КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 756/7580/24
провадження № 22-ц/824/4478/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.

при секретарі Черняк Д. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2024 року в складі судді Диби О. В.,

встановив:

11.06.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - КП «Київтеплоенерго») про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31.10.2012 вона за власні кошти обладнала належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 приладом обліку теплової енергії типу «SensoStar 2», заводський номер 23881726.

Вказаний вузол обліку теплової енергії встановлений в квартирі позивача відповідно до "Робочого проекту" - обладнання вузла обліку теплової енергії об`єкт: квартира АДРЕСА_1 , розробленого на її замовлення Приватним підприємством "ПП ВІК" від 2014 року та погодженого ТОВ "Житлобуд-1", як балансоутримувачем будинку.

Встановлений в квартирі позивача вузол комерційного обліку тепла введений в експлуатацію на підставі Акту введення в експлуатацію вузла комерційного обліку теплової енергії від 31.10.2012, яким позивача було зобов`язано у встановлені терміни проводити повірку теплолічильника, з визначенням терміну чергової повірки - 2016 рік та Акту прийняття на комерційний облік вузла обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення від 14.04.2016.

Державним підприємством "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів" ДП "УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ" видано Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної технічки №24-1-2/627 від 22.08.2016 року, з якого вбачається, що він відповідає вимогам ДСТУ ЕN1434, яке чинне до серпня 2020 року.

Державним підприємством "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, видано Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної технічки №24-1-2К/12740 від 30.07.2020, з якого вбачається, що він відповідає вимогам ДСТУ ЕN1434, яке чинне до 30 липня 2024 року.

Державним підприємством "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, видано Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної технічки №П33М024 від 20 травня 2024 року, з якого вбачається, що він відповідає вимогам ДСТУ 9109:2021. Вказане свідоцтво чинне до 20 травня 2028 року.

Вказаний вузол обліку теплової енергії, шафа з приладом обліку знаходиться в квартирі позивача, взятий на облік ПАТ "Київенерго".

З 01.05.2018 КП "Київенерго" припинило свою діяльність у сфері теплопостачання.

З цього часу КП "Київтеплоенерго" набуло статусу виконавця послуг з централізованого опалення у будинку за вищевказаною адресою.

Укладений договір діє до цього часу за мовчазною згодою сторін, що підтверджується нарахуванням позивачу платежів КП "Київтеплоенерго" з жовтня 2019 року по сьогодні за спожите тепло згідно з обсягами, які вона надавала через особистий кабінет - різниця попередніх та поточних показників засобу обліку теплової енергії по квартирі №225 (заводський номер 23881726) плюс МЗК.

Станом на листопад 2019 року з її електронного кабінету, який є на сайті ГІОЦ, лічильник зник, тому вона не має можливості внести показники.

Зазначає, що технічна можливість встановлення вузла розподільного обліку визначається згідно з Порядком визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку комунальної послуги з постачання теплової енергії, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2018 року.

Згідно з Актом обстеження №37/1 від 04.11.2019 щодо технічної можливості встановлення розподільного обліку теплової енергії, замовником якого є вона, а виконавцем - ТОВ "Техенерго-Клімат", суб`єкт господарювання, що має ліцензію на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2018 року №289 за адресою: АДРЕСА_3 : розводка системи опалення - однотрубна, змішана з верхньою подачею; вузол обліку теплової енергії наявний на загальному вводі; забудовником передбачене встановлення теплолічильника на зворотному трубопроводі, проектне рішення складається із встановленням теплолічильника та першого термоопору на зворотному трубопроводі, другий термоопір монтується в найближчий подавальний стояк з опломбованим шаровим краном для запобігання перекриття потоку теплоносія. Висновок щодо можливості встановлення теплолічильника : Можливо.

Посилання відповідача про наявність у нього інформації, що у будинку відсутнє окреме відгалуження системи опалення, як результат відсутня технічна можливість встановлення вузла розподільного обліку, не може бути доказом про відсутність технічної можливості уже встановленого засобу квартирного обліку тепла.

Виставляючи рахунки за теплопостачання за показниками обліку засобу квартирного обліку тепла за період з жовтня 2018 року по листопад 2019 року відповідач, вже після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 10.10.2018 №829, визнав законність обладнання її квартири приладом обліку тепла.

Відмовивши у прийнятті на абонентський облік вузла розподільного обліку теплової енергії без урахування показників лічильника теплової енергії відповідач обмежив її право на раціональне споживання теплової енергії та оплату за фактично отримані послуги.

