Справа № 635/4264/25
Провадження № 2/635/4320/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Старишко Д.В.

представника позивача адвоката Лемішка Ю.М.

представника відповідача адвоката Лиски П.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Лемішка Ю.М. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позову зазначає, що судовим наказом Харківського районного суду Харківської області від 08 травня 2025 року за заявою відповідача ОСОБА_2 з нього стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 07.05.2025 і до досягнення дитиною повноліття. Проте, після розлучення, між ним та відповідачем було укладено усну угоду про добровільне відрахування на рахунок заявника аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з розрахунку 16.5% його доходу. Таким розмір аліментів був обумовлений тим, що він, крім дочки ОСОБА_3 , 2017 р.н., має другу доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що було відомо відповідачу. Його дохід за період 11.2024 по 04.2025 склав 308 903 грн. 61 коп. За період часу з 11.2024 по 04.2025 р.р. він перерахував відповідачу 40703 грн. 54 коп. На утримання іншої доньки ним було перераховано 41500 грн.

Таким чином, він добровільно відраховував аліменти на кожну дитину з розрахунку 16.5% від батьківського доходу на кожну дитину. Зазначив, що діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу. А тому виходячи з того, що загальна сума аліментів, покладена на двох дітей (33% від доходу) ділиться між ними порівну, а тому кожна дитина отримає по 16.5% від батьківського доходу. Вважає, що судовий наказ в цій частині не відповідає положенням ч.5 ст.183 ЦПК , а тому аліменти на утримання ОСОБА_3 01.06.2017 підлягають зменшенню з однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів тобто 25 % до 16.5% від батьківського доходу.

Ухвалою суду від 04.06.2025 р. позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 06.06.2025 р. провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 04.07.2025 р. задоволено частково клопотання відповідача про витребування доказів, справа призначена до судового розгляду.

23.06.2025 р. представником відповідачки направлено на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що відповідач не надав доказів на підтвердження існування усної домовленості щодо розміру аліментів на дитину. Однак, якщо така усна домовленість дійсно існувала, вона жодним чином не перешкоджає матері дитини та не обмежує її у реалізації її прав щодо стягнення аліментів в судовому порядку і не є підставою для зменшення їхнього розміру. Наявність у позивача доньки від першого шлюбу не є підставою для зміни розміру аліментів, оскільки розмір аліментів, визначений судовим наказом, відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні двох дітей, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з відповідачкою, та суперечитиме її інтересам. Позивач не довів належними та допустимими доказами погіршення свого матеріального стану з часу присудження з нього аліментів на дитину, внаслідок чого підстави для зменшення розміру аліментів відсутні. Також позивач не обґрунтував, у зв`язку із чим розмір аліментів потрібно зменшити саме з 07.05.2025 року, тобто з дня звернення до суду із заявою про видачу судового наказу. Відповідачка безпосередньо піклується про життя і здоров`я останньої, здійснює моральну підтримку дитини під того, коли вона хворіє, а також несе витрати на лікування різних захворювань. Кожен факт захворювання відповідно вимагає відвідування лікарів (педіатра та інших лікарів вузьких спеціальностей), здачу аналізів, придбання ліків, та відповідне дотримання призначень та рекомендацій лікаря, тотальна (24/7) турбота і контроль за дитиною. Зрозуміло, що лікування таких захворювань передбачає витрати. Разом із цим неповнолітня донька додатково відвідує плавання, малювання, заняття з англійської мови, ментальну арифметику у Школі усного рахунку «Соробан», швидкочитання, що передбачає додаткові витрати, які несе матір. Так, відповідачка несе наступні орієнтовні щомісячні додаткові витрати, пов`язані з розвитком дитини: 2000 грн на місяць англійська мова; 1600 грн. на місяць арифметика; 1000 грн. на місяць малювання; 1400 грн. на місяць швидкочитання; 350 грн. 1 заняття в басейні та інші витрати. Крім цього, донька навчається у КЗ «Роганський ліцей Роганської селищної ради Харківського району Харківської області» у класі «Інтелект України». Відвідування донькою школи також несе за собою витрати, зокрема: пов`язані з канцтоварами, придбанням необхідних додаткових підручників та інше. Тому просив відмовити в задоволенні позовних вимог та стягнути з позивача понесені відповідачкою судові витрати на правничу допомогу.

