Справа № 756/5245/25
Провадження № 2/756/3786/25
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні клопотання

28 липня 2025 року місто Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Примак-Березовської О.С.,

за участю секретаря - Донеска А.Є.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом про стягнення заборгованості.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 заявила клопотання про залишення позову без розгляду.

В обґрунтування клопотання зазначила, що позивач порушив норми процесуального права і не засвідчив подані копії паперових доказів та паперові копії електронних доказів належним чином. Крім того, у представника позивача відсутні повноваження представляти інтереси позивача в суді та подавати позовну заяву від його імені.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце повідомлений належним чином.

Заслухавши відповідача, дослідивши зміст клопотання про залишення позову без розгляду, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 257 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Водночас, суд зауважує, що згідно зі статтею 62 Цивільного процесуального кодексу, у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

В цьому аспекті Верховний Суд у своїй постанові від 12 жовтня 2018 року у справі №908/1101/17 зауважив, що ключовим є те, що особа, яка здійснює представництво за довіренністю, має статус адвоката та отримала свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Із матеріалів справи вбачається, що разом з позовною заявою надано довіренність, пунктом 2 якої передбачено, що уповноважена особа має право представляти інтереси позивача в усіх органах судової системи незалежно від їх юрисдикції та спеціалізації (а.с.28).

Крім того, представник позивача надав копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 28 - зворотня сторона).

Отже, суд вважає, що позивачем виконано вимоги, передбачені статтею 62 Цивільного процесуального кодексу України, а тому у цій частині клопотання відповідача є безпідставним.

У частині доводів відповідача щодо порушення норм процесуального права стосовно засвідчення доказів позовної заяви, суд зауважує, що статтею 6 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на справедливий суд.

Право на справедливий суд є фундаментальним правом осіб, у тому числі визначених Конституцією України.

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення у справі "Perez de Rada Cavanilles v. Spain").

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 травня 2021 року у справі №640/3040/21 зазначила, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

За таких обставин, оскільки позов поданий згідно з вимогами Цивільного процесуального кодексу України особисто представником до суду, а не через Електронний суд, недотримання вимог щодо завірення копій документів, як підстава для відмови у доступі до суду, є проявом надмірного формалізму і порушенням вимог статті 6 Європейської конвенції з прав людини.

Суд зауважує, що зазначені документи є додатками до позовної заяви, які подані в якості доказів щодо предмету і підстав позову. Водночас, у разі виникнення сумніву у їх допустимості, відповідач вправі подати спростування таким доказам в аспекті дотримання принципу змагальності сторін.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання та залишення позову без розгляду.

Керуючись статтями 62, 257, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Київського апеляційного суду.

СУДДЯ О.С. Примак-Березовська