Справа № 948/670/25
Номер провадження 2-з/948/4/25
У Х В А Л А

про повернення заяви

01.08.2025 суддя Машівського районного суду Полтавської області Косик С.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви,

в с т а н о в и л а :

29.07.2025 до Машівського районного суду Полтавської області надійшла зазначена заява, у якій заявник просить вжити заходи забезпечення доказів шляхом витребування у приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Уразовської-Будігай В.В. копії матеріалів з нотаріальної справи, а саме: завірені належним чином копії договорів дарування посвідчених приватним нотаріусом Уразовською-Будігай В.В. від 05.05.2023 року при вчиненні нотаріальної дії за якими ОСОБА_2 було подаровано ОСОБА_3 земельну ділянку площею 5,07 га, кадастровий номер :00:007:0251 та земельну ділянку площею 6,4804 га, кадастровий номер :00:007:0252 та копії матеріалів, які слугували підставою для посвідчення цих договорів дарування між сторонами, а також витребувати у вказаного нотаріуса копії документів з спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: копію заповіту від 29.12.2018 року, копії заяв осіб, які прийняли спадщину та тих, які відмовилися від прийняття, довідку уповноваженого органу про те, з ким проживала спадкодавець на момент смерті, копії свідоцтв про право на спадщину, якщо такі видавалися; копії документів, що підтверджують склад спадкового майна.

При вирішенні питання про прийняття до провадження поданої заяви встановлено таке.

Згідно із ч. 4 ст. 116 ЦПК України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Форма та зміст заяви про забезпечення доказів мають відповідати вимогам ст.117ЦПК України.

Відповідно до положень ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається, зокрема, докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні та обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Отже, забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів згодом або засіб доказування може бути втрачений.

Процесуальним порядком та механізмом забезпечення доказів передбачено, що суд (суддя) розглядаючи заяву про забезпечення доказів, має з урахуванням обґрунтування необхідності забезпечення доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що зволікання з цим питанням поставить під загрозу можливість подання доказів у майбутньому (вони можуть бути знищені, пошкоджені, втратити свою доказову цінність, тощо).

Крім того, основною складовою обґрунтованості заяви про забезпечення доказів є необхідна доведеність обставин, що існують достатні підстави вважати, що такі докази будуть втрачені в подальшому.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18

Разом з тим, заяву про забезпечення доказів, подану в порядку статей 116-117 ЦПК України, слід відрізняти від клопотання про витребування доказів, яке може бути подане учасником справи відповідно до ст. 84 ЦПК України, оскільки вони є різними за своєю правовою природою.

Більш того, потрібно розрізняти витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим (статті116-119 ЦПК України), та витребування доказів як допомогу суду особам, котрі беруть участь у справі, у поданні відповідно доказу, який неможливо отримати самостійно (ст. 84 ЦПК України).

Суд при вирішенні питання про забезпечення доказів має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника, щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника, щодо забезпечення доказів; забезпечення збалансованості прав та інтересів сторін; наявності взаємозв`язку між забезпеченням доказів, витребуванням певної інформації, і предмету позовних вимог, а також запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб учасників даного судового процесу, а також те, що є наявні підстави вважати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Ці обставини суд вважає істотними і необхідними для забезпечення доказів.

Як убачається з матеріалів справи, у своїй заяві про забезпечення доказів до подання позову заявник повідомляє, що спір наявний між ним та його братом ОСОБА_3 , а докази які просить забезпечити необхідні для подальшого захисту його майнових прав при набутті статусу позивача у справі про визнання договору дарування недійсним.

Ззаявником не наведено жодного об`єктивного факту на підтвердження того, що витребувані ним документи можуть бути втрачені або їх збирання чи подання стане згодом неможливим чи утрудненим.

Більше того, клопотання не містить навіть припущень щодо ймовірності виникнення таких обставин у майбутньому.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається зокрема і повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Відповідно до ст. 118 ч. 3 ЦПК України заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Натомість, як вбачається з поданої заяви заявник вказує іншою стороною лише приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу, при цьому зі змісту заяви вбачається, що спір наявний між ним та його братом ОСОБА_3 .

Незазначення заявником у заяві про забезпечення доказів відомостей про осіб, які можуть отримати статус учасників справи, унеможливлює їх повідомлення про дату, час і місце судового засідання, на якому буде вирішуватись питання про забезпечення доказів.

Вищенаведене свідчить про те, що заявником не повністю виконані вимоги п.3 ч.1 ст.117 ЦПК України, щодо зазначення відомостей у заяві про забезпечення доказів щодо даних про іншу сторону, яка може отримати статус учасника справи.

Відповідно до ч.4 ст.117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заяву про забезпечення доказів потрібно повернути заявникові.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 116-119, 260 ЦПК України, суд

у х в а л и л а:

повернути заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Суддя С. М. Косик