АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 серпня 2025 року

м. Чернівці

справа № 713/1072/25

провадження № 22-ц/822/768/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Одинака О. О., Кулянди М. І., Половінкіної Н. Ю.,

ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 18 червня 2025 року в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 18 червня 2025 року позов ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором від 25 червня 2024 року № 25.06.2024-100001180 в сумі 10 200 гривень, з яких: 4 000 гривень заборгованість по тілу кредиту, 6 200 гривень заборгованість за процентами.

25 липня 2025 року на адресу Чернівецького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на вказане рішення суду.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подані заява про поновлення строку на апеляційне оскарження та клопотання про звільнення від сплати судового збору.

ОСОБА_1 як на підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 18 червня 2024 року посилався на те, що копія повного оскаржуваного рішення отримана ним 24 червня 2025 року, що підтверджується розпискою, яка наявна в матеріалах справи.

Вирішуючи вказане клопотання суд виходить з того, що Механізм реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення врегульовано Главою першою Розділу V ЦПК України.

Відповідно до частин першої, другої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Як вбачається із відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, повне оскаржуване рішення суду складено 18 червня 2025 року.

Отже, останнім днем строку на апеляційне оскарження було 18 липня 2025 року.

Проте із відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень також встановлено, що оскаржуване рішення надіслано до реєстру судом першої інстанції для оприлюднення 23 червня 2025 року, а 24 червня 2025 року забезпечено надання загального доступу до вказаного рішення.

З доданої до апеляційної скарги розписки вбачається, що рішення суду першої інстанції отримане ОСОБА_1 наручно 24 червня 2025 року.

Відповідно до частини шостої статті 124 ЦПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Отже, ОСОБА_1 з урахуванням встановленої апеляційним судом дати отримання оскаржуваного рішення та положень частини другої статті 354 ЦПК України має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, оскільки апеляційна скарга подана до відділення поштового зв`язку 23 липня 2025 року, тобто в межах тридцятиденного строку.

Відповідно до частин першої, шостої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 та поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

В свою чергу, вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору колегія суддів виходить із наступного.

Як на підставу для звільнення від сплати судового збору скаржник посилається на те, що проходить службу у Збройних Силах України, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 , а тому змушений більшу частину грошового забезпечення витрачати на придбання продуктів харчування, одягу та військового спорядження, інших додаткових витрат, пов`язаних із несенням військової служби.

Колегія суддів вважає це клопотання необґрунтованим, виходячи із наступного.

Статтею 12 ЦПК України передбачена рівність прав учасників справи щодо здійснення процесуальних прав та обов`язків, передбачених Законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI (далі Закон № 3674-VI).

За змістом частин першої-третьої статті 8 Закону № 3674-VI враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або

2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або

4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При визначенні майнового стану особи для цілей цієї статті суд може враховувати інформацію про розмір доходів за попередній календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи.

Отже, для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд має встановити майновий стан сторони.

Відповідно до вимог частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом..

Відповідно до частини другої статті 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Колегія суддів звертає увагу на те, що спір у справі не пов`язаний з виконанням ОСОБА_1 військового обов`язку.

А тому особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи та подати докази на підтвердження того, що саме її загальний майновий стан, а не одне чи декілька із можливих джерел доходів перешкоджав або перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законом розмірі.

У Законі № 3674-VI немає чітко визначеного переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному випадку суд установлює можливість звільнити особу від сплати судового збору, зменшити його розмір, відстрочити чи розстрочити сплату на підставі поданих доказів саме щодо майнового стану такої особи. Оцінюючи останній, суд має встановити наявність у такої особи доходу (заробітної плати, стипендії, пенсії тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища тощо.

Разом з цим скаржник не надав будь-яких доказів, які б характеризували його майновий стан та підтверджували обставини, на які він посилався як на підставу для звільнення від сплати судового збору, зокрема наявності витрат на придбання продуктів харчування, одягу та військового спорядження, інших додаткових витрат, пов`язаних із несенням військової служби, і що такі витрати у порівнянні із наявним грошовим забезпеченням перешкоджають сплаті судового збору у встановлено законом розмірі.

Отже, з огляду на наведені ОСОБА_1 доводи та надані докази у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 127, 260, 261 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 18 червня 2025 року.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Судді Чернівецького

апеляційного суду: Олександр ОДИНАК

Мирослава КУЛЯНДА

Наталія ПОЛОВІНКІНА