П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2025 року м. Київ

Справа №367/4368/14-ц

Апеляційне провадження №22-ц/824/5629/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В. суддів: Желепи О.В., Поліщук Н.В. за участю секретаря Липченко О.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського районного суду Київської області, постановлену під головуванням судді Саранюк Л.П. 23 жовтня 2020 року у м. Ірпінь, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест Кредо» про заміну стягувача, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В

У жовтні 2020 року ТОВ «Фінансова компанія Інвест Кредо» звернулося до суду першої інстанції з вказаною заявою, в якій просило суд замінити стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест Кредо» у виконавчому листі № 367/4368/14-ц (цивільна справа №367/4368/14-ц), виданому Ірпінським міським судом 25 травня 2015 року.

Свої вимоги заявник мотивує тим, рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 25 листопада 2014 року позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено.

На виконання вказаного рішення суду 25 травня 2015 року Ірпінським міським судом видано виконавчий лист.

20 липня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія Інвест Кредо» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 2291/К, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступає, а ТОВ «Фінансова компанія Інвест Кредо» набуває права вимоги до позичальників, заставодавців та поручителів, зазначених в Додатку № 1 до цього Договору, сплати грошових коштів, процентів у розмірах, вказаних у Додатку № 2 до цього Договору, зокрема, право вимоги до ОСОБА_1 , як до боржника, по поверненню заборгованості за Кредитним Договором № 939/ФКВ-07 від 09 липня 2007 року.

Ухвалою Ірпінського районного суду Київської області від 23 жовтня 2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест Кредо» про заміну стягувача, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест Кредо» у виконавчому листі № 367/4368/14-ц, виданому Ірпінським міським судом 25 травня 2015 року.

Не погодилася із вказаною ухвалою суду боржник ОСОБА_1 , нею подана апеляційна скарга в якій він посилається на неправильне застосування судом норм процесуального і матеріального права.

Боржник вказує на те, що вона не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду заяви в суді першої інстанції, а тому не мала змоги подати свої заперечення.

Також зазначає, що ТОВ «Фінансова компанія Інвест Кредо» не було надано належних документів: Додатку №1 та Додатку №2 до Договору; акту приймання-передачі грошових зобов`язань, як безумовної підстави для переходу прав кредитора, а також не надано письмового підтвердження повідомлення боржника про перехід права вимоги до нового кредитора.

Також судом першої інстанції взагалі не досліджено де та/або чи знаходиться виконавчий лист на примусовому виконанні, чи не пропущені строки пред`явлення виконавчого листа до виконання, чи не сплачено заборгованість в повному обсязі. В свою чергу, подання заяви про заміну стягувача його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Здорик О.І. підтримали апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просив її задовольнити.

Інші особи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, а тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з такого.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, щодо його належного повідомлення про судовий розгляд справи. А тому вказане питання підлягає вирішенню першочергово.

Відповідно до ч.3 ст 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

В порядку визначеному ч.ч.2, 4,5,6 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав, як неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.223 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції).

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене сенсу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо додержання правил належного повідомлення учасників судового розгляду.

Так, Велика Палата Верховного Суду, зокрема в Постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 200/11343/14-ц, вказала на те, що не повідомивши відповідача належним чином про час і місце розгляду справи, були порушені принципи рівності учасників цивільного процесу та змагальності сторін, які є складовими права на справедливий суд як частини верховенства права.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №752/11896/17-ц вказано, що приписи ЦПК України як на момент ухвалення заочного рішення, так і на момент розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду не дозволяють дійти висновку, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи.

Аналогічні висновки наведені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2021 року в справі № 466/5632/14-ц та інших.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою від 09 жовтня 2020 року судом першої інстанції прийнято до розгляду заяву ТОВ «Фінансова компанія Інвест Кредо» про заміну стягувача у справі № 367/4368/14 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 23 жовтня 2020 року о 8.00 годин. /т.1 а.с.138/

09 жовтня 2020 року судом сформоване судове повідомлення учасникам справи про призначену дату та ас судового розгляду./т.1 а.с.139/

22 жовтня 2020 року від представника ТОВ «Фінансова компанія Інвест Кредо» електронною поштою надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. /т.1 а.с.140-141/.

