Справа № 1304/8841/12 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/811/1049/25 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Копняк С. М.,

суддів: Бойко С. М., Ніткевича А. В.,

секретар судового засідання Гаврилюк Я. Ю.,

з участю представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Яроша В. В., представника Галицької РА ЛМР Ковалишин Н. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 26 вересня 2023 року у справі за заявою Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, в справі за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , треті особи: Львівське комунальне підприємство «Старий Львів», Львівська міська рада, орган опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про звільнення самовільно зайнятого житлового приміщення та приведення його до попереднього стану,

ВСТАНОВИВ:

у серпні 2023 року Галицька районна адміністрація Львівської міської ради (далі Галицька РА ЛМР) звернулася в суд із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, в якій просить поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів у справі № 1304/8841/12 (виконавчий лист № 1304/5620/12) про зобов`язання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 разом з неповнолітніми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звільнити самовільно зайняту квартиру АДРЕСА_1 ; про зобов`язання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 привести квартиру АДРЕСА_1 до попереднього стану.

Заява обґрунтована тим, що причини пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчого документу є поважними та виникли незалежно від волі особи, яка пропустила строк, відтак, оскільки строк пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився, стягувач позбавлений можливості реалізувати свої права, пов`язані з виконанням судового рішення.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 26 вересня 2023 року заяву задоволено.

Поновлено Галицькій районній адміністрації Львівської міської ради пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів у справі № 1304/8841/12 (виконавчий лист № 1304/5620/12) про зобов`язання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 разом з неповнолітніми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звільнити самовільно зайняту квартиру АДРЕСА_1 ; про зобов`язання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 привести квартиру АДРЕСА_1 до попереднього стану.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 , подавши в березні 2025 року через систему «Електронний суд» апеляційну скаргу, яка підписана представником Ярошем В. В., в якій просить скасувати ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 26 вересня 2023 року, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви Галицької РА ЛМР відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при вирішенні питання поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів допустив порушення норм процесуального права, адже не повідомив особу, яка подала апеляційну скарга про час та місце розгляду цього питання місцевим судом. Також суд необґрунтовано вважав, що причини пропуску строку є поважними, адже матеріали справи не містять та не свідчать про існування будь-яких причин, які не залежали від волі позивача (були би об`єктивними) та унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення ним дій щодо перевірки стану виконавчого провадження в межах строків, визначених законом, враховуючи, що таке було ініційоване ним ще в серпні 2016 року. Позивач як суб`єкт владних повноважень повинен знати про строки пред`явлення виконавчих документів до виконання. Вказує, що вперше позивач проявив зацікавленість щодо стану виконання рішення суду в 2020 році, а в подальшому аж через три роки після цього, в червні 2023 року, що в цілому свідчить про його незаінтересованість у його виконанні.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив, що згідно з частиною третьою статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника Щерби С. О. та представника позивача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити.

До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 06 червня 2014 року Галицьким районним судом м. Львова ухвалено рішення у справі за позовом Галицької РА ЛМР до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , треті особи: ЛКП «Старий Львів», ЛМР, орган опіки та піклування Галицької РА ЛМР про звільнення самовільно зайнятого житлового приміщення та приведення його до попереднього стану, яким у позові відмовлено.

18 травня 2015 року апеляційним судом Львівської області ухвалено рішення, яким апеляційну скаргу Галицької РА ЛМР задоволено, скасовано рішення Галицького районного суду м. Львова від 06 червня 2014 року та ухвалено нове, яким позовні вимоги задоволено.

27 листопада 2015 року Галицькою РА ЛМР подано на примусове виконання у державну виконавчу службу виконавчий лист № 1304/5620/12, виданий 07 липня 2015 року.

08 квітня 2016 року на адресу Галицької РА ЛМР надійшли постанови державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ про відмову у відкритті виконавчих проваджень від 07 грудня 2015 року.

06 травня 2016 року Галицькою РА ЛМР повторно скеровані зазначені виконавчі листи для примусового виконання.

15 липня 2016 року на адресу Галицької РА ЛМР надійшли постанови державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ про відмову у відкритті виконавчих проваджень від 23 травня 2016 року.

22 серпня 2016 року Галицькою РА ЛМР втретє скеровані зазначені виконавчі листи для примусового виконання.

Оскільки тривалий час на адресу стягувача не надходило інформації про хід виконання виконавчого провадження, тому 23 листопада 2020 року Галицькою РА ЛМР скеровано рекомендованим листом інформаційний запит на адресу органу державної виконавчої служби, в якому районна адміністрація просить повідомити про хід виконання виконавчих проваджень.

20 червня 2023 року Галицькою РА ЛМР повторно скеровано інформаційний запит від 16 червня 2023 року № 31-вих-74251 на адресу органу державної виконавчої служби, в якому районна адміністрація просить повідомити про хід виконання виконавчих проваджень.

03 липня 2023 року на адресу Галицької РА ЛМР надійшов лист Галицького ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26 червня 2023 року №26216 про те, що оригінали виконавчого документа № 1304/8841/12 було скеровано до Галицького районного суду м. Львова.

З матеріалів справи убачається, що вказані виконавчі листи отримано 08 серпня 2023 року представником позивача Ковалишин Н. В.

Із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання Галицька РА ЛМР звернулася до суду 14 серпня 2023 року.

Також з матеріалів справи убачається, що постановами державного виконавця Галицького ВДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області від 14 лютого 2018 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1304/5620/12, виданого 10 липня 2015 року Галицьким районним судом м. Львова. Вказані постанови, разом з оригінали виконавчим листів містилися в матеріалах справи. Також в матеріалах справи наявні супровідні листи про надіслання цих постанов сторонам виконавчого провадження.

Під час апеляційного розгляду додатково встановлено, що Галицькою РА ЛМР на інформаційний запит щодо виконавчого провадження, надісланий останньою в листопаді 2020 року, від органу державної виконавчої служби отримано в грудні 2020 року відповідь про те, що виконавче провадження закінчено ще в 2018 році.

Питання поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання врегульовано статтею 433 ЦПК України, частиною третьою якої визначено, що заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання є реалізацією однієї із основних засад (принципів) цивільного судочинства - відкритості судового процесу. Невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, але й основних засад (принципів) цивільного судочинства (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 522/18010/18 (провадження № 61-13667сво21)).

Аналіз матеріалів справи свідчить, що заява про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання надійшла до суду 14 серпня 2023 року (а. с. 173)

17 серпня 2023 року судом першої інстанції сформовано для позивача та відповідачів судову повістку про те, що судове засідання у справі відбудеться 26 вересня 2023 року. Судова повістка для третіх осіб судом не формувалась (а. с. 194).

В матеріалах справи наявне одне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, адресоване усім адресатам (відповідачам у справі), яке 06 вересня 2023 року отримане один із них, без зазначення конкретного адресата.

У постанові Верховного Суду від 21 серпня 2024 року в справі №463/13223/21 (провадження № 61-6505св24) зазначено, що: «судове рішення направляється всім учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні. Направлення сторонам судових рішень в одному конверті, навіть у разі проживання їх за одною адресою, ЦПК України не передбачено, оскільки це унеможливлює підтвердження отримання конкретною особою конкретного процесуального документа для подальшого відліку процесуальних строків апеляційного оскарження. Для реалізації права на подання апеляційної скарги визначальним є отримання заявником повного судового рішення, так як без ознайомлення з повним судовим рішенням неможливо зрозуміти мотиви суду, якими він керувався при ухваленні рішення, а, отже, неможливо сформулювати підстави апеляційної скарги».

Даний висновок, на думку колегії суддів є застосовним і щодо направлення учасникам справи судових викликів і повідомлень.

За наведених вище обставин, немає підстав вважати, що боржника ОСОБА_1 було належним чином повідомлено про розгляд судом заяви Гадицької РА ЛМР саме 26 вересня 2023 року.

У цьому зв`язку, колегія суддів також враховує відсутність в матеріалах справи доказів надіслання та отримання усіма боржниками оскарженої ухвали, що і стало підставою для поновлення строку на подання апеляційної скарги.

Згідно із пунктом 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Оскільки доводи апеляційної скарги щодо обов`язкових підстав для скасування оскарженої ухвали підтвердились, таку необхідно скасувати.

Щодо вирішення заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по суті.

Згідно зі статтею 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно зі статтею 127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі заінтересованої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Пред`явивши виконавчий лист для виконання та будучи обізнаним про строки пред`явлення виконавчого листа до виконання, стягувач має проявити належну добросовісність та заінтересованість у виконанні судового рішення, зокрема, з розумним інтервалом часу вживати заходів щоб дізнатись про стан відомих виконавчих проваджень.

Поновлюючи строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що причини пропуску цього строку є поважними та виникли незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Проте з такими висновками суду колегія суддів не погоджується, виходячи з такого.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України).

Заявник, отримавши відповідь на свій інформаційний запит у грудні 2020 року, тобто будучи достеменно обізнаним про закінчення виконавчого провадження з його примусового виконання у лютому 2018 року, повторно в 2023 року скеровує інформаційний запит щодо стану виконання виконавчого листа.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про наявність підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, адже заявником не наведено причин, які є поважними, та давали підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання та не надано таких доказів.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги в цій частині також знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

При цьому, колегія суддів враховує, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), згідно із чинним законодавством не продовжено строки пред`явлення виконавчих документів до виконання. А саме по собі введення на території України карантинних обмежень не є поважною причиною пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Також судом апеляційної інстанції враховано, що один із відповідачів (боржників), а саме ОСОБА_3 помер, станом на момент прийняття оскарженої ухвали, що не враховано судом першої інстанції.

Відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення, або змінити рішення.

За приписами частини першої статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно частини другої статті 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню; порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, оскаржену ухвалу необхідно скасувати, прийняти нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви.

Відповідно до статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд, відповідно, змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

З урахуванням висновків суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги, з Галицької РА ЛМР на користь особи, яка подала апеляційну скаргу необхідно стягнути судовий збір за її подання, в розмірі 484 грн 48 коп.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 382 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 26 вересня 2023 року скасувати, прийняти нове судове рішення.

В задоволенні заяви Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , треті особи: Львівське комунальне підприємство «Старий Львів», Львівська міська рада, орган опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про звільнення самовільно зайнятого житлового приміщення та приведення його до попереднього стану, відмовити.

Стягнути з Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 484 грн 48 коп. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повна постанова проголошена 31 липня 2025 року.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич