Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/3472/25
Провадження № 2-с/279/35/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2025 р. м.Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Івашкевич О.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу виданого 13.06.2025 року по цивільній справі №279/3472/25,

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2025 року до суду із заявою про скасування судового наказу звернулась ОСОБА_1 зазначивши, що копію судового наказу, виданого 13.06.2025 року по цивільній справі №279/3472/25, нею було отримано 06 липня 2025 року через Електронний суд.

Також зазначає, що дата слухання справи №279/3472/25, відповідно до даних з Електронного суду (скріншот сторінки з Електроного суду додається) була зазначена 27 червня 2025 року. Оскільки дата на судовому наказі по справі № 279/3472/25 становила 13 червня 2025 року, а дата призначення до судового розгляду справи була вказана 27 червня 2025 року, вона, як користувач Електронного кабінету суду, була введена в оману щодо термінів подання заяви про скасування судового наказу. Таким чином, п`ятнадцятиденний термін для подачі заяви про скасування судового наказу по справі № 279/3472/25 вона відраховувала з 27 червня 2025 року, тобто після судового розгляду зазначеної справи.

Вважає, що наказ підлягає скасуванню, оскільки заявником не надано доказів, що він отримав від неї особисто її персональні дані та дозвіл на їх обробку і використання при укладанні в будь-який спосіб, на його думку, договору про надання житлово-комунальних послуг, вона ніколи не давала згоди на внесення своїх персональних даних в електронні реєстри заявника та права на використання персональних даних для утворення будь-яких «особових рахунків». Тобто, заявник отримав її персональні данні у шахрайській спосіб у зговорі з невідомим колом осіб, які їх надали в копії свідоцтва про права на спадщину.

Також не надано доказів того, що вона споживала чи споживає послуги з теплопостачання заявника (якщо у нього вони є). Твердження заявника, що вона має з ним договірні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг не підкріплено відповідними доказами.

Роздруківка з сайту Типового договору з постачання не є доказами взагалі, бо постачальників по даному типовому публічному договору багато (навіть Укрпошта) і без підписаної неї Заяви-приєднання - то є безпідставні вимоги і хибні твердження про споживання нею послуг заявника. Тому твердження, що існують цивільно-правові відносини між заявником і нею, в розумінні діючого законодавства України, є хибним.

Заявник в заяві про видачу судового наказу посилається на роздруківку виписки з особового рахунку № НОМЕР_1 при тому, що в графі «Платник» рахунків на оплату послуги з теплопостачання з жовтня 2024 року по квітень 2025 року зазначено, що платник ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) (копії рахунків з жовтня 2024 року по квітень 2025 року, додаються), а не співвласник (на думку Заявника) - ОСОБА_1 . Отже, послуги споживає та оплачує ОСОБА_2 та договірні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг за визначеною адресою у заявника існують саме з цією особою, а не із нею. Стверджуючи інше заявник вводить суд в оману.

Щодо заборгованості (на думку заявника) в сумі 5697,17 (п`ять тисяч шістсот дев`яносто сім) гривень 17 копійок, то такі показники не підтверджуються роздруківкою особового рахунку № НОМЕР_1 , а виникають з існуючих і доказово підтверджених договірних правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг, рахунків на оплату цих послуг і власне сама оплата.

Крім того, відповідно до ст.1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» від 29.07.2022р. № 2479 (далі - Закон) «Мораторій на підвищення цін (тарифів) на ринку природного газу та у сфері теплопостачання» передбачено, що протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, постачальникам забороняється здійснювати будь-які дії щодо примусу побутового споживача до оплати заборгованості, якщо вона існує, (у тому числі включати таку заборгованість у рахунок на оплату, подавати судові позови, проводити стягнення заборгованості у примусовому порядку тощо), яка врегульовується відповідно до абзацу другого частини третьої статті 2 цього Закону. Тобто Закон забороняє будь який примус при сплаті заборгованості (навіть якщо вона є) протягом дії воєнного стану.

