Провадження №: 2/336/3709/2025
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

05 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя Петренко Л.В., розглянувши матеріали справи №336/7163/25 (номер провадження 2/336/3709/25) за позовною заявою Акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», в особі представника Лєлєкова Вікторія Володимирівна, до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії, -

встановив:

30 липня 2025 року до суду звернувся адвокат Лєлєкова В.В., яка діє в інтересах АТ «Запоріжжяобленерго», з позовною заявою сформованою в системі "Електронний суд", до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за не облікованої електричної енергіїу розмірі 47327,54 грн. та судові витрати у розмірі 2422,40 грн.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено та передано судді Петренко Л.В.

Дослідивши позовну заяву з додатками, суддя вважає, що подана позовна заява не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому згідно зі ст.185 ЦПК України, її належить залишити без руху, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч.1, 2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Суддя в цьому контексті враховує, що відповідно до положень до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з частиною 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Відповідно до положень ч. 6, ч. 8 ст. 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

На виконання запиту суду та вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України надійшла відповідь з Департаменту реєстраційних послуг Управління державної реєстрації фізичних осіб, щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи відповідача, відповідно до якої за наявними даними, інформація про місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: м.Запоріжжя, в реєстрі територіальної громади м.Запоріжжя відсутня.

Іншої адреси відповідача не зазначено. Доказів реєстрації відповідача за вказаною в позові адресою, або що вказана адреса є останнім зареєстрованим місцем проживання відповідача не надано.

Позивач не зазначає, як саме він отримав інформацію про реєстрацію відповідача за вказаною у позові адресою, та не підтверджує ці відомості будь-якими доказами.

Недотримання судом правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд до належного суду (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Отже, суд не має відомостей про реєстрацію відповідача у м.Запоріжжі загалом та на території Шевченківського району міста зокрема, й підтвердження інформації про проживання ОСОБА_1 за зазначеною у позові адресою позивач суду не надав.

В матеріалах справи відомості про власника будинку АДРЕСА_1 відсутні, як і відсутня інформація про наявність у відповідача зареєстрованого за ними на праві власності нерухомого майна, відомості про наявність укладеного між сторонами договору про надання послуг також відсутня.

Згідно з частиною 1 статті 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

У відповідності до положень п.42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року N3 «Про де які питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про правоволодіння і користування ним.

У справі № 462/7217/18 Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду в постанові від 11 липня 2019 року зазначив, що правила статті 30 ЦПК України про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (наприклад, звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним тощо).

Як зазначено в правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Надання житлово-комунальних послуг з утримання майна нерозривно пов`язане з об`єктом нерухомого майна, зокрема вищезазначеним житловим приміщенням, користувачем чи власником якої є відповідач.

Позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

У разі конкуренції правил підсудності (статті 27 та 30 ЦПК України) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17, провадження № 61-30812св18.

Дане житлове приміщення, в яке позивачем надавались послуги електропостачання, розташоване на території Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, проте позивачем не зазначено та не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 є власником нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , тобто є належним відповідачем.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Докази того, що відповідач є споживачем електричної енергії, яка надається за адресою: АДРЕСА_1 або є власником зазначеного нерухомого майна в матеріалах справи відсутні. Тобто, на підтвердження викладених у позовній заяві обставин позивачем, в порушення вимог п.5 ч.3 ст. 175 , ч. 5 ст177 ЦПК України, суду не надано належних доказів.

Таким чином, позивачу необхідно надати суду докази того, що ОСОБА_1 є належним відповідачем у справі.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Сторони та інші учасники судового розгляду повинні подати докази у справі безпосередньо до суду разом із поданням відповідних заяв по суті. Порядок та строки подання доказів та копій доказів визначено статтею 83 ЦПК України.

Вказані судом недоліки перешкоджають прийняттю позовної заяви до судового розгляду, у зв`язку з чим її слід залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Згідно з вимогами ч 1, 2, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-261, 353 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», в особі представника Лєлєкова Вікторія Володимирівна, до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії, залишити без руху.

Надати позивачу строк п`ять днів, з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених у її мотивувальній частині.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде йому повернута.

Копію ухвали надіслати позивачу та представнику позивача.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: