Справа № 308/9446/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді Хамник М.М., з участю секретаря судових засідань Камілли В.Я., розглянувши у підготовчому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гангура М.І. про забезпечення позову, поданої в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Закарпаттяобленерго» про визнання незаконним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ПрАТ «Закарпаттяобленерго» про визнання незаконним та скасування рішення,в якому просить визнати незаконним та скасувати Рішення ПрАТ «Закарпаттяобленерго» про: порушення ОСОБА_1 Правил роздрібного ринку електричної енергії; покладення на останнього обов`язку повідомити про усунення порушень правил ПРРЕЕ; визнання Акту про порушення за №141433 від 15.04.25 таким, що відповідає вимогам п.8.2.5 ПРРЕЕ, а відтак складеним правомірно, яке оформлене Протоколом від 05.06.2025 за №2169.

31.07.2025 представником позивача адвокатом Гангуром М.І. подано заяву про забезпечення позову, в якому останній просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення, а також заборони Відповідачу вчиняти дії по припиненню постачання електроенергії Позивачу до набрання судовим рішенням у даній справі законної сили.

Заява мотивована тим, що предметом позову є оскарження рішення ПрАТ «Закарпаттяобленерго» про: порушення ОСОБА_1 Правил роздрібного ринку електричної енергії; покладення на останнього обов`язку повідомити про усунення порушень правил ПРРЕЕ; визнання Акту про порушення за №142133 від 15.04.25 таким, що відповідає вимогам п.8.2.5 ПРРЕЕ, а відтак складеним правомірно, яке оформлене Протоколом від 05.06.2025 за №2169.

Зазначає, що 22.07.25 позивач отримав лист від Відповідача за №416/13-012/2025 від 17.07.25 про те, що на підставі оскаржуваного рішення останній провів перерахунок вартості спожитої електроенергії та попередив, що у разі несплати коригуючого платіжного документу на суму 75 126,28 грн. Позивачу буде припинено електропостачання.

Відтак, вважає, що такі дії Відповідача до розгляду справи по суті судом є незаконними, такими, що порушують права Позивача на ефективний судовий захист, а отже є необхідність у забезпеченні позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення, а також заборони Відповідачу вчиняти дії по припиненню постачання електроенергії Позивачу, а невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся

01.08.2025 представником відповідача адвокатом Кльофою В.І. подано заперечення на заяву про забезпечення позову, в якому просить відмовити у забезпеченні позову. В обґрунтування зазначив, що відповідач ПрАТ «Закарпаттяобленерго» листа №416/13-012/2025 від 17.07.25 позивачу у даній справі не направляв та, як вбачається із копії відповідного листа долученого до заяви про забезпечення, такий лист та коригуючий рахунок був виконаний і направлений позивачу електропостачальником Товариством з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут», який не є учасником даної цивільної справи № 308/9446/25.

Стверджує, що відповідач не є електропостачальником та не здійснює коригування розрахунків та рахунків виставлених за поставлену електричну енергію, а отже і не має повноважень щодо виставлення та направлення рахунків за поставлену електричну енергію, так само як і не є ініціатором процедури відключення споживача за заборгованість за несплату рахунків за електропостачання, у зв`язку з чим відповідач не вчиняв жодних дій, наведених у заяві про забезпечення, які позивач наводить як обґрунтування забезпечення позову звернене до відповідача.

Окрім того, саме по собі зазначення у відповідній заяві щодо ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача не є належним та достатнім обгрунтуванням необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши та оцінивши подану заяву та додані до неї документи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема: забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 3 ч.1 ст.152 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6 -605 цс16 від 25.05.2016, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Інститут забезпечення позову є сукупністю встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року за №9, вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Предметом спору у даній справі є визнання незаконним та скасування Рішення ПрАТ «Закарпаттяобленерго» про: порушення ОСОБА_1 Правил роздрібного ринку електричної енергії; покладення на останнього обов`язку повідомити про усунення порушень правил ПРРЕЕ; визнання Акту про порушення за №141433 від 15.04.25 таким, що відповідає вимогам п.8.2.5 ПРРЕЕ, а відтак складеним правомірно, яке оформлене Протоколом від 05.06.2025 за №2169.

Проте зі змісту заяви про забезпечення позову реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову судом не встановлено, заявником не надано жодного доказу, який підтверджує необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Суд вважає за необхідне підкреслити, що предметом позову є вимога немайнового характеру, яка не потребує видачі наказу, а відтак, навіть, за умови задоволення цієї вимоги, рішення суду не потребує вчинення жодних дій стосовно його виконання, оскільки право позивача захищається, зокрема, шляхом скасування рішення, а не передачі майна чи вчинення певних дій.

Отже, заявником не обґрунтовано яким чином невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду, у випадку задоволення позову.

Крім того, наведені в заяві заходи забезпечення позову, які стосуютьсязаборони відповідачу вчиняти дії по припиненню постачання електроенергії, не є співмірними з предметом спору.

Згідно із протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушенні №2169 від 05.06.2025 року, акт про порушення №141433 від 15.04.25 року було розглянуто. За результатами розгляду комісія прийняла рішення:Акт про порушення за №141433 від 15.04.25 таким, що відповідає вимогам п.8.2.5 ПРРЕЕ. Повідомлено, що у зв`язку з тим, що на момент розгляду Акта про порушення споживачем не вжито заходів щодо усунення порушення ПРРЕЕ, то про фактичну дату його усунення, ОСР повідомити електропостачальника додатково. У разі не виконання споживачем вимог у п. 9 Акту про порушення №141433 від 15.04.25, у визначений абз. 8 п. 2.3.12 ПРРЕЕ строк, ОСР залишає за собою право самостійно перевести побутового споживача на малого непобутового споживача, взаєморозрахунки за спожиту електричну енергію з яким, будуть здійснюватися електропостачальником за відповідним тарифом (цінами) для непобутових споживачів. Тобто, рішення про припинення постачання електроенергії відповідачем не приймалося.

Крім того, відповідно до п. 2.3.12 ПРРЕЕ, електропостачальник, на підставі рішення комісії з розгляду акта про порушення ПРРЕЕ, проводить перерахунок вартості за фактично спожиту електричну енергію на об`єкті споживача за відповідним тарифом (ціною) згідно чинного законодавства з дня останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку чи технічної перевірки до дня виявлення порушення, але не більше ніж за 6 місяців та за період з дня виявлення порушення до дня його усунення, та надає споживачу коригуючий платіжний документ для оплати. І лише у разі несплати коригуючого платіжного документу у тридцятиденний строк з дня його отримання, постачання електричної енергії такому споживачу припиняється за ініціативою електропостачальника в установленому цими Правилами порядку.

Також, відповідно до п.7.11 ПРРЕЕ, на період розгляду судом спірних питань щодо порушення споживачем цих Правил та/або умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами, припинення електропостачання такого споживача, пов`язане з оскаржуваним фактом порушення, не здійснюється за умови своєчасного надання споживачем до моменту відключення відповідної ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду. Відкриття провадження у справі після факту відключення споживача є підставою для відновлення електропостачання.

Таким чином, враховуючи наведене та факт звернення позивача із позовом про оскарження рішення відповідача, висновки позивача про загрозу припинення постачання йому електричної енергії є передчасними.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Отже, умовою застосування забезпечення позову, як сукупності процесуальних дій, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно із ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Таким чином, вивчивши заяву, суд приходить до висновку про безпідставність поданої заяви, оскільки заявником не надано належних доказів на підтвердження наявності достатніх підстав для забезпечення позову, а також не доведено той факт, що невжиття заходів по забезпеченню позову, може ускладнити або зробити неможливим в подальшому виконання рішення суду, тому така заява є необґрунтованою, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.149-159, 259 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гангура М.І. про забезпечення позову, поданої в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Закарпаттяобленерго» про визнання незаконним та скасування рішення- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М. Хамник