційної скарги із зазначенням в ній підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), з урахуванням роз`яснень викладених у цій ухвалі;

- шляхом надання суду документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 1 984, 80 грн або документи, що підтверджують підстави звільнення його від сплати відповідно до закону.

14 липня 2025 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав заяву про усунення недоліків касаційної скарги, до якої долучив квитанцію про сплату судового збору та уточнену касаційну скаргу із викладеними в порядку статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження.

Крім того, заявником подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивовано тим, що копію постанови Одеського апеляційного суду від 15 серпня 2024 року ОСОБА_1 вперше отримав 13 травня 2025 року, а тому вважає, що причини пропуску строку на касаційне оскарження є поважними.

Верховний Суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги, виходячи із наступного.

Аналіз ЄДРСР свідчить, що постанова Одеського апеляційного суду

від 15 серпня 2024 року не містить вказівки на те, що дата складання її повного тексту є відмінною від дати її ухвалення, тобто останнім днем подання касаційної скарги в межах визначеного законом строку було 16 вересня 2024 року.

Натомість касаційна скарга подана 21 травня 2025 року, тобто із пропуском строку на касаційне оскарження передбаченого статтею 390 ЦПК України.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинна бути зазначено дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

ОСОБА_1 зазначив, що копію оскаржуваної постанови вперше отримав -

13 травня 2025 року, на підтвердження чого заявник надав повідомлення Комінтернівського районного суду Одеської області № 6598 від 06 травня 2025 року.

Втім із зазначеного повідомлення суду не можливо встановити, що копію рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 28 липня 2023 року та постанови Одеського апеляційного суду від 15 серпня 2024 року було отримано заявником вперше, оскільки копії оскаржуваних судових рішень були направленні ОСОБА_1 у відповідь на його заяву.

Крім того, з копії заяв про звернення ОСОБА_1 до судів першої та апеляційної інстанції про отримання копії постанови вбачається, що про оскаржувану постанову ОСОБА_1 дізнався ще 18 березня 2025 року, в той час як касаційна скарга на постанову Одеського апеляційного суду від 15 серпня 2024 року подана - 21 травня 2025 року.

За змістом частини другої та четвертої статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У разі подання клопотання про поновлення пропущеного строку заявник повинен одночасно надати докази на підтвердження обставин, які свідчать про наявність передбачених законом підстав для таких дій. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду.

Верховний Суд звертає увагу заявника, що на час вирішення питання про відкриття касаційного провадження у розпорядженні Верховного Суду відсутні матеріали цивільної справи № 504/4203/22, які б могли підтвердити або спростувати наведені ним причини пропуску строку на касаційне оскарження.

За таких обставин наведені у касаційній скарзі підстави для поновлення строку касаційного оскарження наразі недоведені, а отже на даний час не можуть бути визнані поважними.

Оскільки з наданих заявником документів не можливо встановити те, що копію постанови Одеського апеляційного суду від 15 серпня 2024 року ОСОБА_1 вперше отримав саме 13 травня 2025 року, заявнику необхідно надати довідку суду в якому зберігаються матеріали справи № 504/4203/22 з відображенням у ній інформації про те, чи наявні у справі докази вручення ОСОБА_1 копії постанови Одеського апеляційного суду від 15 серпня 2024 року, або копії матеріалів справи № 504/4203/22 в хронологічному порядку після оскарженої постанови апеляційного суду.

Крім того, з огляду на значний пропуск строку на касаційне оскарження заявнику необхідно зазначити, які дії ОСОБА_1 вчиняв в період з 15 серпня 2024 року до 18 березня 2025 року, для того щоб дізнатися про стан ініційованого ним апеляційного провадження.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення (справа «Пономарьов проти України», заява № 3226/03, рішення

від 03 квітня 2008 року, пункт 41).

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, якою проголошено верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Отже безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції.

Сторона справи зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо її, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

За змістом частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений з ініціативи суду.

Наведені обставини свідчать про необхідність продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги шляхом наведення підстав для поновлення строку на касаційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2022 року та постанови Львівського апеляційного суду від 22 травня 2023 року, з урахуванням обставин викладених у цій ухвалі.

Питання про відкриття касаційного провадження або про відмову у відкритті касаційного провадження буде вирішено колегією суддів після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 127, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 , строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати 10 днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі, якщо наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян