ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-др/753/124/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

додаткове

30 липня 2025 року м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Маркєлової В.М., розглянувши за наявними матеріалами справи

заяву представника відповідача - адвоката Лисича Ю.В.

про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,

У С Т А Н О В И В:

08.04.2025 представник відповідача - адвокат Лисич Ю.В. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій просить стягнути з позивачки на користь відповідача судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

На обґрунтування заяви зазначив наступне.

Дарницьким районним судом м. Києва розглянуто цивільну справу № 753/17128/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування. Однак, судом не прийнято рішення щодо стягнення з ОСОБА_1 витрат понесених ОСОБА_2 на правничу допомогу, докази про що було подано через кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС 04.04.2025.

Вивчивши доводи, викладені у заяві про розподіл судових витрат на правничу допомогу, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд дійшов висновку про задоволення заяви представника відповідача - адвоката Лисича Ю.В. з огляду на таке.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08.04.2025 у справі № 753/17128/24 у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування відмовлено повністю.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Ч. 2 ст. 137 цього Кодексу встановлено, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦІК України, судові витрати, пов?язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

08.04.2025 представником відповідача подано докази про розмір витрат, пов?язаних з розглядом справи, а саме - копії договору про надання правової (правничої) допомоги від 11.04.2024, додаткової угоди від 15.11.2024 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 11.04.2024, акту від 02.04.2025 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за договором про надання правничої (правової) допомоги, квитанцію «Абанк» від 04.04.2025 про оплату ОСОБА_2 цих послуг на суму 15 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Аналогічні положення викладені в ч. 1, 2 ст. 28 Правил адвокатської етики.

Дослідивши подані докази, суд установив, що згідно з актом від 02.04.2025 відповідачем прийняті послуги адвоката з правничої допомоги за договором від 11.04.2024, додаткової угоди від 15.11.2024, які надані в повному обсязі та якісно.

Ч. 4 ст. 137 ЦПІК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Оцінюючи надані представником відповідача-3 докази з метою їх розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України, суд враховує висновки, викладені у наступних постановах Верховного Суду:

- Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, Верховного Суду у справі № 922/445/19, що в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

- Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц від 19 лютого 2020 року (п. 21), що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін;

- Великої Палати Верховного Суду у справі № 922/1964/21 від 16.11.2022, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у ст. 627 ЦК України.

Суд, оцінюючи надані представником відповідача докази за критеріями, визначеними у ч. 4 ст. 137 ЦПІК України, з метою розподілу судових витрат, вважає, що вартість наданих відповідачу послуг з правничої допомоги у цій справі є співмірним зі складністю цієї справи, ціною позову, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, кількістю підготовлених адвокатом процесуальних документів, кількістю засідань, у яких взяв участь представник відповідача, тому витрати у розмірі 15 000,00 грн, понесені відповідачем, підлягають розподілу, і суд присуджує відповідачу як стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Отже, заява представника відповідача підлягає задоволенню. Із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

Керуючись нормами ст. 133, 137, 141, 246, 258-261, 270, 353-354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Лисича Ю.В. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 753/17128/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , дата народження невідома, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне (додаткове) судове рішення складено 30.07.2025.

Суддя В.М. Маркєлова