Номер провадження 2/211/2181/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

за головуванням - судді Гонтар А.Л.,

з участю секретаря судового засідання Гаркушиної Я.С.

ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника позивача ( в режимі відеоконференції) ОСОБА_3

представника відповідача (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4

представника третьої особи (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , третя особа управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради про визначення порядку участі батька у вихованні дитини ,

В С Т А Н О В И В:

24 жовтня 2023 року позивач ОСОБА_2 звернувся в Ленінський районий суд м. Кіровограда із позовом до ОСОБА_6 , третя особа управління з питань захисту прав дітей Кропівницької міської ради про визначення порядку участі батька у вихованні дитини.

Свої позовні вимоги обґрунтував таким, він є батьком ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .Сторони у шлюбі не перебували, проте спільно проживали однією сім`єю за адресою АДРЕСА_1 .

У зв`язку з тим, що між сторонами погрішилися стосунки, спільне проживання було припинено, і відповідач почала чинити йому перешкоди у виховані сина.

На підставі рішення виконавчого комітету Дружківської міської ради від 16 лютого 2022 року № 125 "Про встановлення способу участі ОСОБА_2 у вихованні сина ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 ", позивачеві було визначено порядок участі у виховані сина таким чином, кожну п`ятницю та неділю з 12.00 до 15.00 год. за попередньою домовленістю з матір`ю дитини. Зобов`язано відповідача забезпечити реалізацію права дитини на безперешкодне спілкування з батьком. Зазначене рішеня відповідач не виконує.

Просить визначити такий порядок участі батька у виховані сина:

- щосереди з 17:00 до 20:00 без обмеження місця побачення та без присутності матері дитини;

- з 10:00 кожної суботи до 10:00 год. неділі без обмеження місця побачення та без присутності матері дитини, з ночівлею за місцем проживання батька;

-проведення спільного відпочинку та оздоровлення батька та сина, влітку тривалістю 14 (чотирнадцять) календарних днів кожного літнього місяці за попередньою згодою точної дати початку та завершення відпочинку з матір`ю дитини, без обмеження місця відпочинку та без присутності матері дитини;

-проведення спільного відпочинку батька та сина взимку тривалістю 7 (сім) календарних днів, восені 7 (сім) календарних днів, навесні 7 (сім ) календарних днів за попередньою згодою точної дати початку та завершення відпочинку з матір`ю дитини, без обмеження місця відпочинку та без присутності матері дитини;

-святкування сина з батьком дня народження батька - ІНФОРМАЦІЯ_2 кожного року з 15:00 до 20:00 год., а також кожного року 02 квітня з 15:00 до 18:00 год. святкування дня народження дитини без обмеження місця зустрічі та без присутності матері дитини;

-спільний відпочинок батька з сином на державні свята, а саме, щороку один день на Великдень та Різдво Христове без обмеження місця відпочинку та без присутності матері дитини.

28 грудня 2023 року суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда винесла ухвалу про передачу зазначеної цивільної справи за підсудністю Дружківському міському суду Донецької області.

25 січня 2024 року провадження по справі було відкрито та справу призначено до розгляду у загальному позовному провадженні на 13 березня 2024 року.

25 лютого 2024 року до Дружківського міського суду надійшов відзив відповідача, яка не погодилась із позовними вимогами позивача та просила відмовити в їх задоволенні у повному обсязі (а.с.110-116).

25 жовтня 2024 року підготовче засідання було закрито та справу призначено до розгляду на 14 листопада 2024 року (а.с.162).

19 грудня 2024 року підсудність Дружківського міського суду Донецької області було змінено на підсудність Довгинцівського районого суду.

Зазначена цивільна справа надійшла до суду 02 травня 2025 року.

На підставі ухвали від 12 травня 2025 року цивільну справу було прийнято до провадження Довгинцівського районного суду та ухвалено розглядати в порядку спрощеного провадження із викликом сторін на 12 червня 2025 року.

Позивач ОСОБА_2 з`явився у судове засідання, підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник позивача просила позовні вимоги задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник третьої особи Поровчук А.А. підтримала висновок заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів влади, згідно з яким вважають доцільним визначити такий спосіб участі ОСОБА_2 у виховані малолітнього ОСОБА_7 , а саме, щособоти з 13:00 год. до 15:00 год., щонеділі з 14:00 до 16:00 у пристуності матері дитини в грмадських місцях міста Кропивницького.

Суд, заслухавши сторони, розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні докази у їх сукупності, висновує про часткове задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_7 , його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (а.с.10).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Дружківської міської ради від 16 лютого 2022 року № 125 "Про встановлення способу участі ОСОБА_2 у вихованні сина ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 ", позивачеві було визначено порядок участі у виховані сина таким чином, кожну п`ятницю та неділю з 12.00 до 15.00 год. за попередньою домовленістю з матір`ю дитини. Зобов`язано відповідача забезпечити реалізацію права дитини на безперешкодне спілкування з батьком (а.с.12).

Зазначене рішеня відповідач не виконує, що підтверджує скарга ОСОБА_2 від 02 травня 2023 року (а.с.13).

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з вимогами ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

У статті 153 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини.

Згідно з приписами у ст. 157 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

У статті 158 Сімейного кодексу України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування, проживаючи окремо від дитини, батько зобов`язаний брати участь у її вихованні, має право на особисте спілкування з дитиною, спір щодо участі у вихованні дитини батька, який проживає окремо від неї, вирішується судом із визначенням способу такої участі, місця та часу їх спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення (ст. ст. 153, 157, 159 Сімейного кодексу України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. (ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до ч.2 та 3 ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви; відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

У судовому засіданні позивач наполягав на тому, що з боку відповідача, матері дитини, чиняться перешкоди у їх спілкуванні з дитино. Позивач-батько дитини - маєь бажання спілкуватись з дитиною та мати можливість проводити з нею час без присутності матері, вважає, що їх спілкування з дитиною на одинці, без присутності матері, буде більш сприяти їх порозумінню з дитиною.

