Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі головуючого судді Шкирі В.М., за участі секретаря судового засідання Сейко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гарбузюк Ольги Вячеславівни до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Богунський відділ державної виконавчої служби у м.Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про припинення стягнення аліментів, звільнення від стягнення заборгованості за аліментами та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

28.11.2024 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Гарбузюк Ольга Вячеславівна звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Богунський відділ державної виконавчої служби у м.Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в якому просить суд:

- припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 , які стягуються із нього на підставі виконавчого листа Богунського районного суду міста Житомира, виданого на виконання рішення Богунського районного суду міста Житомиру від 24,07.2014 року у справі № 295/9345/14-ц;

- звільнити ОСОБА_1 з 15.10.2020 року по дату винесення рішення суду від сплати заборгованості по аліментах, які стягуються із нього на користь ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа Богунського районного суду міста Житомира, виданого н.а виконання рішення Богунського районного суду міста Житомира від 24.07.2014 року у справі № 295/9345/14-ц, на утримання ОСОБА_3 ;

-звільнити ОСОБА_1 з 05.10.2021 року по дату винесення рішення суду від сплати заборгованості по аліментах, які стягуються із нього на користь ОСОБА_4 на підставі виконавчого листа Богунського районного суду міста Житомиру, виданого на виконання рішення Богунського районного суду міста Житомиру від 24.07.2014 року у справі № 295/9345/14-ц, на утримання ОСОБА_5 ;

- стягнути аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини усіх виді в заробітку (доходу) платника аліментів.щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття;

-стягнути аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до закінчення навчання ОСОБА_3 , але не більше ніж до досягнення 23-х річного віку;

-стягнути з Відповідача судові витрати.

Позов обгрунтовано тим, що у сторін, що перебували у шлюбі народилося двоє доньок ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Проте, спільне життя не склалося і сторони розірвали шлюб та суд в 2019 році визначив місце проживання дітей разом з матір`ю (відповідачем по справі) також судом було стягнуто з позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, починаючи з 11.06.2014 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового Мінімуму для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_5 до досягнення`повноліття (до ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Аліменти стягувалися в примусовому порядку та за аліментами наразі є заборгованість Однак, 15 жовтня 2020 року старша донька ОСОБА_3 через складні стосунки з матір`ю переїхала на постійне місце проживання до батька за адресою: АДРЕСА_1 . За таких самих обставин 05 жовтня 202'1 року молодша дочка ОСОБА_5 також- переїхала до батька Тобто з 05,10.2021 року обидві доньки постійно проживають з батьком за вказаною адресою.

Після повномасштабного вторгнення рф, ІНФОРМАЦІЯ_3 у супроводі дорослих найближчих родичів, а саме рідної бабусі - ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та- рідної тітки - ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), діти виїхали до Польщі до м. Варшава, де перебували до 21 серпня 2022 р, навчалися там .

Протягом перебування дітей в Польщі саме позивач , як батько постійно надавав їм та своїй матері матеріальну допомогу,-перераховував кошти на банківську картку старшої доньки та своєї матері. Окрім того, здійснював .відправлення особистих речей (одяг, взуття, засоби гігієни) за місцем проживання своїх дітей, тим самим забезпечуючи їм більш комфортне перебування в місці тимчасового перебування. Натомість мати дітей жодним чином не допомагала морально та матеріально дітям. Вона не цікавилась в якому місці, в`яких умовах перебувають діти чи потрібні кошти на їх утримання. Діти перебували повністю на матеріальному утримання батька

Відтак, позивач не має сплачувати аліменти оскільки його діти постійно проживають разом з ним.

Натомість відповідач має сплачувати аліменти, як на неповнолітню дитину так і на доньку, яка досягла повноліття проте продовжує навчання.

06.01.2025 ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира відкрито провадження у справі №296/11031/24.

Відповідач в жодне з судових засідань призначених на 11.02.2025, 22.04.2025, 22.05.2025, 17.06.2025 не з`явилася.

У всіх випадках до суду повернувся конверт з відправленням повісток-повідомлень, згідно довідок Укрпошти причина невручення: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Повістка -повідомлення про розгляд справи 17.06.2025 повернулася до суду 12.06.2025 згідно довідки Укрпошти від 11.06.2025 причина невручення: "адресат відсутній за вказаною адресою".

У постанові Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 757/15603/19 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність за вказаною адресою, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії, а повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки .

Отже вважається, що про розгляд цієї справи саме 17.06.2025 відповідач був повідомлений 12.06.2025.

Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні

Суд вважав, що наявних у справі матеріалів у цій справі, достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті 17.06.2025.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини.

Сторони перебували у шлюбі від якого в них народилося двоє дітей - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.14-15)

Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 24.07.2014 у справі №295/9345/14-ц постановлено стягувати з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.06.2014 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_5 до досягнення повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.20-21) .

02.12.2024 видано виконавчий лист у справі №295/9345/14-ц (а.с.19)

Виконавче провадження, про стягнення з позивача аліментів на утримання дітей, було відкрито 23.02.2015 (№ АСВП: 46624662). Наразі Позивач має заборгованість за сплати аліментів у даному виконавчому провадженні, яка згідно довідки розрахунку № 159341 від 22.10.2024 станом на 01.07.2024 становить 189288,69 грн (а.с.24) а згідно довідки №76799 від 05.06.2025 заборгованість станом на 01.06 2025 становить 209732,19 грн.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 30.10.2019 року у справі №295/4889/19 визначено місце проживання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з матір`ю ОСОБА_2 (а.с.45-46) .

Діти з 12.02.20220 зареєстровані за адресою АДРЕСА_2 (а.с.12-13)

ОСОБА_1 зареєстрований а адресою

АДРЕСА_3 та 19.03.2024 ТОВ КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ДОМКОМ ЖИТОМИР" видавала ОСОБА_1 довідки №836 та 206 відповідно, про те, що з ним за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації проживають доньки: ОСОБА_3 з 15.11.2020 року, а ОСОБА_5 з 05.10.2021 (а.с.17)

12.10.2022, 20.10.2023, 19.04.2024 служба у справах дітей проводила обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 за результатами яких складено Акти , що умови проживання відповідають для проживання дітей. (а.с.26-28)

04.04.2025 ТОВ КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ДОМКОМ ЖИТОМИР" провела обстеження умов проживання заявника ОСОБА_1 а адресою: АДРЕСА_1 та встановила наявність усіх комунальних зручностей та що за адресою окрім заявника проживають діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , а також мати заявника- ОСОБА_8 (а.с.29)

Наразі ОСОБА_3 навчається на 2 курсі архітектурного факультету Київського національного універсітету будівництва та архітектури на денній формі навчання (а.с.34)

На підтвердження перебування дітей в Польщі позивач долучив табель навчальних досягнень ОСОБА_10 у 2021/2022 навчальному році, результати річної підсумкової атестації, повідомлення про присвоєння коду (а.с.35-39, 42-44).

Постановою суду району Прага-Полудне у м.Варшава під час перебування у Польщі опіку над ОСОБА_11 та ОСОБА_12 було покладено на ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.40) .

20.06.2024 Корольовський районний суд м.Житомира відкрив провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини (а.с.47)

01.11.2023 затверджено висновок органу опіки та піклування Житомирської міської ради про те що є доцільним визначити місце проживання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7 з батьком ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_8 суд м.Житомира визначив місцем проживання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7 з батьком - ОСОБА_1 за його місцем реєстрації: АДРЕСА_1 (а.с.74-77)

22.05.2025 було допитано в якості свідків: ОСОБА_9 (рідну сестру позивача), ОСОБА_3 (повнолітня донька сторін), та опитано зха згоди законного представника ОСОБА_5 (донька сторін)

Допитана в якості свідка ОСОБА_9 , будучи попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази засвідчила, що її племінниці ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживають з батьком ОСОБА_1 за його місцем реєстрації: АДРЕСА_1 . Олександра з 2021, а молодша ОСОБА_7 з 2021. Їй про це достименно відомо оскільки вони проживають в одному будинку, яким має два входи, а тому вона це точно знає. Коло почалася війна мати дітей зникла і вона (як тітка) вивезла дітей за кордон де опікувалася ними. Мати не дзвонила, грошей не вилилала всі потреби забезпечував її брат- батько дітей. Наразі дітей також утримує батько, він дає гроші та вона разом з дівчатами ходить по магазинах допомагає обрати одяг та побутові речі. Матір дітей вона не бачила приблизно 3 роки. Але їй відомо, що на минулому тижні вона приходила в школу до ОСОБА_7 . ОСОБА_6 не забороняє, вона сама не цікавиться та не приймає участі у житті дітей.

Допитана в якості свідка ОСОБА_3 , якій роз`яснено ст.63 Конституції України, виявила бажання дати покази. Так будучи попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази ОСОБА_3 засвідчила, що до 2020 року вони з молодшою сестрою жили з мамою, а з жовтня 2020 року (коли їй було 15 років) вона переїхала до батька, з цього часу її утримував батько. Деякий час вони з тіткою жили в Польщі, відвідували там навчання. Мама іноді пересилає кошти але не значні не більше 1500,00 грн на місяць. Після вступу на навчання до Київського національного універсітету будівництва та архітектуривона живе в гуртожитку там і зареєстрована. Допомоги матері (фінансової) не потребує.

Опитана (з дозволу батька) ОСОБА_5 , якій 13 повних років, засвідчила що до жовтня 2021 року вона постійно жила з мамою, але потім в них почалися непорозуміння, сварки з мамою і вона захотіла жити з батьком та сестрою. Батько не заперечував, вона у жовтні 2021 року переїхала до батька, він їм з сестрою надавав гроші на одяг який вони обирали з тіткою все оплачував. Нещодавно до неї приходила мама в школу, до цього вона її не бачила давно та кликала назад але вона хоче жити з батьком.

Таким чином суд встановив, що між сторонами існує спір з приводу утримання дітей, як неповнолітньої дитина так і доньки, що досягла повноліття та продовжує навчання, що регулюється нормами СК України.

Розглянувши спір по суті суд прийшов наступного.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частини першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У справі, яка розглядається, встановлено, що сторони перебували у шлюбі від якого в них народилося двоє дітей - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.14-15)

Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 24.07.2014 у справі №295/9345/14-ц постановлено стягувати з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.06.2014 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_5 до досягнення повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.20-21) .

02.12.2024 видано виконавчий лист у справі № 295/9345/14-ц (а.с.19)

Виконавче провадження, про стягнення з позивача аліментів на утримання дітей, було відкрито 23.02.2015 року (№ АСВП: 46624662).

Наразі, позивач має заборгованість за сплати аліментів у даному виконавчому провадженні, яка згідно довідки розрахунку № 76799 від 05.06.2025 станом на 01.07.2024 становить 209732,19 грн. Тобто заборгованість збільшується в порівннянні з тією, що існувала на день подачі позову.

Статтею 197 СК України визначено, що з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Зазначена норма не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 711/8561/16-ц зроблено висновок, що: «сімейне законодавство України не містить підстав для припинення аліментів за рішенням суду, яке набрало законної сили, однак за аналогією права для врегулювання такого роду правовідносин можуть бути застосовані норми частини четвертої статті 273 ЦПК України. При зміні обставин батько, з якого стягуються аліменти за рішенням суду, має право звернутись до суду з позовом про припинення стягнення аліментів, якщо дитина проживає з ним».

Відповідно до Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є її власністю. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами винятково за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю і утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача.

З урахуванням предмета спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

Згідно змісту постанови Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 686/18140/21 припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю і утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача».

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності

Суд під час розгляду справи встановив, що згідно рішення Богунського районного суду м. Житомира від 30.10.2019 року у справі №295/4889/19 визначено місце проживання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з матір`ю ОСОБА_2 (а.с.45-46)

Разом з цим, діти сторін - старша ОСОБА_6 проживає з батьком з 2020 року, їй на той час виповнилося 15 років та вона сама мала право визначати з ким з батьків їй проживати оскільки відповідно до частини другої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Молодша донька сторін ОСОБА_7 проживає з батьком з жовтня 2021 року, їй на той час було повних 10 років, при цьому домовленостей між батьками та дитиною не було.

Проте, це не спростовує, що дитина перебувала на утриманні батька з 2021 року .

Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів. Враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, з урахуванням недостатності доказів для остаточного визначення сторони, яка здійснювала утримання дитини та з ким із батьків вона проживала, в тому числі, із врахуванням показів свідків, які містять суперечливий характер, з метою необґрунтованого перерахування в подальшому відповідачу аліментів, то припинення стягнення аліментів має бути з дати набрання судовим рішенням законної сили.

Суд зауважує, що позивач не встановлював в судовому порядку факт, що має юридичне значення відносно дати, з якої донька ОСОБА_7 проживає із ним. У зв`язку з цим, вимога про припинення стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню, а саме з дати набрання судовим рішенням законної сили.