23 жовтня 2020 року суд розглянув справи за відсутності учасників справи, про що зазначено в описовій частині ухвали.

Отже, аналіз матеріалів справи свідчить, що про судове засідання, призначене на 23 жовтня 2020 року, в якому ухвалене оскаржуване судове рішення, відповідач ОСОБА_1 не була повідомлена належним чином.

Враховуючи, що оскаржуване рішення суду першої інстанції постановлено без додержання норм процесуального права, щодо належного повідомлення відповідача, що вона посилається на це в доводах апеляційної скарги, що вказане порушення вважається порушенням принципів рівності учасників цивільного процесу та змагальності сторін, які є складовими права на справедливий суд як частини верховенства права, колегія суддів приходить до висновку про наявність обов`язкової підстави для його скасування та ухвалення в цій частині нового судового рішення.

По суті спору судом встановлено, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 25 листопада 2014 року позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 939/ФКВ-07 від 09липня 2007 року у розмірі 1559794,34 гривен (один мільйон п`ятсот п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот дев`яносто чотири гривні 34 коп.)

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судові витрати у сумі 3 654,0 гривен ( три тисячі шістсот п`ятдесят чотири гривні). /т.1 а.с.90-94/

25 листопада 2014 року представником ПАТ «Дельта Банк» - Мозолевською В.В. була подана заява про видачу виконавчого листа, на якій міститься резолюція «видати у випадку набрання рішенням законної сили». /т.1 а.с.108/ В описі документів у справі міститься відмітка від 25 травня 2015 року про те, що Мозолевська В.В. отримала виконавчий лист.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 10 лютого 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 25 листопада 2014 року визнано неподаною та повернуто апелянту. /т.1 а.с.105/

05 жовтня 2020 року судом першої інстанції зареєстрована заява ТОВ «Фінансова компанія Інвест Кредо» звернулося до суду першої інстанції з заявою, в якій просило суд замінити стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест Кредо» у виконавчому листі № 367/4368/14-ц (цивільна справа №367/4368/14-ц), виданому Ірпінським міським судом 25 травня 2015 року. /т.1 а.с.110-113/

До цієї заяви на підтвердження вимог були долучені в копіях:

- Договір про відступлення прав вимоги, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія Інвест Кредо» 20 липня 2020 року, за умовами якого ПАТ «Дельта Банк» відступає, а ТОВ «Фінансова компанія Інвест Кредо» набуває права вимоги до позичальників, заставодавців та поручителів, зазначених в Додатку № 1 до цього Договору, сплати грошових коштів, процентів у розмірах, вказаних у Додатку № 2 до цього Договору./т.1 а.с.117-118/

- Витяг з Додатків до договору щодо боржника ОСОБА_4 та поручителя ОСОБА_2 /т.1 а.с.119-122/

- Платіжне доручення від 20 липня 2020 року про здійснення ТОВ «Фінансова компанія Інвест Кредо» плати за умовами Договору про відступлення права вимоги /т.1 а.с.123/

В ході апеляційного перегляду встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Виконавчим комітетом Коцюбинської селищної ради м. Ірпеня 01 червня 2016 року. /т.1 а.с.190/

За відкритими даними Автоматизованої системи виконавчого провадження апеляційним судом встановлено, що 09 липня 2015 року було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 де боржником визначений ОСОБА_2 , а стягувачем ПАТ «Дельта Банк», стан виконавчого провадження визначений як завершений.

Також 09 липня 2015 року було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 де боржником визначена ОСОБА_2 , а стягувачем ПАТ «Дельта Банк», стан виконавчого провадження визначений як примусове виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст. 514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст. 516 ЦК України).

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ч.1 ст. 517 ЦК України).

В порядку визначеному ч.1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Згідно із ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідно до ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно з положеннями ч.ч.1,2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст.442 ЦПК України).

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення (ч.ч.1,2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» 2016 року).

