Справа № 702/441/25
Провадження № 2/702/354/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2025 м.Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Барської Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Возної В.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_2 не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань м. Монастирище цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

19.05.2025 товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі по тексту ТОВ «Діджи Фінанс», позивач) звернулося до суду з вимогою до відповідача ОСОБА_1 та просить стягнути заборгованість за кредитним Договором №4732705 від 21.05.2021 в розмірі 39520,00 грн., сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

В обґрунтування позову представник позивача зазначає, що 21.05.2021 в особистому кабінеті на сайті товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» відповідач ОСОБА_1 подав заявку на отримання кредиту №4732705.

Згідно із поданою заявкою, шляхом використання одноразового пароля, між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір про споживчий кредит. На підставі платіжного доручення відповідачу перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 8000, 00 грн.

13.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладений договір відступлення права вимоги №07Т, згідно умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №4732705 від 21.05.2021 перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс».

За твердженням представника позивача, ОСОБА_1 свої зобов`язання за укладеним з первісним кредитором договором належним чином не виконав і заборгував 39520,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 8000,00 грн., заборгованості за відсотками 30000,00 грн., заборгованості за комісійними винагородами 1520,00 грн.

Постановленою 28.05.2025 ухвалою суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області відкрив у справі спрощене позовне провадження з викликом сторін і надав відповідачу термін на подання відзиву на заявлену вимогу.

Представник позивача у судове засідання не з`явився про дату, час та місце його проведення повідомлений у встановленому законом порядку, у тексті позовної заяви та заяві від 03.06.2025 просить розгляд справи проводити без участі представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що договір підписував цифрами, кредит брав у розмірі 8000,00 грн. під 2,5% в день, а не 5% в день; кредитні кошти йому були зараховані на картку, паперову копію якої він надав у судовому засіданні. Тіло кредиту 8000,00 грн. готовий повертати частинами; вважає, що підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу відсутні, заявлений їх розмір не співмірний складеності провадження,а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг не відповідають критерію реальності цих витрат.

Суд, заслухавши відповідача, дослідивши усі надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, створивши при цьому учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, вирішив таке.

Судом встановлено, що 21.05.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладений Договір про споживчий кредит №4732705, за умовами якого кредитодавець в особі ТОВ «Мілоан» взяв на себе обов`язок на умовах, визначених цим Договором, на строк, визначений його пунктом 1.3, надати позичальнику в особі ОСОБА_1 грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній п.1.2 Договору, а позичальник повернути кредит, сплатити комісію за його надання та проценти за користування ним в установлений п.1.4. Договору термін, а також виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором.

Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконання зобов`язань найманого працівника (п.1.1. Договору).

Сума (загальний розмір) кредиту становить 8000,00 гривень у валюті українські гривні (п.1.2.). Кредит надається строком на 30 днів з 21.05.2021 (п.1.3.).Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 20.06.2021(п.1.4).

Згідно умов цього Договору, комісія за надання кредиту становить 1520,00 грн. ; проценти за користування кредитом 6000,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.5.1, 1.5.2, 1.6).

Загальні витрати позичальника за кредитом складають 7520,00 грн в грошовому виразі, та 284,098.00 відсотків річних у процентному значенні. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом, складає 15520,00 грн (п. 1.5 Договору).

Умовами Кредитного договору передбачена видача кредитних коштів позичальнику безготівково, шляхом переказу коштів на картковий рахунок.

Сторони правочину погодили, що продовження вказаного у п.1.3 Договору строку кредитування може відбуватися на пільгових або на стандартних (базових) умовах.

Пунктом 2.3.1.1 Договору №4732705 визначено, що позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством (далі Правила), що розміщені на веб-сайті товариства miloan.ua (далі Сайт Товариства) за посиланням https://miloan.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту наведені у таблиці нижче: на 3 дні зі сплатою комісії в розмірі 3% від поточного залишку кредиту; на 7 днів зі сплатою комісії в розмірі 5% від поточного залишку кредиту; на 15 днів зі сплатою комісії в розмірі 10% від поточного залишку кредиту

Пунктом 2.3.1.2 Договору №4732705 сторони правочину дійшли угоди про те, що позичальник може збільшити строк кредитування, шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів.