Посилаючись на вказані обставини просила суд:

1. визнати неправомірними дії КП «Київтеплоенерго» щодо зняття з обліку встановленого згідно проекту лічильника тепла та проведення нарахування за комунальну послугу «централізоване опалення» в опалювальні сезони 2019-2020, 2020-2021 років, опалювального сезону 2021-2022 та 2022-2023, 2023-2024 без урахування щомісячних показників лічильника (заводський номер 23881726), що обліковує теплову енергію по квартирі АДРЕСА_1 ;

2. здійснювати нарахування оплати за опалення в квартирі АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , з урахуванням показань вузла розподільного обліку тепла, що встановлений в квартирі;

3. здійснити перерахунок нарахувань за теплопостачання з листопада 2019 року, враховуючи показники приладу обліку спожитого тепла ( заводський номер 23881726) у квартирі АДРЕСА_1 .

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2018 року №829 затверджено Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії (далі - Порядок).

Власник квартири має право на встановлення вузла розподільного обліку теплової енергії лише у випадку відповідності внутрішньобудинкової системи опалення усім критеріям, передбаченим у п. 6 Порядку.

У листі від 08 січня 2019 року «Щодо оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку комунальних послуг» Міністерство розвитку громад та територій України роз`яснило, що вузли розподільного обліку теплової енергії у будинку з вертикальною системою централізованого опалення не встановлюються.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що внутрішньобудинкова система опалення в будинку по АДРЕСА_4 відповідає усім критеріям, що визначені у п. 6 Порядку, які надають технічну можливість встановлення вузлів розподільного обліку в квартирах вказаного будинку. При цьому, судом встановлено, що вузол розподільного обліку встановлений у квартирі позивача відповідає не всім зазначеним критеріям.

Відповідно до п. 12.3.2 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» за відсутності технічної можливості облаштування системи централізованого опалення поквартирними лічильниками теплоспоживання при відповідному обґрунтуванні допускається застосовувати вертикальну систему опалення з можливістю обладнання/дообладнання зазначеної системи відповідно запірно-регулювальною арматурою згідно з вимогами СНиП 2.04.05, ДБН В.2.2-15, ДБН В.2.5-39, а також можливістю влаштування приладів-розподілювачів теплової енергії на опалювальних приладах для обліку фактичного теплоспоживання квартирами.

Наведене свідчить, що у квартирі позивача можливим є встановлення приладів-розподілювачів, а не встановлення вузла розподільного обліку теплової енергії.

Матеріали справи також не містять жодних доказів, що встановлені у квартирі позивача лічильники теплової енергії перебували на обліку у відповідача та до листопада 2019 року нарахування за теплову енергію здійснювалося з урахуванням показників встановленого лічильника.

12.11.2024 ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Вважає, що висновок суду щодо відсутності на обліку лічильника у відповідача не ґрунтується до доказах. Відповідач визнав, що встановлений в квартирі позивача "лічильник було правомірно знято з обліку", про що зазначено в рішенні суду. Цей факт підтверджується також нарахуванням відповідачем оплати згідно з показниками лічильника, які вона надавала, що відображено в рахунках-повідомленнях КП "Київтеплоенерго".

Відповідач у відзиві на позовну заяву вказав: "...показання вузлів розподільного обліку, прийнятих на абонентський облік Київенерго не могли не братися до уваги КП "Київтеплоенерго" під час здійснення розрахунків...", чим фактично визнав, що лічильник перебував на обліку.

Перебування лічильника на обліку підтверджується і протоколом судового засідання, в якому зафіксована відповідь відповідача на питання суду: "На якій підставі здійснювались нарахування майже рік?" відповідач відповів: "...вузол був прийнятий нами".

Зробивши висновок про те, що наданий позивачем акт прийняття на комерційний облік вузла теплоенергії для потреб опалення окремого приміщення від 14.04.2016 не містить відомостей щодо прийняття його на облік до АЕК "Київенерго", суд не вказав якому нормативному акту суперечить вказаний акт, чим передбачені реквізити акту, які вказані в рішенні суду.

Під час розгляду справи позивачем усно надавалися рахунки-повідомлення, які свідчили про те, що до листопада 2019 року нарахування за теплову енергію здійснювалося з урахуванням показників встановленого лічильника.

Ухвалюючи рішення, суд керувався Порядком визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів-розподілювачів теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2018 №829, який набрав чинності після встановлення в квартирі тепло лічильника.

20.01.2025 представник КП «Київтеплоенерго» - адвокат Коцюба В. О. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2024 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Зазначив, що вузол обліку теплової енергії під час його прийняття-передачі від ПАТ "Київенерго" до КП "Київтеплоенерго" був прийнятий підприємством. Проте в силу великої кількості споживачів підприємству знадобилась певна кількість часу для проведення обстежень, за результатами яких було виявлено, що врахування відповідних вузлів обліку суперечить чинному законодавству, відповідно їх було знято з обліку.

