Справа № 361/1779/22
Провадження № 2/361/416/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.25

17 червня 2025 р. м.Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої судді - Писанець Н.В.,

при секретарі Михальовій К.М.,

представника позивача Гармаш В.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представників відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Броварського міськрайонного суду цивільну справу за позовом заступника керівника Броварської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Броварської районної державної адміністрації, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» про усунення перешкод у здійсненні Київською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення шляхом визнання недійсним розпорядження, скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та повернення земельних ділянок,-

В С Т А Н О В Л Е Н О:

Стислий виклад позиції позивача

У травні 2022 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява Броварської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що Броварською окружною прокуратурою Київської області під час опрацювання відомостей, отриманих з метою встановлення наявності підстав для вжиття заходів представницького характеру в інтересах держави в суді, виявлено факти порушення вимог земельного та лісового законодавства, допущених підчас відведення земельної ділянки, яка знаходиться в адміністративних межах Русанівської сільської ради за межами населеного пункту, у приватну власність фізичної особи за рахунок земель лісового фонду.

Проведеною перевіркою встановлено, що розпорядженням Броварської районної державної адміністрації Київської області від 06.04.2009 № 518 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність 6 громадянам загальною площею 9,0000 га, в тому числі ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 площею по 1,5000 га кожному для ведення особистого селянського господарства за рахунок державних земель запасу, розташованої на території Русанівської сільської ради Броварського району Київської області.

На підставі вказаного розпорядження відповідачам 25.06.2009р. було видано державні акти, зокрема:

-ОСОБА_4 державний акт серії ЯИ 474915 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:0003;

-ОСОБА_6 державний акт серії ЯИ 474917 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:0007;

-ОСОБА_8 державний акт серії ЯИ 474914 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:0006;

-ОСОБА_9 державний акт серії ЯИ 474913 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:0004;

-ОСОБА_10 державний акт серії ЯИ 474912 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:0005;

В подальшому, приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Єлістратовою С.В. прийнято рішення від 30.07.2013 року №4509201 про державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_4 . Того ж дня, 30.07.2013 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 1815 ОСОБА_4 відчужив земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:0003 на користь ОСОБА_5 , яка і є її останнім власником. Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Єлістратовою С.В. прийнято рішення від 30.07.2013р. № 4516661 про державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_5 на вищевказану спірну земельну ділянку (номер об`єкта нерухомого майна 12).

Крім того, 27.05.2021р. на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №3153 ОСОБА_6 відчужив земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:0007 на користь ОСОБА_7 , який і є її останнім власником. Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Саверою М.В. прийнято рішення від 27.05.2021р. № 58400210 про державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_7 на вищевказану спірну земельну ділянку (номер об`єкта нерухомого майна 212).

Крім того, 13.12.2019р. на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №3133 ОСОБА_8 відчужив земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:0006 на користь ОСОБА_1 , який і є її останнім власником. Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Саверою М.В. прийнято рішення від 13.12.2019р. № 50212043 про державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_1 на вищевказану спірну земельну ділянку (номер об`єкта нерухомого майна 212).

Крім того, 28.01.2014р. на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №127 ОСОБА_9 відчужив земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:0004 на користь ОСОБА_11 . Пізніше, останній, 31.05.2021р. на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №1391відчужив земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:0004 на користь ОСОБА_7 , який і є її останнім власником. Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Саверою М.В. прийнято рішення від 31.05.2021р. № 58461063 про державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_7 на вищевказану спірну земельну ділянку (номер об`єкта нерухомого майна 12).

Крім того, 30.07.2013р. на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №1821 ОСОБА_10 відчужив земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:0005 на користь ОСОБА_5 , яка і є її останнім власником. Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Єлістратовою С.В. прийнято рішення від 30.07.2013р. №4522300 про державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_5 на вищевказану спірну земельну ділянку (номер об`єкта нерухомого майна 12).

Позивач вважає, що розпорядження Броварської районної державної адміністрації Київської області від 06.04.2009 № 518 та подальша реєстрація права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами - :05:003:0003; :05:003:0004; :05:003:0005; :05:003:0006; :05:003:0007 - прийняті з порушеннями земельного та лісового законодавства, оскільки останні відносяться до земель лісового фонду, у зв`язку з чим, розпорядження органу виконавчої влади підлягає визнанню недійсним, рішення про державну реєстрацію - скасуванню, а земельні ділянки підлягають поверненню у державну власність.

З наведених підстав, Броварська окружна прокуратура Київської області просила усунути перешкоди у здійсненні Київською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельними ділянками з кадастровими номерами: :05:003:0003; :05:003:0004; :05:003:0005; :05:003:0006; :05:003:0007 - площею 1,5000 га кожна, які розташовані на території Русанівської сільської ради Броварського району на Київської області, шляхом визнання недійсним розпорядження Броварської районної державної адміністрації від 06.04.2009 №518 про затвердження проекту землеустрою та надання земельних ділянок у власність: ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 площею по 1,5000 га кожному загальною площею 9,0000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок державних земель запасу, розташованих на території Русанівської сільської ради Броварського району Київської області; усунути перешкоди у здійсненні Київською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельними ділянками площею 1,5000 га кожна, які розташовані на території Русанівської сільської ради Броварського району на Київської області, шляхом скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.07.2013р. за індексним номером 4516661 та від 30.07.2013р. за індексним номером 4522300 з одночасним припиненням речових прав ОСОБА_5 на земельні ділянки з кадастровими номерами: :05:003:0003 та :05:003:0005 площею 1,5000 га кожна для особистого селянського господарства, розташованих на території Русанівської сільської ради Броварського району Київської області. Також, шляхом скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.05.2021р. за індексним номером 58400210 від 31.05.2021р. за індексним номером 58461063 з одночасним припиненням речових прав ОСОБА_7 на земельні ділянки з кадастровими номерами: :05:003:0004 та :05:003:0007 площею 1,5000 га кожна для особистого селянського господарства, розташованих на території Русанівської сільської ради Броварського району Київської області. Також, шляхом скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13.12.2019р. за індексним номером 50212043. з одночасним припиненням речових прав ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером: :05:003:0006 площею 1,5000 га для особистого селянського господарства, розташованої на території Русанівської сільської ради Броварського району Київської області.

Усунути перешкоди у здійсненні Київською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження вищевказаними земельними ділянками з кадастровими номерами :05:003:0003; :05:003:0004; :05:003:0005; :05:003:0006; :05:003:0007 - шляхом їх повернення на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння відповідачів ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 . Крім того, позивач просив стягнути з відповідачів на його користь судові витрати по сплаті судового збору.

Заяви, інші процесуальні дії у справі

У судовому засіданні прокурор Броварської окружної прокуратури Київської області позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі.

У судове засідання Київська обласна державна адміністрація та Броварська районна державна адміністрація Київської області представника не направили, про час та дату розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 - у судове засідання не з`явились, повідомлялись про час та дату розгляду справи належним чином, причини неявки суду невідомі, відзиву на позов не подавали.

Представник відповідача ОСОБА_7 адвокат Якубов Я.Е. у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, посилаючись на те, що ОСОБА_7 є добросовісним набувачем спірних земельних ділянок, які придбав на підставі договорів купівлі-продажу, нотаріусом при оформленні договорів перевірено правовстановлюючі документи й жодних обмежень не встановлено, договори дійсні, й спірні земельні ділянки ніколи не були землями лісогосподарського призначення. З наведених підстав, адвокат просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Волошин О.В. присутні у судовому засіданні, позовні вимоги не визнали, вважали добросовісним набувачем ОСОБА_1 та недоведеними посилання позивача на наявність обмежень та заборон у праві власності відповідача на земельну ділянку, просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» підтримала позовні вимоги, проти їх задоволення у повному обсязі не заперечувала.

Обставини справи, що встановлені судом

Відповідно до Розпорядження від 06.04.2009 № 518 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність 6 громадянам загальною площею 9,0000 га, в тому числі ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 площею по 1,5000 га кожному для ведення особистого селянського господарства за рахунок державних земель запасу, розташованої на території Русанівської сільської ради Броварського району Київської області.

Згідно Додатку до вищевказаного розпорядження № 518 від 06 квітня 2009 року відповідачам передані земельні ділянки загальною площею 1,5000 га кожному. На підставі вказаного розпорядження відповідачам 25.06.2009р. було видано державні акти - ОСОБА_4 державний акт серії ЯИ 474915 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:0003; ОСОБА_6 державний акт серії ЯИ 474917 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:0007; ОСОБА_8 державний акт серії ЯИ 474914 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:0006; ОСОБА_9 державний акт серії ЯИ 474913 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:0004; ОСОБА_10 державний акт серії ЯИ 474912 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:0005.

В подальшому, приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Єлістратовою С.В. прийнято рішення від 30.07.2013 року №4509201 про державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_4 . Того ж дня, 30.07.2013 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 1815 ОСОБА_4 відчужив земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:0003 на користь ОСОБА_5 , яка і є її останнім власником. Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Єлістратовою С.В. прийнято рішення від 30.07.2013р. № 4516661 про державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_5 на вищевказану спірну земельну ділянку (номер об`єкта нерухомого майна 12).

Крім того, 27.05.2021р. на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №3153 ОСОБА_6 відчужив земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:0007 на користь ОСОБА_7 , який і є її останнім власником. Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Саверою М.В. прийнято рішення від 27.05.2021р. № 58400210 про державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_7 на вищевказану спірну земельну ділянку (номер об`єкта нерухомого майна 212).

Крім того, 13.12.2019р. на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №3133 ОСОБА_8 відчужив земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:0006 на користь ОСОБА_1 , який і є її останнім власником. Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Саверою М.В. прийнято рішення від 13.12.2019р. № 50212043 про державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_1 на вищевказану спірну земельну ділянку (номер об`єкта нерухомого майна 212).

Крім того, 28.01.2014р. на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №127 ОСОБА_9 відчужив земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:0004 на користь ОСОБА_11 . Пізніше, останній, 31.05.2021р. на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №1391відчужив земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:0004 на користь ОСОБА_7 , який і є її останнім власником. Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Саверою М.В. прийнято рішення від 31.05.2021р. № 58461063 про державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_7 на вищевказану спірну земельну ділянку (номер об`єкта нерухомого майна 12).

Крім того, 30.07.2013р. на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №1821 ОСОБА_10 відчужив земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:0005 на користь ОСОБА_5 , яка і є її останнім власником. Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Єлістратовою С.В. прийнято рішення від 30.07.2013р. №4522300 про державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_5 на вищевказану спірну земельну ділянку (номер об`єкта нерухомого майна 12).

Відповідно до листа Державного підприємства «Бориспільське лісове господарство» № 550 від 30.11.2021, адресованого керівнику Броварської окружної прокуратури, ДП «Бориспільський ліспгосп» повідомив, що в Публічній кадастровій карті України виявлені земельні ділянки, які повністю або частково накладаються на землі, які знаходяться в постійному користуванні ліспгоспу, при цьому, лісгосп не надавав погодження на вилучення таких земельних ділянок із складу земель лісгоспу і не погоджував межі ділянок, як суміжний землекористувач. Вказав, що інформація від органів виконавчої влади або місцевого самоврядування щодо вилучення земельних ділянок із складу земель лісгоспу у ДП «Бориспільський ліспгосп» відсутня. Серед вищевказаних земельних ділянок також є й вищевказані земельні ділянки, розташовані в адміністративних межах Русанівської сільської ради Броварського району Київської області, кадастрові №№ :05:003:0003; :05:003:0004; :05:003:0005; :05:003:0006; :05:003:0007 - які частково накладаються на землі, що знаходяться в постійному користуванні лісгоспу. У зв`язку з наведеним, ДП «Бориспільський ліспгосп» просив провести перевірку законності набуття права на земельні ділянки з відповідним цільовим призначенням та витребувати земельні ділянки з чужого незаконного володіння.

За змістом листа Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-10-0.333-14435/2-21 від 23.12.2021, документації із землеустрою щодо вищевказаних спірних земельних ділянок, в місцевому фонді документації із землеустрою та оцінки земель Відділу № 3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Київській області не виявлено. Державна реєстрація речового права на зазначені земельні ділянки відбулася відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

На запит Броварської окружної прокуратури Українське державне проектно лісовпорядне виробниче об`єднання «Укрдержліспроект» надало фрагменти з публічної кадастрової карти України з нанесеними межами кварталів 69 та 73 Баришівського лісництва ДП «Бориспільський лісгосп» і межами їх таксаційних виділів відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2003 та 2014 років та межами земельних ділянок згідно з поданими кадастровими номерами.

Відповідно до листа Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 16.12.2021, виконавчий комітет селищної ради повідомив, що Русанівською сільською радою або Великодимерською селищною радою не приймалися рішення про вилучення земельних ділянок, зокрема, за кадастровими номерами №№:05:003:0003; :05:003:0004; :05:003:0005; :05:003:0006; :05:003:0007- з державного лісового фонду, рішення про зміну цільового призначення земельних ділянок не приймалося, будь-яка містобудівна документація пов`язана із вказаними ділянками в матеріалах Великодимерської селищної ради відсутня.

Згідно листа ДП «Бориспільський лісгосп» № 578 від 15.12.2021, лісгоспом не надавались упродовж 2000-2014 років погодження на вилучення з постійного користування ДП «Бориспільське лісове господарство» земель лісогосподарського призначення для подальшого використання земельних ділянок, зокрема, з кадастровими номерами №№ :05:003:0003; :05:003:0004; :05:003:0005; :05:003:0006; :05:003:0007 - які розташовані в адміністративних межах Русанівської сільської ради Броварського району Київської області.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом частин першої та третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Особа, якій належить порушене право, може скористатися не будь-яким на свій розсуд, а певним способом захисту такого свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини, або договором. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20) зазначено, що позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові (постанова Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 1340/4630/18 (адміністративні провадження № К/9901/16194/19; К/9901/16864/19)).