27.06.2025 р. від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він посилався на те, що сплата аліментів на утримання дитини від першого шлюбу відбувались за усною домовленістю між позивачем та колишньою дружино ОСОБА_5 . Про цей факт відповідач суд під час звернення для видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 не повідомила. Суд виніс судовий наказ, виходячи з наданих позивачем документів, в якому були відсутні дані про наявність у позивача ще однієї дитини від першого шлюбу, якій він також сплачує аліменти. Посилання відповідача про те, що позивач ОСОБА_1 має право звернутися до суду лише у випадку погіршення його майнового стану не відповідає положенням ч.5 ст.183 СК України згідно якої при визначенні розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини , на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Вважає, що законодавець при видачі судового наказу чітко встановлює граничні розмірі аліментів у частці від заробітку (доходу) на двох дітей - однієї третини. При цьому позивач не повинен доводити, що таке звернення обумовлене лише погіршенням його майнового стану. Крім того, передбачений положеннями ч.5 ст.183 СК України розмір аліментів в 16.5% від доходу позивача в інтересах відповідача щомісячно складатиме 8230 гривень 06 копійок. Тобто ця сума більше ніж мінімальний розмір аліментів в п`ять разів.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позов.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є батьком двох дітей від різних шлюбів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження.

Судовим наказом Харківського районного суду Харківської області від 08 травня 2025 року за заявою відповідача ОСОБА_2 з позивача стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 07.05.2025 і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки про доходи № 623 від22.05.2025 р. позивач отримав дохід за період з листопада 2024 р. по квітень 2025 р. в сумі 323064,85 грн.

З банківських виписок АТ КБ «ПриватБанк» по рахунку позивача вбачається, що в період з 03.03.2022 р. по 10.05.2025 р. відповідачем здійснювалось регулярне перерахування грошових коштів ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

З наданої відповідно до ухвали суду довідки про доходи позивача ОСОБА_1 за період з січня 2024 року по травень 2025 року вбачається, що його дохід за цей період не змінювався.

Згідно ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Крім того, підставою для перегляду раніше визначеного розміру аліментів є також погіршення або поліпшення стану здоров`я учасників аліментних відносин.

Частина 1 ст.192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може ухвалити рішення, зокрема, про зменшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті отримувача або платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставині сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Ухвалюючи рішення про зменшення розміру аліментів, суд повинен виходити також з інтересів дитини, на утримання якої сплачуються зазначені аліменти.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що при стягненні аліментів судовим наказом не було враховано, що у нього на утриманні мається ще одна неповнолітня дитина від першого шлюбу.

З урахуванням вимог ч. 2 ст.182СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що належних та допустимих доказів того, що змінились обставини, що існували на момент постановлення рішення про стягнення аліментів (а саме від 08.05.2025), визначені ст.192 СК України, що дають підстави для зменшення розміру аліментів, позивачем суду не надано. Також, позивачем не надано і доказів зміни його матеріального стану, стану здоров`я, внаслідок чого виникла необхідність у зменшенні розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному розмірі.

Посилання позивача та його представника на законодавчо визначений розмір аліментів на двох дітей у розмірі 2/3 частин від доходу платника аліментів суд не приймає до уваги.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідач звернулась з відповідною заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на одну дитину, яка Харківським районним судом Харківської області була задоволена та з позивача стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , 2017 р.н., в розмірі, визначеному ч. 5 ст. 183 СК України частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

При цьому суд враховує, що рішенням суду аліменти на утримання доньки позивача від першого шлюбу ОСОБА_6 , 2011 р.н., не стягувались.

Крім того, розмір стягуваних аліментів за рішенням суду не є завищеним.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до судового наказу Харківського районного суду Харківської області від 08.05.2025 р. розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні ще одну дитину, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини відповідача та суперечитиме її інтересам.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.09.2020 р. у справі № 565/2071/19.

Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

На думку суду вимога позивача про зменшення розміру аліментів буде значно звужувати законне право малолітньої ОСОБА_3 , 2017 р.н., на належне утримання, яке передбачене нормами СК України.

Інші доводи позивача не можуть бути прийняті судом, оскільки не відносяться до безумовних підстав для зменшення розміру аліментів.

Таким чином, суд вважає, що достатніх та законних підстав для зменшення розміру аліментів немає, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4,13,80,81,141,263,265 ЦПК України, ст. 192 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01.08.2025 р.

Суддя О.М. Якішина