Із п.2.4.1 Договору №4732705 суд встановив, що позичальник зобов`язується повернути кредитодавцеві кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну, передбаченого 1.4 Договору, а у випадку пролонгації не пізніше дати завершення періоду, на який продовжений строк кредитування.

Крім того, досліджуючи п.6.1, 6.5 Договору №4732705, суд встановив, що цей правочин укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця та доступний, зокрема, на сайті ТОВ «МІЛОАН» та/або відповідному мобільному додатку чи іншому засобі, і прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.

Титульна сторінка Договору №4732705 містить відомості про його підписання представником ТОВ «МІЛОАН» Вініченко О.В. о 17 год 34 хв 21.05.2021 (а.с.18).

Разом із Договором №4732705 відповідач, на виконання умов п. 6.3 означеного правочину, погодився із графіком платежів за Договором, як додатком №1 до Договору №4732705, так і з даними паспорта споживчого кредиту №4732705, як додатком №2 до Договору №3410220 (а.с.22, 23).

Дослідженням платіжного доручення 46791242 від 21.05.2021 суд встановив, що ТОВ «МІЛОАН» на карту маска карти № НОМЕР_1 перерахувало ОСОБА_1 8000,00 гривень із призначенням платежу «Кошти згідно договору 4732705» (а.с.32).

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив отримання зазначених коштів і надав паперову копію картки банку «Восток» з маскою НОМЕР_2 *.

Зі змісту відомості про щоденні нарахування та погашення ОСОБА_1 за Кредитним договором №4732705 суд встановив, що кредит в розмірі 8000,00 гривень наданий 21.05.2021, комісія за надання кредиту нарахована також 21.05.2021 в розмірі 1520,00 гривень.

Станом на 19.08.2021 Товариством «Мілоан» ОСОБА_1 нарахована заборгованість за Кредитним договором №4732705 з 21.05.2021 по 19.08.2021 включно, тобто за 90 днів користування кредитними коштами, в розмірі 39520,00 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 8000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами 30000,00 грн; заборгованість за комісією 1520,00 грн.

Проценти за користування кредитними коштами первісний кредитор розраховував відповідно до таких умов Кредитного договору:

- з 22.05.2021 по 20.06.2021 згідно п.1.5.2. Договору - 2,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування ним, що складає 200,00 грн. за кожен день користування кредитом;

- з 21.06.2021 по 19.08.2021 згідно п.1.6 Договору на стандартних (базових) умовах 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування ним, що складає 400,00 грн. за кожен день користування кредитом (а.с.44-45).

13.08.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладений Договір факторингу № 07Т, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан», як клієнт, зобов`язується відступити ТОВ «Діджи Фінанс», як фактору, права вимоги, зазначені у відповідному реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором (а. с. 24-26, 13).

Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання Договору факторингу (п.4.1.Договору). Всі суми, що наводяться у реєстрі прав вимог, зазначаються в Національній валюті України (п.4.2.).

Цей Договір набирає чинності та всі права і обов`язки сторін за ним набирають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін, та скріплення печатками (п.8.1,8.2 Договору).

За змістом паперової копії акта приймання передачі від 13.09.2021 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр прав вимоги до 9315 боржників, загальна сума заборгованості 200189234,88 гривень (а.с.30).

Факт передачі грошових коштів в розпорядження ТОВ «Мілоан» за плату підтверджують копії платіжних інструкцій (а.с.36-41).

Укладений між сторонами договір споживчого кредиту не оспорювався та не визнавався судом недійсним тому є чинним оскільки відповідає формі, передбаченій ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України.

Кредитним договором та паспортом кредиту сторонами погоджені умови щодо розміру та видів відсотків за користування кредитом, які встановлюються протягом дії договору, так і у випадку неповернення позичальником грошових коштів у визначений у договорі про споживчий кредит строк.

Відповідач у судовому засіданні факт отримання в кредит 8000,00 гривень не заперечив, але стверджував, що під час укладення Договору він та кредитодавець дійшли згоди про сплату за користування отриманими в кредит коштами з розрахунку 2,50% щодень, а не 5,00% за кожен день користування кредитом.