Способи захисту цивільного права чи інтересу - це визначені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (пункт 5.5)). Інакше кажучи, це дії, спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15-ц (провадження № 14-112цс19, пункт 14)).

Відповідно доч.2ст.1 ЛК України, ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцем розташування виконують водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах.

Згідно ч. 3 ст. 1 ЛК України, усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

В Україні ліси та землі лісогосподарського призначення є об`єктами підвищеного захисту зі спеціальним режимом використання та спеціальною процедурою надання.

Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави (частина третя статті 1 ЛК України).

За приписами п. 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» ЛК України, до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Враховуючи наведене, судом встановлено, що земельні ділянки відповідачів за кадастровими номерами :05:003:0003; :05:003:0004; :05:003:0005; :05:003:0006; :05:003:0007-частково накладається на землі лісогосподарського призначення, які перебувають в постійному користуванні ДП «Бориспільський лісгосп», а саме в кварталі 73, виділ 16 Баришівського лісництва ДП «Бориспільський лісгосп» згідно з планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування. Факт віднесення спірних земельних ділянок до земель лісогосподарського призначення підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування: проектом організації та розвитку лісового господарства 2004 року, 2014 року. При цьому погодження на вилучення чи зміну цільового призначення вказаних земельних ділянок не надавалося землекористувачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до частини першої статті 8, частини першої статті 9 ЛК України у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності; у комунальній власності перебувають ліси в межах населених пунктів, крім лісів, що перебувають у державній або приватній власності.

Згідно зі статтею 10 ЛК України ліси в Україні можуть перебувати у приватній власності; суб`єктами права приватної власності на ліси є громадяни та юридичні особи України.

Відповідно до статті 12 ЛК України громадяни та юридичні особи України можуть безоплатно або за плату набувати у власність у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств замкнені земельні лісові ділянки загальною площею до 5 гектарів; ця площа може бути збільшена в разі успадкування лісів згідно із законом; громадяни та юридичні особи можуть мати у власності ліси, створені ними на набутих у власність у встановленому порядку земельних ділянках деградованих і малопродуктивних угідь, без обмеження їх площі; ліси, створені громадянами та юридичними особами на земельних ділянках, що належать їм на праві власності, перебувають у приватній власності цих громадян і юридичних осіб.

Можливість набуття права приватної власності на земельну ділянку лісогосподарського призначення передбачена також положеннями статей 56, 57 ЗК України.

Про зазначене також вказувала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21, пункт 53 зазначеної постанови).

Звертаючись до суду з позовом у даній справі, прокурор посилався на те, що спірні земельні ділянки відносяться до земель лісогосподарського призначення та перебувають у постійному користуванні ДП «Бориспільське лісове господарство», вибули із володіння власника незаконно, тому просив суд: визнати недійсним розпорядження районної державної адміністрації; скасувати державну реєстрацію права власності та усунути перешкоди у здійсненні прав користування та розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення шляхом їх повернення на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння відповідачів.

Серед способів захисту майнових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння у порядку статей 387, 388 ЦК України (віндикаційний позов) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном згідно зі статтею 391 ЦК України (негаторний позов). Позовом про витребування майна, зокрема віндикаційним позовом, є вимога власника, який не є володільцем належного йому на праві власності (на правах володіння, користування та розпорядження) індивідуально визначеного майна, до особи, яка заволоділа останнім, про витребування (повернення) цього майна з чужого незаконного володіння. Негаторний позов - це вимога власника, який є володільцем майна (відновив володіння майном), до будь-якої особи про усунення перешкод (шляхом повернення майна, виселення, демонтажу самочинного будівництва тощо), які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, які можуть призвести до виникнення таких перешкод. Зазначений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.

Факт володіння нерухомим майном за загальним правилом можна підтвердити, зокрема державною реєстрацією права власності на це майно у встановленому законом порядку (принцип реєстраційного підтвердження володіння) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181цс18, пункт 89)). Цей фактичний стан володіння слід відрізняти від права володіння, яке належить власникові (частина перша статті 317 ЦК України) незалежно від того, є він фактичним володільцем майна, чи ні. Тому власник не втрачає право володіння нерухомим майном у зв`язку з державною реєстрацією права власності за іншою особою, якщо остання не набула права власності. Натомість ця особа внаслідок реєстрації за нею права власності на нерухоме майно стає фактичним володільцем останнього, але не набуває право володіння, допоки право власності зберігається за попереднім володільцем. Отже, володіння нерухомим майном, яке посвідчує державна реєстрація права власності, може бути правомірним або неправомірним (законним або незаконним) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21, пункти 65-67)).

