Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

Справа №439/1031/25

Провадження № 2/439/502/25

30 липня 2025 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Войтюк Т.Л.

за участю секретаря судового засідання Полінчук С.-Е.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Бродівського районного суду Львівської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання дітей,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 звернулась в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з відповідача аліменти на дітей в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позовних вимог, зазначає, що 14.05.2011 року між нею та ОСОБА_2 укладено шлюб. На даний час в провадженні Бродівського районного суду Львівської області знаходиться цивільна справа про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Від шлюбу народилось двоє дітей, а саме: дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначає, що діти проживають із нею та перебувають на повному її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість.

Ухвалою суду від 02 червня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження в справі з викликом сторін та призначено судове засідання на 30 червня 2025 року. Ухвалою суду від 30 червня 2025 року розгляд справи відкладено на 30 липня 2025 року у зв`язку із неявкою в судове засідання відповідача.

У судове засідання 30 липня 2025 року позивач та її представник не з`явились. Від представника позивачки адвоката Микитюка С.М. надійшла заява, у якій він просить розгляд справи проводити без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує, щодо винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач будучи належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи в судове засідання повторно не з`явився, відзив не подав.

Враховуючи, що про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав і представник позивача не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи згідно ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою представника позивача.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що 14.05.2011 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 14 травня 2011 року (а.с.10).

За час перебування у шлюбі у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 07 лютого 2012 року та ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 25 січня 2022 року (а.с.11, 13).

Відповідно до довідки №01-16-08/02/3 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку/осіб діти ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проживають з матір`ю (а.с.15).

Позивачка, покликаючись на ст. 180 СК України, вказує на обов`язок відповідача як батька утримувати їхніх дітей до досягнення повноліття, оскільки відповідач не виконує такого обов`язку, тому просить вирішити спір в судовому порядку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Так само і положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Правовідносини щодо утримання батьками дитини регулюються главою 15 Сімейного кодексу України (далі СК України), яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов`язок є рівним для обох батьків і покладається на них, не зважаючи на те, з ким із батьків проживає дитина (стаття 180 СК України).

Відповідно до частини першої та другої статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

При цьому за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Так, в обґрунтування позовних вимог про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей позивач зазначила, що домовленість щодо утримання дітей між сторонами недосягнута, а відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання малолітніх дітей не надає. За таких обставин позивачу важко самій створити умови для належного утримання дітей, їхнього фізичного та духовного розвитку.

Судом враховано, що діти проживають з матір`ю та знаходяться на її утриманні, а також те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька дитини, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей відповідно до рішення суду.

При визначенні розміру аліментів суд виходить з такого.

Відповідно до вимог частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частина друга статті 182 СК України визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Так, згідно зі статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить 2563 грн, на дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень;

Враховуючи вищезазначені норми закону, суд виходить із того, що батьки повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі, не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини.

Оскільки встановлений частиною другою статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, виходячи із аналізу цієї норми Закону, висновується, що іншу рівну частину аліментів на виконання батьківського обов`язку щодо утримання дитини повинен забезпечити той з батьків, із ким проживає дитина.

Згідно частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При цьому частини друга та третя статті 183 СК України визначає, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Оцінюючи надані суду докази, виходячи із рівності обов`язку батьків щодо утримання дітей, розумності та достатності розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб дітей, зважаючи на встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягувати із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

При визначенні розміру аліментів суд ураховує особу відповідача, який є працездатним, відсутність інформації про незадовільний стан здоров`я відповідача та про наявність на його утриманні інших дітей. Відповідач у судове засідання не з`явився, будь-яких доказів на спростування доводів позивача, що викладені у позовній заяві, суду не подав.

Суд вважає, що менший розмір аліментів не буде достатнім для належного виховання та утримання дітей, а також забезпечення їм належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста статті 141 ЦПК України).

Оскільки згідно з вимогами пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 280, 282, 284, 287, 289, 430, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання дітей - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 30 травня 2025 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 1211 грн 20 к.

Заочне рішення може бути переглянуте Бродівським районним судом Львівської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повне судове рішення виготовлено 30 липня 2025 року.

Суддя Т.Л. Войтюк