Також відповідач ОСОБА_1 підтвердив факт отримання повідомлення на власний мобільний телефон із цифрами, які він використав для підписання кредитного правочину.

Відповідно до статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до статті 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, які, відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована.

Аналогічна позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 30 травня 2018 року по справі №191/5077/16-ц.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлений порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства випливає, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно положень частини 1 статті 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»).

Розділом 6 Договору про споживчий кредит №4732705 від 21 травня 2021 року, сторони узгодили порядок його укладення. Зокрема, передбачили, що цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Підписавши вказаний договір, відповідач погодився із зазначеними у ньому умовами, тому його доводи про погодження тільки процентної ставки в розмірі 2,5% за кожен день користування кредитом позицію позивача про погодження сторонами також і стандартної (базової) процентної ставки в 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування ним не спростовує.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Згідно з ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Встановлені і перевірені судом обставини доводять, що позивач, як новий кредитор, набув права вимоги до відповідача за Договорами №4732705.

Частина 1, 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частинами 1,2 ст.1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Статті 527, 530 ЦК України визначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Із дослідженого безпосередньо в судовому засіданні Договору №4732705, суд встановив, що його сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано такий кредит, строк та умови його надання, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого правочину на таких умовах шляхом їх підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем).

Ці обставини відповідач не заперечував і стверджував, що правочин підписував і 8000,00 гривень на власний картковий рахунок отримав.

Перевіривши розрахунок заборгованих сум, суд приходить до висновку, про їх обгрунтованість і відповідність умовам правочину, оскільки надана позивачем відомість про щоденні нарахування та погашення за Кредитним договором №4732705 підтверджує, що упродовж 22.05.2021 20.06.2021 (30 днів) первісний кредитор нараховував ОСОБА_1 200,00 гривень за кожен день користування кредитом, що складає 2,5% від загального його розміру, а упродовж 21.06.2021 19.08.2021 (60 днів) первісний кредитор нараховував ОСОБА_1 400,00 гривень за кожен день користування кредитними коштами (5,00% від загального розміру).

Відповідно до п. 1.5.2 Договору, проценти за користування кредитом - 6000,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Відповідно до п. 1.6 Договору, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Згідно умов п. 2.3.1.1 Договору, якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п. 1.5.2 Договору.

Згідно п. 2.3.1.2 Договору, позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день, шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється за кількістю днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) процентною ставкою, наведеною в п. 1.6 договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду, на який продовжено строк кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, які дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.

Отже, за зазначених умов, допускається продовження користування кредитом після завершення строку кредитування 30 днів, тобто після 20 червня 2021 року щоразу ще на 1 день, проте на строк що не перевищує 60 днів, а всього строк становить 90 днів.

З урахуванням наведених умов Кредитного договору, порядку обрахування відповідачу процентів первісним кредитором, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача 8000,00 гривень основного боргу та 30000,00 гривень заборгованості за процентами ((200,00х30днів)+(400,00х60днів)).

Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на відсутність доказів, які б підтверджували факт виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань у повному обсязі, суд приходить до висновку про наявність у відповідача обов`язку сплатити позивачу за умовами Кредитного договору борг.

Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Діджи Фінанс», ні на рахунки попереднього кредитора.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України позивачем надані докази, які підтверджують порушення умов договору і відповідачем вони не спростовані.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача комісії за надання кредиту за Договором №4732705, то суд звертає увагу, що Конституційний Суд України у рішенні від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 констатував, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до ч. 2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Відповідно до ч. 1 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових та/або супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. У разі відсутності у кредитодавця інформації про вартість певної додаткової та/або супутньої послуги, що надається споживачу третьою особою під час укладення договору про споживчий кредит, орієнтовна вартість такої послуги визначається відповідно до пункту 7 частини третьої статті 9 цього Закону. Усі припущення, використані для обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та/або орієнтовної загальної вартості кредиту, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору; 15) право споживача на звернення до Національного банку України у разі порушення кредитодавцем, новим кредитором та/або колекторською компанією законодавства у сфері споживчого кредитування, у тому числі порушення вимог щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимог щодо етичної поведінки), а також на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої споживачу у процесі врегулювання простроченої заборгованості.