Фізичне зайняття особою, за якою не зареєстроване право власності на нерухоме майно, не позбавляє власника фактичного володіння, але створює перешкоди у здійсненні ним права користування своїм майном. Інакше кажучи, зайняття земельної ділянки, зокрема фактичним користувачем, треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його володіння цією ділянкою. У таких випадках її власник має право вимагати усунення цих перешкод (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21, пункти 70-71)).

Заволодіння земельними ділянками є неможливим лише в разі, якщо на такі ділянки в принципі, за жодних умов не може виникнути право власності. Якщо ж закон допускає набуття права власності на земельні ділянки, але обмежує їх використання лише з певною метою, то передання ділянок з порушенням такого обмеження може свідчити про те, що право власності порушника на земельну ділянку не виникло, але не свідчить про неможливість заволодіння (зокрема неправомірного) земельною ділянкою.

З урахуванням наведеного визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є відсутність або наявність у позивача володіння майном.

Метою позову про витребування майна (незалежно від того, на підставі приписів яких статей ЦК України цю вимогу заявив позивач) є забезпечення введення власника - позивача у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. Так, у випадку нерухомого майна, означене введення полягає у внесенні запису (відомостей) про державну реєстрацію за позивачем права власності на відповідне майно (близькі за змістом висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181цс18 пункт 89), від 07 листопада 2018 року у справах № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18, пункт 95) і № 488/6211/14-ц (провадження № 14-235цс18, пункт 84), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21, пункт 146), від 14 грудня 2021 року у справі № 344/16879/15-ц (провадження № 14-31цс20), від 06 липня 2022 року у справі № 914/2618/16 (провадження № 12-25гс21пункт 37)).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що вимога про витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення з незаконного володіння (віндикаційний позов) у порядку статті 387 ЦК України є ефективним способом захисту права власності (постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 368/1158/16-ц (провадження № 14-140цс18), від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц (провадження № 14-96цс18), від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21)).

Держава, в інтересах якої прокурор звернувся до суду, не є володільцем спірної земельної ділянки, але як власник має право володіння нею (частина перша статті 317 ЦК України). Тому права держави підлягають захисту шляхом витребування такої ділянки з володіння кінцевого набувача. Статус володільця у держави буде відновлений у разі задоволення вимог про витребування на її користь спірної земельної ділянки та внесення до відповідного державного реєстру запису про право власності держави на цю ділянку.

Таким чином, оскільки встановлено, що спірні земельні ділянки вибули з володіння держави, право власності на них зареєстроване за відповідачами, суд дійшов висновку, що заявлений прокурором негаторний позов про повернення спірних земельних ділянок, у контексті зазначених обставин справи, не спрямований на ефективне відновлення права держави на спірні земельні ділянки.

Суд звертає увагу, що витребування земельних ділянок у власність держави потребує оцінки добросовісності дій її фактичного реєстраційного володільця, який набув право власності на них на підставі правочину, а також пропорційності втручання у його право власності у відповідності до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, враховуючи характер спірних правовідносин, норми матеріального права, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що обраний прокурором спосіб захисту є неефективним й, у контексті обставин справи, належним способом захисту прав держави є звернення до суду з вимогами про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння, ураховуючи, що держава позбавлена права володіння останніми.

Наведене відповідає висновку, викладеному у постановах Верховного Суду від 01 травня 2024 року у справі № 369/2869/22 (провадження № 61-15246св23), від 11 червня 2024 року у справі № 370/600/22 (провадження № 61-781св24) та від 09 жовтня 2024 року у справі № 369/13968/21 (провадження № 61-9356св24).

Обрання неефективного способу захисту є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

З огляду на вищевикладене, у задоволенні позовних вимог заступника керівника Броварської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Броварської районної державної адміністрації, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» про усунення перешкод у здійсненні Київською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення шляхом визнання недійсним розпорядження, скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та повернення земельних ділянок - слід відмовити, оскільки позивачем обрано неефективний спосіб захисту.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 21, 387, 388 Цивільного кодексу України, ст. ст. 5, 13, 19, 48, 255, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні позовних вимог заступника керівника Броварської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Броварської районної державної адміністрації, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» про усунення перешкод у здійсненні Київською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення шляхом визнання недійсним розпорядження, скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та повернення земельних ділянок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Писанець Н.В.