Справа № 349/486/25
Провадження № 2/349/300/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 серпня 2025 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі судді Могили Р.Г.

за участю секретарів судового засідання Іванило Т.Є., Мартиновської І.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

учасники судового провадження:

позивачка ОСОБА_1

представник позивачки адвокат Шидзінський І.В.

представник відповідача адвокат Гринчишин І.Я.,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

У квітні 2025 року адвокат Денега Д.М. від імені ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 .

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивачка та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 23 січня 2025 року з відповідача стягуються аліменти в збільшеному розмірі на неповнолітнього сина ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000,00 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З 01 вересня 2024 року ОСОБА_3 навчаєтьсяв Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника. Здобуває освіту за освітньою програмою «Англійська мова і література та друга іноземна мова», освітнього рівня «бакалавр». Загальна вартість навчання складає 138 800,00 грн. У зв`язку із навчанням в університеті, він проживає в м. Івано-Франківську де орендує житло. Вартість оренди за період з жовтня 2024 року по березень 2025 року склала 24 000,00 грн.

Разом понесені витрати на оплату вартості за навчання сина та оренду житла становлять 162 000,00 грн, тому позивачка просила стягнути із відповідача половину вказаної суми, що становить 81 000,00 грн посилаючись на те, що відповідачмає можливість сплатити таку суму, оскільки в нього у власності є нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться поблизу м.Івано-Франківськ, а також він постійно проживає та працює у Сполученому Королівстві Великої Британії та Північної Ірландії.

Відповідач ОСОБА_2 не подав відзиву на позовну заяву.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 16 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, з ініціативи суду розгляд справи вирішено проводити в судовому засіданні з викликом сторін.

30 квітня 2025 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Гринчишин І.Я. подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

14 травня 2025 року представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Денега Д.М. подав заяву про те, що з 13 травня 2025 року він не здійснює представництво позивачки у вказаній справі .

21 травня 2025 року представник позивачки адвокат Шидзінський І.В. подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи.

28 травня 2025 року адвокат Шидзінський І.В. через канцелярію суду подав додаткові докази .

В цей же день адвокат Гринчишин І.Я. подав докази, якими заперечував щодо обставин справи.

Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 10 липня 2025 року визнано потрібним, щоб позивачка ОСОБА_1 дала особисті пояснення.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що відповідач по справі в с.Радча , яке знаходиться неподалік м.Івано-Франківська має житловий будинок, однак він не дозволив синові проживати в ньому, а тому вона змушена була орендувати квартиру в м.Івано-Франківську у власниці Хмелівської Марії.

При укладенні договору оренди нею було оплачено власниці квартири кошти готівкою в сумі 8 000,00 грн у відповідності до умов договору. В подальшому щомісяця з платіжної картки сина на платіжну картку чоловіка власниці квартири ОСОБА_5 вона здійснювала переказ коштів частинами за орендну плату на загальну суму 4 000,00 грн, та за комунальні послуги, що підтверджується доданими квитанціями .

Щодо коштів, які на початку серпня 2024 року відповідач перерахував на картку сину, то це є кошти, які були перераховані безпосередньо синові за придбаний ним раніше мобільний телефон, одяг та на майбутнє навчання в автошколі.

Представник позивачки адвокат Шидзінський І.В. у судовому засіданні позов підтримав повністю з підстав наведених у ньому, просив задовольнити.

Представика відповідача ОСОБА_2 - адвокат Гринчишин І.Я. в судовому засіданні, яке відбулося 17 червня 2025 року пояснив, що витрати понесені позивачкою, як оплату за навчання за перший курс не підлягають задоволенню, оскільки відповідач в серпні 2024 року половину суми за навчання оплатив, що підтверджується випискою по картковому рахунку.

Щодо майбутніх витрат, які позивачка планує понести а саме: половина вартості навчання за наступні курси навчання, то в цій частині вимога є безпідставною, оскільки 14 серпня 2025 року син досягне повноліття, а чинним законодавством не передбачено стягнення додаткових витрат на повнолітнього сина.

Щодо витрат понесених за оренду житла, то позивачкою не доведено, що нею дійсно понесені такі витрати. Відповідач погоджується компенсувати позивачці понесені нею витрати на переїзд сина до місця навчання на загальну суму 4 000,00 грн.

В наступні судові засідання представник відповідача адвокат Гринчишин І.Я. не з`явився, тричі подавав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в інших судових засіданнях.

Згідно вимог ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З урахуванням наведеного, а також те, що справа тривалий час перебуває на розгляді, суд дійшов висновку про проведення судового засідання 01 серпня 2025 року без участі представника відповідача.

Фактичні обставини справи

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 28 січня 2019 року, яке набрало законної сили 28 лютого 2019 року, розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який був зареєстрований 02 березня 1999 року у виконавчому комітеті Радчанської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис за № 5 ( а.с.6 ).

Згідно копії рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 23 січня 2025 року, яке набрало законної сили 27 березня 2025 року, вирішено стягувати щомісячно починаючи з 27 березня 2025 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 5 000,00 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Вказаним рішенням суду встановлено, що у ОСОБА_3 встановлено діагноз: «міопія слабкого ступеня обох очей з астигматизмом», а також встановлено діагноз: «викривлення носової перегородки з частковим порушенням функції носового дихання. Симптоматичні періодичні носові кровотечі з зони Кісельбаха. Хронічний катаральний фарингіт. Рекурентний тонзиліт» ( а.с.12-18 ).