Отже, позовні вимоги в частині припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 , які стягуються із нього на підставі виконавчого листа Богунського районного суду міста Житомира, виданого на виконання рішення Богунського районного суду міста Житомиру від 24,07.2014 року у справі № 295/9345/14-ц є такими , що слід задовільнити частково.

Щодо вимоги: звільнити ОСОБА_1 з 15.10.2020 року по дату винесення рішення суду від сплати заборгованості по аліментах, які стягуються із нього на користь ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа Богунського районного суду міста Житомира, виданого на виконання рішення Богунського районного суду міста Житомира від 24.07.2014 року у справі № 295/9345/14-ц, на утримання ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , суд зазначає наступне.

Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 24.07.2014 у справі №295/9345/14-ц постановлено стягувати з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.06.2014 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_5 до досягнення повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.20-21) .

02.12.2024 видано виконавчий лист у справі № 295/9345/14-ц (а.с.19)

Виконавче провадження, про стягнення з позивача аліментів на утримання дітей, було відкрито 23.02.2015 року (№ АСВП: 46624662).

Наразі, позивач має заборгованість за сплати аліментів у даному виконавчому провадженні, яка згідно довідки розрахунку № 76799 від 05.06.2025 станом на 01.07.2024 становить 209732,19 грн. Тобто заборгованість збільшується в порівннянні з тією, що існувала на день подачі позову.

Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197 СК України може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості зі сплати аліментів платника аліментів. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_13 з жовтня 2020 року фактично проживала з батьком, позивачем по справі, проте не встановлено точно з якого конкретного дня, з метою виключення сумнівів суд вважає за необхідне зазначити, що з 01 листопада 2020 року і до 12.08.2023 року він може бути звільнений від сплати аліментів на доньку ОСОБА_3 .

Також судом встановлено, що ОСОБА_5 фактично з жовтня 2021 року проживає з батьком. При цьому не встановлено з якої конкретно дати.

11.12.2024 Корольовський районний суд м.Житомира визначив місцем проживання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7 з батьком - ОСОБА_1 за його місцем реєстрації: АДРЕСА_1 (а.с.74-77)

Отже з метою виключення сумнівів, суд вважає за необхідне зазначити, що з 01 листопада 2021 року відповідач може бути звільнений від сплати аліментів на доньку ОСОБА_5 .

При цьому саме Богунський відділ ДВС у м.Житомирі має перерахувати та встановити, чи матиме ОСОБА_3 заборгованість за аліментами після набрання цим рішенням законної сили.

Щодо вимоги: стягнути аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , в розмірі 1/4 частини усіх виді в заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття;

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України).

Положеннями частини першої статті 182 СК України у редакції, чинній на час виникнення та існування спірних правовідносин, визначено коло обставин, які суд враховує при визначенні розміру аліментів:

стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд встановив, що з жовтня 2021 року ОСОБА_7 прорживала з батьком та була на його утримання , отже той з батьків з ким живе дитина має право на стягнення аліментів з другого з батьків.

У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позов пред`явлено до суду 28.11.2024 про що свідчить штамп вхідної кореспонденції.

Отже, вимога про стягнення з відповідача 1/4 частини усіх виді в заробітку (доходу) , щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття є такою, що підлягає задоволенню .

Також на підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць

Щодо вимог: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до закінчення навчання ОСОБА_3 , але не більше ніж до досягнення 23-х річного віку

Так згідно ч.1 ст.199 СК України Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Разом з цим, ч 3 ст. 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають 1) той з батьків, з ким проживає дочка, син, які продовжують навчання та безпосередньо 2) дочка, син, які продовжують навчання.

Отже, з позовом про стягнення аліментів мають право звернутися до суду той з батьків, з ким саме фактично проживає дочка, син, які продовжують навчання та безпосередньо дочка, син, які продовжують навчання.

Судом під час розгляду справи було допитано в якості свідка ОСОБА_3 , яка засвідчила, що після вступу на навчання до Київського національного університету будівництва та архітектури вона живе в гуртожитку в м.Київ та допомоги матері (фінансової) не потребує.

Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

25 жовтня 2022 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 607/14378/21, провадження № 61-5246св22 (ЄДРСРУ № 106940414) досліджував питання щодо визначення належного позивача та встановив наступне.

Суд, розглядаючи справу, повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, зокрема, що позивач дійсно є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення.

Нормами ЦПК України не передбачено можливості заміни позивача чи залучення особи як співпозивача.

Водночас Верховний Суд зазначає, що встановивши те, що оспорюваний правочин або інші правовідносини не порушують прав і законних інтересів позивача, суд не повинен вдаватися до перевірки ефективності обраного позивачем способу захисту та правової оцінки по суті спору, встановлення обставин наявності/відсутності ідентифікуючих ознак, оскільки вказане є самостійною, достатньою підставою для відмови в позові (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020 у справі № 910/6091/19, від 16.10.2020 у справі № 910/12787/17).

Отже, якщо позов пред`явила особа, якій не належить право вимоги, суд повинен відкрити провадження, встановити дійсні обставини і, переконавшись у тому, що вимоги пред`явлено неналежним позивачем, відмовити йому у задоволенні позову з цієї підстави.

Подібні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 (провадження № 12-175гс19, пункт 7.17), від 08 жовтня 2019 року у справі № 916/2084/17 (провадження № 12-77гс19, пункт 8.9).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов в цій частині задоволенню не підлягає з тієї підстави, що поданий неналежним позивачем, бо на момент звернення з позовом до суду, повнолітня донька сторін - ОСОБА_3 навчається в Київському національному університеті будівництва та архітектури (денна форма навчання) термін навчання до 30.06.2025 та фактично не проживає з позивачем

Інші обставини справи, щодо цих позовних вимог суд не вважає необхідним досліджувати.

Разом з тим, суд роз`яснює, що право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на перід навчання має повнолітня дочка сторін - ОСОБА_3 , як до батька так і до матері, оскільки вона проживає окремо від батьків.

Щодо судових витрат.

Згідно з п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при зверненні до суду сплатив 3633,60 грн за три позовні вимоги немайнового характеру: щодо припинення стягнення аліментів та звільнення від їх сплати. в цій частині позов задоволено отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути 3633,60 грн

Ще за двома вимогами, щодо стягнення аляментів, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 цього ж Закону тому він не сплачений при подачі позову.

Позовну вимогу про стягнення з відповідача аліментів на утримання ОСОБА_10 суд задовільнив, а вимогу про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_14 відхилив, отже на користь держави слід стягнути з відповідача 1211,20 грн , як за вимогу немайнового характеру на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України.

На підставі ст.141,180-182,191,197,199 СК України, керуючись ст. ст.12,48, 76-81, 263-265,274-279 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гарбузюк Ольги Вячеславівни до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Богунський відділ державної виконавчої служби у м.Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про припинення стягнення аліментів, звільнення від стягнення заборгованості за аліментами та стягнення аліментів - задовільнити частково.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 , які стягуються із нього на користь ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа Богунського районного суду міста Житомира, виданого на виконання рішення Богунського районного суду міста Житомиру від 24.07.2014 року у справі № 295/9345/14-ц з дня набрання рішенням законної сили.

Звільнити ОСОБА_1 з 01 листопада 2020 року до 12.08.2023 року від сплати заборгованості по аліментах, які стягувалися із нього на користь ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа Богунського районного суду міста Житомира, виданого н.а виконання рішення Богунського районного суду міста Житомира від 24.07.2014 року у справі № 295/9345/14-ц, на утримання ОСОБА_3 ;

Звільнити ОСОБА_1 з 01 листопада 2021 року по день набрання рішенням законної сили, від сплати аліментів, які стягуються із нього на користь ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа Богунського районного суду міста Житомиру, виданого на виконання рішення Богунського районного суду міста Житомиру від 24.07.2014 року у справі № 295/9345/14-ц, на утримання ОСОБА_5 ;

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7 , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини усіх виді в заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 28.11.2024 і до досягнення ОСОБА_5 повноліття

Допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - у межах суми платежу за один місяць

В задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до закінчення навчання ОСОБА_3 , але не більше ніж до досягнення 23-х річного віку- відмовити;

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 3633 (три тисячі шістсот тридцять три) гривні 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30.07.2025

ПОЗИВАЧ:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_9 (РНОКПП НОМЕР_1 )

місце реєстрації:АДРЕСА_1

ВІДПОВІДАЧ:

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_10 ( РНОКПП НОМЕР_2 )

місце реєстрації:АДРЕСА_2

Суддя В. М. Шкиря