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» 2016 року, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Велика Палата Верховного суду у постанові 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 вказала на наступне.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. (п.62)

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або із спливом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки, якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини четвертої статті 4 Закону про виконавче провадження, пункт 1 частини першої статті 26 Закону № 606-XIV). Тобто за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження як завершальної стадії судового процесу спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. (п.68)

Інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того, чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути в невизначеному стані протягом тривалого строку. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства прав. (п.69)

Велика Палата Верховного Суду не вбачала підстав для відступу від зазначеного правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13, але, враховуючи кількісну складову різного тлумачення процесуального правонаступництва та заміни сторони виконавчого провадження, але вважала за необхідне уточнити його зміст з урахуванням такого. (п.70)

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду. (п.74)

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження. (п.75)

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України. (п.80)

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства. (п.81)

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу. (п.92)

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Враховуючи, що сформульована у цій справі проблематика стосовно реалізації прав сторін спору на стадії виконання судового рішення, в тому числі в контексті пред`явлення до виконання виконавчого документа та здійснення виконавчого провадження, саме з точки зору такої процесуальної мети має розглядатись процесуальне правонаступництво у цій справі. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні без розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим відповідно до умов законодавства, позбавлене процесуальної мети. (п.93)

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі. (п.94)

Якщо ж виконавче провадження на закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва. (п.95)

Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення. (п.96)

З наведених обставин справи вбачається, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 25 листопада 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 939/ФКВ-07 від 09липня 2007 року у розмірі 1559794,34 гривен (один мільйон п`ятсот п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот дев`яносто чотири гривні 34 коп.) та судові витрати у сумі 3654,0 гривен (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири гривні). Вказане рішення суду набрало законної сили.

Матеріали справи місять дані про отримання позивачем виконавчого листа та судом встановлено, що первісним кредитом було здійснено реалізацію права на пред`явлення виконавчого листа до виконання в межах визначеного законом строку. В судовому засіданні апеляційного суду відповідач ОСОБА_1 та її представник визнали обставини наявності відкритого виконавчого провадження щодо виконання рішення Ірпінського міського суду Київської області від 25 листопада 2014 року. Даних про повне або часткове виконання рішення суду представлено не було.

Матеріали справи містять належні докази щодо переходу права вимоги від ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «Фінансова компанія Інвест Кредо», зокрема виписки з реєстру боржників, вимоги за якими передаються, в тому числі щодо боржника ОСОБА_1 . А тому доводи апеляційної скарги про відсутність доказів переходу права вимоги слід визнати безпідставними. Також не можуть прийняті до уваги посилання сторони відповідача на відсутність доказів її повідомлення про заміну кредитора, оскільки заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, відсутність повідомлення тягне за собою інші наслідки але не впливає на можливість здійснення заміни стягувача у виконавчому провадженні.

Разом з тим, слід погодитись з доводами апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції не була здійснена перевірка обставин пред`явлення виконавчого листа до виконання, проте апеляційним судом за відкритими даними здійснено таку перевірку та встановлена наявність виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_1 , що перебуває на стадії виконання, що також було визнано стороною відповідача в судовому засіданні. У зв`язку з цим апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для відмови ТОВ «Фінансова компанія Інвест Кредо».

В ході апеляційного перегляду встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , судом першої інстанції не врахована вказана обставина, що вбачається з тексту оскаржуваної ухвали, а з резолютивної частини ухвали суду не вбачається відносно якого боржника, здійснюється заміна стягувача. Припинення правоздатності цієї особи, відповідно, унеможливлює здійснення заміни стягувача у виконавчому провадженні.

Враховуючи наведене колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги відповідача знайшли своє підтвердження частково. Судом допущено порушення норм процесуального закону щодо належного повідомлення учасників справи про розгляд питання про заміну сторони виконавчого провадження, а також допущено неповне з`ясування обставин справи.

В порядку визначеному ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про наявність підстав задоволення апеляційної скарги часткового та ухвалення нового судового рішення про заміну стягувача його правонаступником у виконавчому провадженні відносно боржника ОСОБА_4 .

З огляду на лише часткове задоволення апеляційної скарги та відсутність підстав для відмови у задоволенні заяви про заміну стягувача, колегія суддів не вбачає підстав для компенсації особі, яка подала апеляційну скаргу судових витрат пов`язаних з переглядом справи апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Ірпінського районного суду Київської області від 23 жовтня 2020 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест Кредо» про заміну стягувача - задовольнити частково.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест Кредо» у виконавчому листі № 367/4368/14-ц відносно боржника ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: О.В. Желепа

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 30 липня 2025 року