Просила суд поновити терміни подання заяви про скасування судового наказу виданого Коростенським міськрайонним судом Житомирської області датованого 13 червня 2025 року по справі № 279/3472/25, за заявою Комунального підприємства Теплозабезпечення про стягнення з мене 5697,17 (п`ять тисяч шістсот дев`яносто сім) гривень 17 копійок та судових витрат в сумі 302(триста дві) гривні 80 копійок та скасувати судовий наказ.

Судом встановлено, що 13.06.2025 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області видано судовий наказ по цивільній справі №279/3472/25 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Теплозабезпечення заборгованості за отримані послуги з теплопостачання в сумі 5697,17 грн. та понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 302,80 грн.

10.07.2025 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про скасування судового наказу зазначивши, що копію судового наказу отримала 06.07.2025 року через Електронний суд.

Вказана заява була залишена без розгляду згідно ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14.07.2025 року (справа № 279/3472/25), у зв`язку з пропуском строку звернення на підставі ч.1 ст.170 ЦПК України та відсутності клопотання про поновлення цього строку.

ОСОБА_1 у своїй заяві від 29.07.2025 року звернулася до суду з клопотанням про поновлення процесуального строку, надала до суду докази про поважність пропуску строку звернення із заявою про скасування судового наказу, які визнаються судом поважними. За таких підстав суд поновлює строк для подання заяви. Також зазначає, що вимоги стягувача не визнає, оскільки є спір про право та наполягає на скасуванні судового наказу.

Заявлені стягувачем вимоги підлягають дослідженню і з`ясуванню у їх сукупності та у співвідношенні з іншими доказами, що може бути перевірено судом лише під час розгляду справи в порядку позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Права споживачів у сфері житлово-комунальних послуг визначені і захищені ЗУ «Про захист прав споживачів», згідно якого, споживачами житлово-комунальних послуг є громадяни, що оплачують і використовують ці послуги. Статтею 6 Закону встановлено право споживачів вимагати належні послуги від виконавця, щоб якість придбаної (оплаченої) послуги відповідала вимогам нормативних документів (Гостів, тех. умов, санітарно-будівельних норм і правил та ін.), умовам договорів, а також інформації про послуги, що надаються виробником або виконавцем.

Відповідно до ч. 3 п.5 ст.170 ЦПК України заява про скасування судового наказу має містити, клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

З поданої заяви слідує, що між сторонами виник спір про право, оскільки ОСОБА_1 не визнає вимог, заявлених у заяві про видачу судового наказу, так як заявлена сума боргу не відповідає дійсності, договірних відносин із заявником нею не укладалось, особовий рахунок відкрито на іншу особу ОСОБА_2 , у зв`язку з чим заявлені стягувачем вимоги не є безспірними, що є підставою для скасування судового наказу.

Згідно ч.3 ст.171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

З роз`яснень, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2011 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», слідує, що судовий наказ видається лише за умови безспірності вимог.

Отже, доводи заявника підлягають дослідженню і з`ясуванню у їх сукупності та у співвідношенні з іншими доказами, що може бути перевірено судом лише під час розгляду справи в порядку позовного провадження, тому заява підлягає задоволенню, оскільки спірний наказ видано без урахування всіх обставин, що мають значення при вирішення питання щодо наявності заборгованості та її розміру, порушень зобов`язань по сплаті наданих послуг, що вказує на існування спору.

Керуючись ст.ст. 170, 171 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого 13.06.2025 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області у цивільній справі №279/3472/25, задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк для подання заяви про скасування судового наказу від 13.06.2025 року.

Судовий наказ, виданий Коростенським міськрайонним судом Житомирської області 13.06.2025 року у справі №279/3472/25 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Теплозабезпечення заборгованості за отримані послуги з теплопостачання в сумі 5697,17 гривень та судових витрат пов`язаних зі сплатою судового збору в сумі 302,80 гривень, скасувати.

Одночасно роз`яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Копію ухвали надіслати сторонам до відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Оксана ІВАШКЕВИЧ