ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2619/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

19 лютого 2025 року Дарницький районний суд міста Києва у складі судді Якусика О.В., за участю секретаря судового засідання Гайової С.Г., розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення майна з під арешту,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 у порядку ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»;

- заходи забезпечення позову (обтяження № 32795138), накладені ухвалою Дарницького районного суду міста Києва №753/14586/19 від 12.08.2019 та внесені обтяження у вигляді арешту нерухомого майна зняти, арешт скасувати;

- заходи забезпечення позову (обтяження № 47187026) накладені ухвалою Дарницького районного суду міста Києва №753/21043/21 від 27.06.2022 та внесені обтяження у вигляді арешту нерухомого майна зняти, арешт скасувати.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 травня 2024 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В.

Згідно з відповіддю № 638069 від 12 червня 2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_2 09.01.2024 знята з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 04 липня 2024 року позовну заяву залишено без руху.

08 липня 2024 року від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху, разом з уточненою позовною заявою, в якій позивач просить:

- внесені обтяження (обтяження № 32795138) у вигляді арешту нерухомого майна, накладені ухвалою Дарницького районного суду міста Києва по справі №753/14586/19 від 12.08.2019 зняти, арешт скасувати;

- внесені обтяження (обтяження №47187026) у вигляді арешту нерухомого майна, накладені ухвалою Дарницького районного суду міста Києва по справі №753/21043/21 від 27.06.2022 зняти, арешт скасувати.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30 липня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 753/10681/24 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 01 жовтня 2024 року.

01 жовтня 2024 року підготовче засідання відкладено на 22 листопада 2024 року.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 22 листопада 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 08 січня 2025 року.

08 січня 2025 року розгляд справи відкладено на 19 лютого 2025 року.

Відповідач у судові засідання 08 січня 2025 року та 19 лютого 2025 року не з`явилася, явку уповноваженого представника не забезпечила, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася за останньою відомою адресою її зареєстрованого місця проживання, однак поштова кореспонденція повернута на адресу суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Крім цього відповідачі повідомлялись про день та час розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Інформація про стан розгляду справи викладалась у відповідних процесуальних документах - ухвалах суду, які, відповідно до приписів Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень України оприлюднювались у цьому Реєстрі. Окрім того інформація про стан дату і час розгляду справи була розміщена на офіційному веб-сайті Судової влади України.

Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідач не скористалася своїм процесуальним правом, передбаченим статтями 174, 178 ЦПК України та не направила суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову.

Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення, проти чого позивач не заперечував.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва від 04 січня 2024 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., ОСОБА_1 належить на праві власності нерухоме майно, що складається з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з однієї житлової кімнати, загальною площею 36,6 кв.м., житловою площею 16,9 кв.м., яка придбана ОСОБА_1 за 1 611 024,00 грн, що раніше належала ОСОБА_2 , на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва, серія та номер: 753/23631/21, виданого 17 травня 2022 року, право власності на яку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15 лютого 2023 року, номер відомостей про речове право: 49311135, тип речового права: право власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно слідує, що на квартиру АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_2 , накладено:

арешт, реєстраційний номер обтяження № 47187026, на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби у Дарницькому р-ні, серія та омер: 69305614, виданий 28.06.2022, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 64011835 від 28 червня 2022 року.

арешт, реєстраційний номер обтяження № 32795138, на підставі ухвали суду, провадження №2/753/7005/19, серія та номер: справа №753/14586/19, виданий 31.07.2019, видавник: Дарницький районний суд міста Києва, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48213517 від 13.08.2019, зареєстроване Департаментом з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), м. Київ.

Як зазначає позивач, вказані арешти квартири були зареєстровані на підставі ухвал про забезпечення позову у справах щодо спірного майна, які розглядалися Дарницьким районним судом міста Києва і рішення у яких набрали законної сили.

В подальшому 25 грудня 2023 року у системі електронних торгів арештованого майна було проведено електронні торги з продажу квартири АДРЕСА_2 , на підставі цього згенеровано протокол проведення електронного аукціону № 602701, де переможцем було визнано ОСОБА_1 .

На підставі протоколу та квитанцій про сплату за лот аукціону приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Овчаренком Миколою Олександровичем було складено акт про проведені електроні торги 04 січня 2024 року. В цей же день приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою Аллою Володимирівною було видане свідоцтво про право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

04 січня 2024 року право власності на вказану квартиру зареєстровано за позивачем.

Оскільки спірна квартира була реалізована на торгах, позивач вважає, що як власник цього майна вправі пред`явити до суду позов про визнання права власності на майно та звільнення його з-під арешту(ів), підстави для застосування яких щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000 на цей час відсутні.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Як передбачено ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини встановлені ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Отже, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до висновку Верховного Суду України від 15 березня 2013 року у справі №6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 листопада 2019 року у справі №643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37).

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У своїх рішення Європейський суд з прав людини наголошував, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними засобами і тією метою, на яку спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними меті їх застосування.

Як слідує з матеріалів справи, позивач не був учасником справ № 753/14586/19 та 753/21043/21, у яких з метою забезпечення позовів був накладений арешт на квартиру. У матеріалах справи також відсутні докази того, що на даний час існує потреба в арешті майна позивача, оскільки судові рішення у вказаних вище справах набрали законної сили, а позивач набув права на це майно в процесі примусового виконання судового рішення у справі № 753/21043/21.

Наявність чинного обтяження (арешту) майна за таких умов порушує права позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном.

За вказаних обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для продовження існування вказаних обтяжень, як і відсутність правових підстави для обмеження правомочностей позивача.

З огляду на викладене позов підлягає задоволенню.

Також відповідно до статті 141 ЦПК з відповідача на користь позивачапідлягає стягненнюсудовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись статтями 12-13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення майна з під арешту задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 , який зареєстрований 12.08.2019 за № 32795138, держаним реєстратором - Шульга Ірина Юріївна, Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), м. Київ, на підставі ухвали суду, провадження №2/753/7005/19, серія та номер: справа №753/14586/19, виданий 31.07.2019, видавник: Дарницький районний суд міста Києва, індексний номер: 64011835 від 28.06.2022.

Зняти арешт з нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 , який зареєстрований 28.06.2022 за № 47187026, держаним реєстратором - Лапанашвілі Петро Юрійович, Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), на підставі постанови, серія та номер: НОМЕР_3, виданий 28.06.2022, Дарницький ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:64011835 від 28.06.2022.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На заочне рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 29 липня 2025 року.

Суддя Олександр ЯКУСИК