Справа № 183/4253/24
№ 2/183/859/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2025 року м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.

з секретарем судового засідання Пономаренко О.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Терещенка О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Самарівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Самарівської районної військової адміністрації Дніпропетровської області, Піщанської сільської ради, треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про припинення (розірвання) договору оренди земельної ділянки земельного фонду, -

в с т а н о в и в :

29 квітня 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Орлівщинської сільської ради, Новомосковської районної державної адміністрації, Новомосковської районної військової адміністрації, треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про припинення (розірвання) договору оренди земельної ділянки земельного фонду

23 травня 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Орлівщинської сільської ради, Новомосковської районної державної адміністрації, Новомосковської районної військової адміністрації, Піщанської сільської об`єднаної територіальної громади, треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про припинення (розірвання) договору оренди земельної ділянки земельного фонду.

Ухвалою суду від 20 січня 2025 року належним відповідачем визнано Піщанську сільську раду.

Ухвалою суду від 03 березня 2025 року уточнене найменування відповідача Самарівська районна державна адміністрація Дніпропетровської області Самарівська районна військова адміністрація Дніпропетровської області.

Таким чином, судом розглядався позов ОСОБА_2 до Самарівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Самарівської районної військової адміністрації Дніпропетровської області, Піщанської сільської ради, треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про припинення (розірвання) договору оренди земельної ділянки земельного фонду

1.Стислий виклад позиції позивача

В обґрунтування позову ОСОБА_2 посилалася на те, що 23.05.2005 р. між Новомосковською районної державною адміністрацією (Орендодавець) і ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 (Орендарі) укладено договір оренди землі водного фонду площею 3,1734 га., строком на 49 років, договір посвідчено приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Монашко Н.П.

Від імені орендарів на підставі довіреності діяв ОСОБА_3 .

На час укладення договору оренди землі водного фонду їй належав будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Договір купівлі-продажу зазначеного будинку у неї не збереглося, у той же час, право власності на будинок у даний час зареєстровано за ОСОБА_8 .

ОСОБА_2 зазначила, що її участь в укладенні договору оренди була обумовлена тим, що належний їй будинок розташований біля водойми.

Після продажу будинку вона втратила будь-який зв`язок як з будинком, так і з орендованим майном - земельною ділянкою. Вона проживає у м. Дніпро, жодного разу не користувалася орендованої ділянкою, від оренди не має жодних вигід.

26 січня 2024 року вона звернулася до Орлівщинської сільської ради та Новомосковської районної державної адміністрації з заявами про припинення Договору оренди земельної ділянки водного фонду від 23.05.2005 р., але відповіді на заяви не отримала.

У той же час, вона отримала лист Новомосковської районної військової адміністрації Дніпропетровської області від 07.02.2024, зміст якого вона визначає як фактичну відмову у задоволенні її заяви, та у листі ставляться вимоги, які вона повинна виконати, вона вважає такі вимоги свавільними та такими, що заявлені з перевищенням повноважень.

У зв`язку з наведеним, у позовній заяві ОСОБА_2 просила суд:

-припинити (розірвати) Договір оренди земельної ділянки водного фонду» від 23.05.2005 року стосовно водойми, що фізично знаходиться в Орлівщинській сільській раді (запис в книзі державної реєстрації договорів оренди землі № 189 від 31.05.2005 щодо участі у ньому ОСОБА_2 .

2.Стислий виклад позиції та заперечень відповідача.

27 листопада 2024 року відповідач Новомосковська районна державна адміністрація Дніпропетровської області Самарівська районна військова адміністрація Дніпропетровської області звернулася з відзивом на позовну заяву, у якому позов не визнала, просила суд відмовити у задоволенні вимог, посилаючись на те, що у відповідності до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Частиною 3 статті 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін.

Пунктом 7.5 Договору оренди землі водного фонду від 23.05.2005 передбачено, що у випадку незалежних від сторін обставин, що перешкоджають виконанню умов договору, сторони, при взаємній домовленості, можуть припинити цей договір.

У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У позовній заяві ОСОБА_2 просить припинити договір оренди земельної ділянки водного фонду від 23.05.2005 шляхом його розірвання, незважаючи на те, що вона є лише співорендарем договору та не надала згоду на розірвання договору інших співорендарів.

3. Рух справи та процесуальні дії у справі.

29 квітня 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Орлівщинської сільської ради, Новомосковської районної державної адміністрації, Новомосковської районної військової адміністрації, треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про припинення (розірвання) договору оренди земельної ділянки земельного фонду

Ухвалою суду від 13 травня 2024 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

23 травня 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Орлівщинської сільської ради, Новомосковської районної державної адміністрації, Новомосковської районної військової адміністрації, Піщанської сільської об`єднаної територіальної громади, треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про припинення (розірвання) договору оренди земельної ділянки земельного фонду.

Ухвалою суду від 224 травня 2024 року відкрите провадження у справі, розгляд якої призначено в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 20 січня 2025 року належним відповідачем визнано Піщанську сільську раду.

Ухвалою суду від 03 березня 2025 року уточнене найменування відповідача Самарівська районна державна адміністрація Дніпропетровської області Самарівська районна військова адміністрація Дніпропетровської області.

Ухвалою суду від 03 березня закрите підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.

4.Судовий розгляд

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою, згідно якої просила суд розглядати справу за її відсутності.

Представник відповідача Самарівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Самарівської районної військової адміністрації Дніпропетровської області в судовому засіданні позов не визнав, просив суд відмовити у задоволенні вимог позивача з підстав, зазначених у відзиві адміністрації.

Представник відповідача Піщанської сільської ради в судовому засіданні позов не визнав, просив суд відмовити у задоволенні вимог позивача, посилався на те, у відповідності до законодавства України, договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, ОСОБА_2 є лише співорендарем договору та не надала доказів наявності згоди на розірвання договору інших співорендарів., якими є ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про місце, дату і час розгляду справи.