Відповідно до копії довідки декана факультету іноземних мов Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника від 13 лютого 2025 року № 06-11/09-13/2832, ОСОБА_3 навчається на факультеті іноземних мов по спеціальності 035 Філологія 035.041 германські мови та літератури (переклад включно), перша англійська ( освітня програма «Англійська мова і література та друга іноземна мова») на першому курсі освітнього рівня «Бакалавр», денної, контрактної форми навчання. Передбачуваний термін закінчення навчання - 30 червня 2028 року ( а.с. 22 ).

Згідно п.1 розділу ІІІ «Оплата надання платної освітньої послуги та порядок розрахунків» копії договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців у Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника №090/06-11-с-ф від 01 вересня 2024 року (далі Договору), загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 138 800,00 грн.

Відповідно до п. 2 розділу ІІІ «Оплата надання платної освітньої послуги та порядок розрахунків» Договору, вартість платної освітньої послуги за роками навчання становить: за 2024-2025 навчальний рік 34 700,00 грн; за 2025-2026 навчальний рік 34 700,00 грн; за 2026-2027 навчальний рік - 34 700,00 грн; за 2027-2028 навчальний рік 34 700,00 грн ( а.с.19-20 ).

13 серпня 2024 року та 22 листопада 2024 року позивачкою ОСОБА_1 було сплачено кошти на загальну суму 34 700,00 грн за навчання сина за 2024-2025 навчальний рік ( 1 курс навчання ), що підтверджується копіями квитанцій до платіжної інструкції на переказ готівки ( а.с. 21, 79).

Згідно копії договору оренди квартири від 13 жовтня 2024 року, укладеного між орендодавцем ОСОБА_6 та орендарем ОСОБА_3 , він орендує квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Вартість оренди складає 4 000,00 грн щомісячно. На момент підписання договору орендар вносить 8 000,00 грн ( п.5.2 Договору оренди) ( а.с. 23-24 ).

Згідно інформаційної довідки № 421999650 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09 квітня 2025 року, відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належить домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с. 31 ).

Роздруківками з Вайберу підтверджується спілкування позивачки з відповідачем , де він заперечує щодо проживання їхнього сина в житловому будинку в с.Радча ( а.с. 25-30 ).

Копіями квитанцій та поясненнями позивачки підтверджується, що нею з платіжної картки сина ОСОБА_3 на платіжну карту НОМЕР_1 , яка належить чоловікові власниці квартири ОСОБА_7 з 27 жовтня 2024 року по 14 березня 2025 року були переказані кошти за оренду житла та комунальні послуги на загальну суму 23 707,00 грн ( а.с.62-73 ).

З виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 встановлено, що з 07 серпня 2024 року по 08 серпня 2024 року на вказану карту було проведено переказ коштів на загальну суму 22 988,21 грн ( а.с. 90 ).

Застосовані норми права та висновки суду за результатами розгляду справи

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При цьому у відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Спір між сторонами виник з приводу наявності підстав для стягнення з батька додаткових витрат на дитину до досягнення нею повноліття.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовано Сімейним кодексом України ( далі СК України).

Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ними аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках йдеться про фактично понесені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що позивачка сплатила за навчання сина у Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника за 2024-2025 навчальний рік 34 700,00 грн, а також оплатила вартість оренди житла за 6 місяців ( з жовтня 2024 року по березень 2025 року включно) на загальну суму 24 000,00 грн, тому в межах заявлених позивачкою вимог та наявних в справі письмових доказів, половина цих витрат, що становить 29 350, 00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Щодо майбутніх витрат, які позивачка планує понести, як оплату за вартість освітньої послуги за навчання сина в 2025-2026 навчальних роках 34 700,00 грн; в 2026-2027 навчальних роках - 34 700,00 грн та в 2027-2028 навчальних роках 34 700,00 грн, та стягнення половини цих сум із відповідача, то в цій частині позовних вимог необхідно відмовити, з огляду на таке.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 виповниться 18 років, тобто він досягне повноліття.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року в справі №6-1296цс15.

Щодо доводів представника відповідача адвоката Гринчишина І.Я. про те, що в серпні 2024 року відповідачем було сплачено половину суми за навчання сина, то з врахуванням заперечень позивачки та неможливості встановити із виписки по картковому рахунку, яке було призначення цих коштів, тому суд вважає, що вказана обставина не доведена стороною відповідача належними та достовірними доказами.

Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір за розгляд справи в суді необхідно стягнути з відповідача на користь держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позовні вимоги позивачки задоволено на 36,23 % ( 29 350,00 грн х 100% / 81 000,00 грн).

Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 438,82 грн судового збору ( 1 211,20 грн х 36,23 % / 100%) .

Керуючись ст.ст.141, 259, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати в розмірі 29 350,00 гривень на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 438,82 грн із зарахуванням на рахунок UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний текст рішення суду складено 04 серпня 2025 року.

Суддя Р.Г. Могила