Тобто, ч. 2 ст. 8 та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» не передбачають сплату комісії за надання кредиту, а передбачають сплату комісії пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Відповідно до ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.

Отже, вимога про стягнення з відповідача 1520,00 гривень нарахованої комісії за надання кредиту задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив умови кредитного договору, добровільно заборгованість не сплатив, а тому позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за Кредитним договором у розмірі 38000,00 грн.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання до суду даної позовної заяви, позивачем згідно вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір» сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн згідно платіжної інструкції 4732705 від 14.05.2025 (а.с. 1).

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Діджи Фінанс» в сумі 38000,00 гривень, що становить 96,15% від ціни позову 39520 грн, тому, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2329,14 гривень.

Позивач просить стягнути на його користь понесені витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги у розмірі 6000, 00 гривень.

На підтвердження цих витрат позивача до позовної заяви додані Договір про надання правової допомоги №42649746 від 01.01.2025 (а.с.15-17); Додаткова угода №4732705 від 01.04.2025 (а.с.31); детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості від 31.03.2025 (а.с.14); акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвоката (виконання робіт, надання послуг) від 28.03.2025 (а. с.10).

Відповідач вимогу про стягнення з нього на користь позивача витрат за надану правничу допомогу заперечив повністю, стверджував про її необґрунтованість.

Перевіривши зазначені докази, суд встановив, що укладеним 01.01.2025 Договором №42649746 ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокат Білецький Б.М. погодили, що адвокат на підставі звернення клієнта перевіряє відповідність вимогам чинного законодавства внутрішніх документів, візує їх, надає допомогу при підготовці та правильному оформленні, бере участь у підготовці та юридичному оформленні різного роду договорів, надає допомогу в організації контролю за виконанням цих договорів, слідкує за застосуванням передбачених законом та договором санкцій по відношенню до контрагентів, представляє в установленому порядку інтереси клієнта в господарських судах, судах загальної юрисдикції, адміністративних судах, а також інших органах (а.с.15).

Умов щодо надання правничої допомоги у цивільній справі за позовними вимогами до Кади С.Д. датований 01.01.2025 Договір не містить.

За імперативними приписами ч.1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.

На підтвердження факту надання правничої допомоги в розмірі 6000,00 гривень позивач надав складений 31.03.2023 Детальний опис робіт (наданих послуг) (а.с.14) та складений 28.03.2025 Акт про підтвердження факту надання правничої допомоги (а.с.10).

Водночас, додаткову угоду до Договору про надання правової допомоги №426498746 від 01.01.2025, умовами якої погоджено надання правової допомоги саме у справі за позовними вимогами до ОСОБА_1 , сторони уклали 02.04.2025.

Отже, правова допомога ТОВ «Діджи Фінанс» адвокатом Білецьким Б.М. надавалась поза межами договірних правовідносин, що є порушенням вимог чинного законодавства про адвокатуру і адвокатську діяльність, та не дає підстав для стягнення з відповідача 6000,00 гривень витрат на правову допомогу.

Крім іншого, дослідженням доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу суд встановив невідповідність Акта про підтвердження факту надання правової допомоги адвокатом Детальному опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, необхідних для надання правової допомоги.

Зокрема, хоча документи складені з різницею у три дні, наведені у них обставини є різними і з`ясувати якого виду допомога надавалась, в якому обсязі та якою вартістю неможливо, оскільки у документах зазначена різна кількість витраченого часу та різна вартість однієї години роботи.

Більше того, наведені в Акті та Детальному описі розрахунки не відповідають сітці тарифікації наданих ТОВ «Діджи Фінанс», як клієнту за Договором про надання правової допомоги, послуг (а.с.15 на звороті-16).

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 12, 13, 76-82, 89, 95, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272-273, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за Договором про споживчий кредит №4732705 від 21.05.2021 у розмірі 38000 (тридцять вісім тисяч) гривень 00 копійок, з яких 8000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 30000,00 грн. заборгованість за відсотками.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» 2329 (дві тисячі триста двадцять дев`ять) гривень 14 коп. судового збору.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», місцезнаходження вул. Симона Петлюри, 21/1 м. Бровари Київської області 07406, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Рішення ухвалене 05.08.2025.

Суддя Тетяна БАРСЬКА