Як встановлено у ч. 1,2 ст. 159 Сімейного кодексу України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Орган з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради надав суду висновок згідно з яким вони вважають доцільним визначити такий спосіб участі ОСОБА_2 у виховані малолітнього ОСОБА_7 , а саме, щособоти з 13:00 год. до 15:00 год., щонеділі з 14:00 до 16:00 у присутності матері дитини в громадських місцях міста Кропивницького (а.с.101-102).

Зважаючи на викладене, суд, з огляду на інтереси дитини, її віку, поведінки батьків, між якими відсутнє порозуміння, що може негативно вплинути на розвиток дитини, психічний та фізичний стан малолітньої дитини, вважає за можливе визначити позивачу, як спосіб участі у спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 такий графік спілкування з дитиною: щособоти з 13:00 год. до 15:00 год., щонеділі з 14:00 до 16:00 у пристуності матері дитини в громадських місцях міста Кропивницького .

Разом з тим, суд вважає, що обраний позивачем ОСОБА_2 спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з сином не відповідає можливостям дитини в повній мірі сприйняти спілкування кожного з батьків та отримати від цього достатню кількість виховних заходів кожного з них в такий спосіб, який забезпечить участь кожного з батьків в процесі дошкільного навчання, відвідування додаткових занять, дотримання дитиною усталеного режиму харчування та сну, з огляду на вік дитини та стану її здоров`я, тому суд вважає висунуті відповідачем заперечення щодо визначеного позивачем графіку спілкування з дитиною де передбачено, проведення відпочинку, слушними та викликаними найвищими інтересами дитини.

Крім того, судом взято до уваги висновок управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради, який визначів графік спилкування позивача з дитиною (а.с. 101-102).

Визначений судом графік має мету налагодження взаємовідносин між батьками дитини щодо питань її виховання, реального виконання сторонами досягнутих домовленостей, що позитивно вплине на психологічний стан дитини, з важаючи на її вік, та усвідомлення ролі кожного з батьків у житті дітей.

Як передбачено у ч.2 ст. 18 Сімейного кодексу України, суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема: встановлення правовідношення; примусове виконання добровільно не виконаного обов`язку; припинення правовідношення, а також його анулювання; припинення дій, які порушують сімейні права; відновлення правовідношення, яке існувало до порушення права; відшкодування матеріальної та моральної шкоди, якщо це передбачено цим Кодексом або договором; зміна правовідношення; визнання незаконним рішень, дій чи бездіяльність органів державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

Зважаючи на те, що між сторонами у справі, в межах даного спору, виникли стосунки,які регулюються сімейним законодавством України, тому за наявності встановлених судом обставин, які підтверджують порушення прав позивача на вільне спілкування з малолітньою дитиною та прийняття участі у її вихованні, є підстави для вирішення питання про відновлення порушених прав батька шляхом зобов`язання відповідача не чинити перешкод позивачу у спілкуванні з малолітньою дитиною, в межах визначеного рішенням суду графіку спілкування батька з дитиною.

Згідно з частиною першої, другої, шостої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

У статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) Європейський суд з прав людини наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ст.2 ЦПК України)

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ст.89 ЦПК України)

З огляду на викладене, суд висновує, що позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про визначення порядку участі батька у вихованні дитини треба задовольнити частково.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Відповідно до положень ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, суд, при вирішенні питання розподілу судових витрат, суд окладає покладає на сторони в тих межах, в яких вони їх понесли у зв`язку з частковим задоволенням позову.

Позивач просив стягнути на його користь витрати на правничну допомогу.

Згідно з ч. 1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як визначено ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд звертає увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У частині 3 ст. 141 ЦПК України закріплено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд звертає увагу на те, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

У ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Позивач не зазначів розмір витрат на правничну допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та адвокатом Калінка-Бондар О.Б. укладено Договір про надання правничої допомоги, що підтверджено ордером від 23 жовтня 2013 року (а.с.7).

Інших доказів на підтвердження розміру витрат на правничну допомогу, позивач суду не надав.

У пункті 12 частини третьої статті 2 ЦПК України визначено, що одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

При цьому витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).

Але, оскільки позивач не надав суду доказів на підтвердження розміру витрат на правничну допомогу, в загалі не подав заяву із зазначенням розміру таких витрат, суд, ваажає, що у їх стягненні треба відмовити.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст.19, 141, 157, 158, 159 Сімейного кодексу України, ст.15 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст.2, 4, 12, 76-81, 89, 133, 141, 206, 259, 263-265, 273,354,355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , третя особа управління з питань захисту прав дітей Кропівницької міської ради про визначення порядку участі батька у вихованні дитини задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_2 спосіб участі у спілкування та вихованні малолітньої дитини ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 на підстав такого графіку:

- щособоти з 13:00 год. до 15:00 год. у присутності матері дитини в грмадських місцях міста Кропивницького;

-щонеділі з 14:00 до 16:00 у присутності матері дитини в грмадських місцях міста Кропивницького.

Зобов`язати ОСОБА_6 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні з малолітньою дитиною - ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах визначеного за рішенням суду графіку спілкування з дитиною.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 судові витрати у розмірі 518 (п`ятсот вісімнадцять) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 04 серпня 2025 року.

Суддя: А.Л.Гонтар