23.05.2025 Єдиний унікальний номер 205/1094/25
Провадження № 2/205/1913/25
23 травня 2025 року м. Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра в складі: головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Вороніної М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Донецькій області, Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природньому середовищу внаслідок вчинення кримінального правопорушення,
22.01.2025 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов Заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Донецькій області, Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природньому середовищу внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Позов обґрунтовано тим, що 10.11.2018 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 діючи всупереч вимогам п.п. 2, 3 «Порядку видачі спеціальних дозволів та використання лісових ресурсів», затвердженого Постановою КМУ від 23.05.2007 р. № 761 «Про врегулювання питання щодо спеціального використання лісових ресурсів» досягнувши домовленості, без передбаченого законом дозволу, приїхали до полезахисної лісосмуги, розташованої на 20 км+100 м автотраси Т0523 «Кременівка-Ялта» (47°1014911 пн.ш та 37°2810811 сх.д) площею 3,1630 га, яка у відповідності до ст. 4 Лісового кодексу України є складовою частиною лісового фонду України.
Знаходячись у вказаному місці, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, без спеціального на те дозволу, маючи прямий умисел направлений на незаконну порубку дерев, за допомогою бензопили марки «Stihl» («Штиль») спиляли десять сироростучих дерев породи «Акація», таким чином здійснили незаконну порубку вищевказаних дерев за попередньою змовою групою осіб. У результаті вищевказаної незаконної порубки десяти дерев породи «Акація» завдано матеріальну шкоду на суму 77 082,54 гривень.
26.02.2021 вироком Першотравневого районного суду Донецької області ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік. Вирок Першотравневого районного суду від 26.02.2021 у справі № 241/1531/19 в апеляційному порядку не оскаржувався, набрав законної сили 30.03.2021.
24.11.2020 вироком Першотравневого районного суду Донецької області ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки. Вирок Першотравневого районного суду від 24.11.2020 у справі № 241/1847/19, оскаржувався в апеляційному порядку та набрав законної сили 20.01.2021.
18.08.2020 вироком Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік. Вирок Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18.08.2020 у справі № 241/1390/19, в апеляційному порядку не оскаржувався, набрав законної сили 18.09.2020.
Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 27.01.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження.
Прокурор Мангушського відділу Маріупольської окружної прокуратури Донецької області Мишко Д.О. у заяві просив розглядати справи без його участі, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Представник Державної екологічної інспекції у Донецькій області Лауніконіс В.П. письмово просила розглядати справу без її участі, позов підтримала, просила задовольнити.
Представник Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області Матяш В. у письмовій заяві просив розглядати справу без його участі, ухвалити рішення на підставі матеріалів, наявних у справі.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили, письмових заяв і відзивів від відповідачів не надходило.
Враховуючи викладене, на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд постановив провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У ході судового розгляду встановлено, що вироком Першотравневого районного суду Донецької області по справі по справі № 241/1847/19 від 24.11.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України та призначено йому покарання. Вирок суду набрав законної сили 20.01.2021 року.
Вироком Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18.08.2020 року по справі № 241/1390/19 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України та призначено йому покарання. Вирок суду набрав законної сили 18.09.2020 року.

Вироком Першотравневого районного суду Донецької області по справі по справі № 241/1531/19 від 26.02.2021 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України та призначено йому покарання. Вирок суду набрав законної сили 30.03.2021 року.

Згідно з вироками судів 10.11.2018 року приблизно о 08 год. 30 хв., знаходячись у полезахисній лісосмузі, розташованій на 20 км+100 м автотраси Т0523 «Кременівка-Ялта» (47°1014911 пн.ш та 37°2810811 сх.д) площею 3,1630 га, яка у відповідності до ст. 4 Лісового кодексу України є складовою частиною лісового фонду України, ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за попередньою змовою групою осіб, незаконно, умисно, керуючись корисливим мотивом, без спеціального на те дозволу, маючи прямий умисел, направлений на незаконну порубку дерев, відділили від кореня десять сироростучих дерев породи «Акація», діаметром від 27 до 62 см, таким чином здійснили незаконну порубку вищевказаних дерев. У результаті вищевказаної незаконної порубки 10 дерев державі завдано матеріальну шкоду на суму 77 082,54 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 3, 4 статті 23 Закон України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Таким чином, прокурор вважається особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, тобто як представника держави в особі відповідних органів. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Тобто, прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. При цьому бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

У даному випадку Державною екологічною інспекцією у Донецькій області і Мангушською селищною радою Маріупольського району Донецької області як компетентними органами, жодних заходів протягом розумного строку після того, як цим органам стало відомо про виникнення вказаних деліктних правовідносин, не вжито, що підтверджується їх листами заступнику керівника Маріупольської окружної прокуратури, у зв`язку з чим суд констатує бездіяльність таких органів щодо стягнення спричиненої шкоди.

Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Звернення Першого заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури Донецької області, та наступне представництво інтересів такого органу в суду прокурором вказаної прокуратури в повній мірі узгоджується із вимогами ч. 1 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 56 ЦПК України.

Статтею 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

При цьому основними завданнями саме державної лісової охорони є: здійснення державного контролю за додержанням лісового законодавства; забезпечення охорони лісів від пожеж, незаконних рубок, захист від шкідників і хвороб, пошкодження внаслідок антропогенного та іншого шкідливого впливу (ст. 90 Лісового кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 105, 107 Лісового кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 29 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Пунктом 4 частини першої статті 69-1 Бюджетного кодексу України встановлено, що до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя 70 відсотків.

Тобто, шкода, заподіяна порушенням природоохоронного законодавства, відшкодовується шляхом перерахування коштів на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради, на адміністративній території якої скоєно правопорушення, на користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби України в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вказаному вище співвідношенні.

Таким чином, природні ресурси, які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади (в даному випадку Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області).

Суд вказує, що відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

При цьому загальні підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань містяться у статті 1166 ЦК України, відповідно до частини першої якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, для відшкодування шкоди за правилами статті 1166 ЦК України необхідно довести неправомірність поведінки особи; неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; наявність шкоди; під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина особи, що завдала шкоду.

Факт вчинення відповідачами кримінального правопорушення та їх вина у скоєні незаконної порубки дерев у захисних лісових насадженнях, що заподіяла істотну шкоду, доведений вироками судів, які набрали законної сили.

Отже, враховуючи наведене та те, що вина відповідачів у завданні майнової шкоди внаслідок незаконної порубки дерев встановлена вироками суду, при цьому заподіяна відповідачами шкода у добровільному порядку не відшкодована, суд доходить висновку про обґрунтованість пред`явленого позову та наявність правових підстав для його задоволення.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд бере до уваги те, що позивач від сплати судового збору звільнений на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», його позов підлягає задоволенню, тому з відповідачів в рівних частинах підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 13, 66 Конституції України, ст. ст. 15-16, 22, 1166 ЦК України, ст. ст. 90, 105, 107 Лісового кодексу України, ст. ст. 29, 69-1 Бюджетного кодексу України, ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 4, 12-13, 81-82, 141, 247, 258-259, 263-266, 280, 282-284, 289, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Донецькій області, Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природньому середовищу внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь держави в особі Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області (отримувач: Донецьке ГУК/Мангуш МТГ/24062100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37967785, Банк отримувача Казначейство України, код платежу 24062100, рахунок (IBAN): UA0005658) шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в розмірі 77 082,54 грн.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Н.Г.Остапенко