УХВАЛА

30 липня 2025року

м. Київ

справа № 754/8481/25

провадження № 61-9726зно25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід

судді Верховного Суду Сакари Н. Ю. від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 23 липня

2025 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до начальника відділу організації розгляду звернень та запитів управління організації комунікації з громадськістю, розгляду звернень та запитів ОфісуГенерального прокурора Стойко Вікторії Вікторівни про відшкодування моральної шкоди та зобов`язання передати звернення за призначенням для їх розгляду та повідомлення про це позивача,

ВСТАНОВИВ:

27 липня 2025 року ОСОБА_1 на офіційну електронну адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надіслав заяву про перегляд ухвали Верховного Суду від 23 липня 2025 року за нововиявленими обставинами, яка зареєстрована 28 липня 2025 року.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28 липня 2025 року вказану заяву передано судді-доповідачу Сакарі Н. Ю.

У вказаній заяві ОСОБА_1 заявив недовіру судді Сакарі Н. Ю., а також висловив заперечення щодо розгляду та вирішення суддею заяви. Заявник зазначаєу заяві таке: «Я вищевказаному судді не довіряю (підстави вагомі) - і це моє право

(ст. 21 КУ) з яким ви зобов`язані рахуватися, бо це право вище за рангом виконання чим усі статті ЦПКУ - це і є конституційним принципом «Верховенства права» (це я пишу для того, щоб він не розглядав цю заяву - маються на увазі вищевказаний суддя)… це буде наочний злочин, якщо знову цей же суддя буде розглядати і вирішувати цю заяву. Вам це зрозуміло?».

Ухвалою Верховного Суду від 29 липня2025 року заявлений ОСОБА_1 відвід судді Верховного Суду Сакарі Н. Ю.визнано необґрунтованим та передано для вирішення зазначеного питання іншому судді.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 29 липня 2025 року заяву ОСОБА_2 про відвід судді Верховного

Суду Сакари Н. Ю. визначено судді-доповідачу Верховного Суду Карпенко С. О.

Дослідивши матеріали касаційного провадження, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого ОСОБА_1 відводуз огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (частина друга статті 36 ЦПК України).

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або небезсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України» № 33949/02, § 49-52, від 9 листопада 2006 року).

Щодо суб`єктивного критерію, то немає підстав стверджувати, що суддя Верховного Суду Сакара Н. Ю. у цій справі можевиявити або виявила особисту упередженість до заявника. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.Таких доказів матеріали касаційного провадження не містять.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Верховний Суд, оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для відводу, дійшов висновку, що зміст заяви ОСОБА_1 не свідчить про наявність підстав, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України.

Незгода заявника з ухвалою Верховного Суду від 23 липня 2025 року про повернення його касаційної скарги згідно з частиною третьою

статті 44 ЦПК України не є підставою для відводу судді відповідно до

частини четвертої статті 36 ЦПК України, при цьому ухвалення суддею зазначеного судового рішення є реалізацією процесуальних повноважень, передбачених нормами ЦПК України.

Статтею 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Верховний Суд звертає увагу заявника, що він як учасник справи зобов`язаний виявляти повагу до суду, та не може використовувати інститут відводу суддів з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для нього процесуального рішення. Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

За таких обставин у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Сакари Н. Ю. суддя відмовляє.

Відповідно до частини одинадцятої статті 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід

судді Верховного Суду Сакари Н. Ю. від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 23 липня

2025 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до начальника відділу організації розгляду звернень та запитів управління організації комунікації з громадськістю, розгляду звернень та запитів Офісу Генерального прокурора Стойко Вікторії Вікторівни про відшкодування моральної шкоди та зобов`язання передати звернення за призначенням для їх розгляду та повідомлення про це позивача відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко