Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 494/62/25
Провадження № 2-др/499/6/25
У Х В А Л А

про залишення завяи без розгляду

04 серпня 2025 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлова І. В., за участю секретаря судового засідання Дібрової О. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в селищі Іванівка заяву представника позивача ТОВ «Інвестиційно-транспортна компанія» адвоката Бец Наталії Андріївни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-транспортна компанія» до Публічного акціонерного товариства «НАСК «ОРАНТА», ОСОБА_1 , про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду, 10.07.2025 року від представника позивача адвоката Бец Н.А. надійшла письмова заява, яка була направлена до суду 09.07.2025 року, про винесення додаткового рішення про розподіл судових витрат після ухвалення рішення у справі на підставі ч. 8 ст. 141 ЦПК України, в якій останній просить стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та ОСОБА_1 на користь ТОВ «Інвестиційно-транспортна компанія» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 59567,20 грн. солідарно в рівних частках, а також витрати на проведення незалежної оцінки у розмірі 8000,00 грн. також солідарно в рівних частках.

Свою заяву представник обґрунтувала тим, що рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 19.06.2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-транспортна компанія» до Публічного акціонерного товариства НАСК «ОРАНТА», ОСОБА_1 , про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково. Стягнуто з ПАТ НАСК «Оранта» на користь ТОВ «ІТК» страхове відшкодування заподіяної матеріальної шкоди у розмірі 158500,00 грн. В іншій частині позову до ПАТ НАСК «ОРАНТА» - відмовити. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ІТК» матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожню-транспортної пригоди у розмірі 1801520,41 грн. Стягнуто з ПАТ НАСК «ОРАНТА» на користь ТОВ «ІТК» судовий збір у розмірі 2388,57 грн. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ІТК» судовий збір у розмірі 27010,14 грн.

Раніше, під час звернення до суду представник позивача вказувала про орієнтований розрахунок судових витрат, та відзначала на ту обставину, що докази судових витрат на професійну правничу допомогу буде надано до суду протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

У судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, вказала, що нею було дотримано вимог ст.134 ЦПК України під час подачі до суду позову, тому є всі підстави для задоволення заяви та ухвалення додаткового рішення по справі.

Представник відповідача Хацько Г.Г. заперечувала проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення по справі, оскільки заявлені представником позивача витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними з складністю справи та тривалістю її розгляду (оскільки по суті було три судових засідання в яких представник позивача брала участь дистанційно), заявлені витрати до стягнення є необґрунтованими та завищеними.

Представник відповідача ПАТ НАСК «ОРАНТА» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв та клопотань не надав, про причини неявки не повідомив, однак його неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, заяву та додані до неї документи, суд доходить до наступних висновків.

Згідно з ч.3 та ч. 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з приписами п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 19.06.2025 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-транспортна компанія» до Публічного акціонерного товариства НАСК «ОРАНТА», ОСОБА_1 , про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково. Вирішено питання про розподіл судових витрат в частині судового збору.

З урахуванням положень ст. 265 ЦПК України, яка визначає зміст рішення суду, за загальним правилом, судові витрати розподіляються під час ухвалення рішення суду, за умови надання стороною до ухвалення такого рішення доказів понесення відповідних витрат.

Статтею 141 ЦПК України визначено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Так, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.2 ст.133 ЦПК України).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. (ч.2 ст.137 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частинами 1-3 статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (ч. 1 ст. 120 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається з позовної заяви, серед іншого представник просив, стягнути з відповідачів витрати понесені позивачем на отримання правової допомоги. Водночас, доказів, які б свідчили про понесений розмір витрат на професійну правничу допомогу позивачем та його представником не було надано до винесення рішення по справі.

Слід зазначити, що в судовому засіданні 19.06.2025 року під час проголошення вступної та резолютивної частини рішення були присутні представники сторін, відтак представник позивача Бец Н.А. була обізнана про ухвалення судового рішення по справі та про результат вирішення спору.

Крім того, згідно із довідки про доставку електронного документу, про отримання документу з "Електронного суду" учасником справи документ в електронному вигляді "Рішення" від 19.06.2025 по справі № 494/62/25 була доставлена адвокату Бец Н.А. до електронного кабінету 20.06.2025 року 3:06:20.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

За таких обставин, кінцевим строком подачі доказів понесених судових витрат на правову допомогу по справі є 24.06.2025 (включно).

З матеріалів справи вбачається, що заява представника позивача адвоката Бец Н.А. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу, яка хоч і датована 23.06.2025 року, однак була подана до суду поштовим зв`язком лише 09.07.2025 року, про що свідчить відмітка на накладній «Нова пошта».

Таким чином, хоч представником позивача було дотримано вимог ст.134 ЦПК України, однак саме докази понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу подані суду з пропуском строку, визначеного ч.8 ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вище вказувалося відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

При цьому клопотання про поновлення строку через його пропуск з поважних причин, позивачем та його представником суду не заявлялося.

Водночас ЄСПЛ у своїх рішеннях, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, неодноразово наголошував, що право на доступ до правосуддя, закріплене у ст.6 Конвенції, не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути розумний ступінь пропорційності між застосованими засобами та поставленою метою (рішення від 21 грудня 2010 року у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України", рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ашінгдейн проти Великої Британії", рішення від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України").

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зі змісту абзацу 3 ч. 8 ст. 141 ЦПК України у разі неподання стороною доказів на підтвердження понесених судових витрат протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Ураховуючи наведені обставини, заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення у даній справі необхідно залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 126, 127, 137, 141, 259, 260, 270, 353-354 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ТОВ «Інвестиційно-транспортна компанія» адвоката Бец Наталії Андріївни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-транспортна компанія» до Публічного акціонерного товариства «НАСК «ОРАНТА», ОСОБА_1 , про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було підписано лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяІгор ПОГОРЄЛОВ