5.Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 23.05.2005 р. між Новомосковською районної державною адміністрацією (Орендодавець) і ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 (Орендарі), від імені яких на підставі довіреності діяв ОСОБА_3 , укладено договір оренди землі водного фонду площею 3,1734 га., строком на 49 років, договір посвідчено приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Монашко Н.П.

26 січня 2024 року ОСОБА_2 звернулася до Орлівщинської сільської ради та Новомосковської районної державної адміністрації з заявами про припинення Договору оренди земельної ділянки водного фонду від 23.05.2005 р.

Згідно листа Новомосковської районної військової адміністрації Дніпропетровської області від 07.02.2024 на адресу ОСОБА_2 , на її заяву від 26.01.2024 про припинення Договору оренди земельної ділянки водного фонду, Новомосковська районна адміністрація повідомляє, що частиною 1 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміни або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У свою чергу, сторонами договору від 23.05.2005 є орендодавець Новомосковська районна державна адміністрація та орендарі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 . Новомосковській районній військовій адміністрації не надано заяв (згоди) на припинення договору від інших вищевказаних громадян, які є також стороною договору оренди земельної ділянки водного фонду. Також, заявником не надано доказів формування земельної ділянки та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

6.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

6.1 Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

6.2 Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

6.3 У відповідності до ст. 11 ЦК України, 1. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. 2. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1, 4 статті 626 ЦК України передбачено, що Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. до договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 202 ЦК України, 1. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 2. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). 3. Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. 4. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

6.4 Згідно ст. 509 ЦК України, 1. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 2. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 3. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У відповідності до ст. 525 ЦК України, 1. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

6.5 Статтею 651 ЦК України передбачено, що 1. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. 2. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. 3. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

У відповідності до ст. 652 ЦК України, 1. У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. 2. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. 3. У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору. 4. Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

На підставі ст. 653 ЦК України, 1. У разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. 2. У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. 3. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. 4. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. 5. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Статтею 654 ЦК України визначено, що 1. Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

6.6 Частиною 3 статті 31 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін.

Згідно ст. 2 Закону України «Про оренду землі», відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У відповідності до ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійного договору (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства/концесії); припинення (розірвання) спеціального інвестиційного договору, укладеного відповідно до Закону України "Про державну підтримку інвестиційних проектів із значними інвестиціями". Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. Правочин про розірвання договору оренди (суборенди) землі сільськогосподарського призначення, орендарем (суборендарем) за яким є юридична особа приватного права (крім акціонерного товариства, повного та командитного товариства), є значним правочином та потребує попереднього прийняття загальними зборами учасників або іншим вищим органом такої юридичної особи рішення про надання згоди на його вчинення (крім випадку, якщо статутом юридичної особи прямо передбачено, що такий правочин не є значним). У разі неприйняття загальними зборами учасників або іншим вищим органом юридичної особи рішення про надання згоди на вчинення такого значного правочину (крім випадку, якщо статутом юридичної особи прямо передбачено, що такий правочин не є значним) такий правочин є нікчемним. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Також, приписами ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. У разі розірвання договору оренди землі з ініціативи орендаря орендодавець має право на отримання орендної плати на землях сільськогосподарського призначення за шість місяців, а на землях несільськогосподарського призначення - за рік, якщо протягом зазначеного періоду не надійшло пропозицій від інших осіб на укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки на тих самих умовах, за винятком випадків, коли розірвання договору було обумовлено невиконанням або неналежним виконанням орендодавцем договірних зобов`язань, а також випадків розірвання договору оренди землі у зв`язку із забрудненням (потенційним забрудненням) орендованої земельної ділянки вибухонебезпечними предметами.

7. Висновки суду.

Суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності підстав для припинення (розірвання) договору оренди земельної ділянки водного фонду.

Позивачем не надано доказів того, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , як сторони договору, надавали свою згоду на припинення (розірвання) договору оренди земельної ділянки водного фонду.

Договором також не передбачено право одностороннього розірвання договору.

Позивачем також не надано суду доказів істотного порушення договору другою стороною, що тягне за собою розірвання договору

Крім того, суд звертає увагу на те. що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Результат аналізу статті 51 ЦПК України свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Верховний Суд також неодноразово висловлював правову позицію, у відповідності до якої у разі пред`явлення вимог про зміну, розірвання, визнання недійсними договорів, сторонами у цивільній справі (позивачами або відповідачами) є сторони договору.

Незважаючи на те, що треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , є сторонами договору оренди земельної ділянки водного фонду, позивач ОСОБА_2 не пред`являла до них позовних вимог як до відповідачів, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

8. Судові витрати

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати належить покласти на позивача ОСОБА_2 .

На підставі викладено та керуючись ст.ст. 104, 112, 113 СК України, ст.ст. 76-81, 89, 141, 258-259, 263-268, 273, 274-279, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до Самарівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Самарівської районної військової адміністрації Дніпропетровської області, Піщанської сільської ради, треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про припинення (розірвання) договору оренди земельної ділянки земельного фонду.

Судові витрати покласти на позивача ОСОБА_2 .

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- відповідач: Самарівська районна державна адміністрація Дніпропетровської області Самарівська районна військова адміністрація Дніпропетровської області, , місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська область, м. Самар, вул. Шевченка, будинок 7;

- відповідач: Піщанська сільська рада, , місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська область, Самарівський район, с. Піщанка, вул. Центральна, будинок 4;

- третя особа: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ;

- третя особа: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ;

- третя особа: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ;

- третя особа: ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути поданою до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Судове рішення проголошено 25 квітня 2025 року.

Суддя Д.І. Городецький