Згідно Акту обстеження №37/1 від 04.11.2019, складеного ТОВ «Мегаватт ЛТД», не дотримано всіх 4 критеріїв, які встановлено п. 6 Порядку визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2018 №829, а саме не забезпечено вільного доступу для зняття показань приладу обліку, його обслуговування, заміни під час подальшої експлуатації.

Оскільки подача теплоносія в квартири здійснюється за вертикальною системою, то на такій системі вузли розподільного обліку не встановлюються.

Таким чином, підприємством не беруться до розрахунків показання вузлів розподільного обліку теплової енергії вказаного будинку з метою дотримання прав всіх споживачів, що проживають за зазначеною адресою. Відповідно розрахунки здійснюються з урахуванням показань будинкового засобу обліку пропорційно опалювальній площі квартири.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Представник КП «Київтеплоенерго» - Пшеничний Є. Ю. просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування квартири від 13 листопада 2020 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергієнко Н. Б. (а.с. 13).

На замовлення ОСОБА_1 . Приватним підприємством «ПП ВІК» розроблено для існуючого встановленого вузла споживання теплової енергії на опалення квартири АДРЕСА_1 , робочий проєкт обладнання вузла обліку теплової енергії РП-19/16/06/2014.

Проект вузла обліку теплової енергії розроблено у відповідності до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» , затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року, «Правил користування тепловою енергією», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1198 від 03.10.2007, ДБН 2.2-15:2005 «Житлові будівлі. Основні положення та згідно: архітектурно-планувального рішення.

Зазначений робочий проект погоджений ТОВ «Житлобуд-1», що підтверджується відміткою круглої печатки ТОВ «Житобуд-1» на першій сторінці Робочого проекту.

Вищевказаний вузол обліку теплової енергії на опалення встановлений СПД ОСОБА_3 в шафі для встановлення лічильника теплової енергії, яка розташована в кімнаті квартири на 5 поверсі, в місці проходження стояка СТ1, СТ2 теплової мережі (опалення) для квартири 225 .

31.10.2012 складено Акт введення в експлуатацію вузла комерційного обліку теплової енергії в квартирі позивача. Теплолічильник типу «SensoStar 2», заводський номер 23881726 виробництва Німеччина, занесений до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки за №У2645-08, та відповідає вимогам ДСТУ 3339-96 («Теплолічильника, Загальні технічні вимоги»). Теплолічильник повірено Укрметртестстандартом 01.10.2012. Дата наступної повірки 2016 р.

Вказаний вузол обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення взятий на облік ПАТ «Київенерго», опломбований 01.10.2012, пломби здані для збереження абоненту піж розпис, що засвідчено відповідним Актом, особовий рахунок НОМЕР_1 (а.с.36).

22.08.2016 встановлений у квартирі позивача теплолічильник пройшов повірку, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №24-1-2/627 ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» ( ДП «Укрметртестстандарт»), яке було чинним до серпня 2020 року (а.с.41).

30.07.2020 встановлений у квартирі позивача теплолічильник пройшов повірку, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №24-1-2К/12740 ДП «Укрметртестстандарт», яке було чинним до 30 липня 2024 року (а.с.40).

20.05.2024 встановлений у квартирі позивача теплолічильник пройшов повірку, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №ПЗЗМ024 ДП «Київоблстандартметрологія », яке чинне до 20 травня 2028 року (а.с.39).

Відповідно до Акта обстеження технічної можливості встановлення вузлів розподільчого обліку теплової енергії згідно з постановою від 10 жовтня 2018 рок у №829 за адресою: АДРЕСА_3 , складеного ТОВ «Мегаватт ЛТД»: розводка системи опалення - однотрубна, змішана з верхньою подачею; вузол обліку теплової енергії наявний на загальному вводі; забудовником передбачене встановлення теплолічильника на зворотному трубопроводі; принциповою схемою внтрішньобудинкової системи опалення передбачено технічну можливість встановлення автоматичних регуляторів температури в приміщеннях для регулювання споживання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що не призведе до порушень гідравлічного режиму внутрішньобудинкової системи опалення будівлі; всі радіатори оснащені автоматичними регуляторами температури; лічильник знаходиться безпосередньо у квартирі але власник гарантує та зобов`язується надати доступ до вузла обліку тепла за першої вимоги; під час встановлення вузла розподільного обліку буде забезпечено дотримання вимог застосування засобу вимірювальної техніки та умов його належної експлуатації, що зазначені у технічній (супровідній) документації на цей засіб (а.с.38).

З 01 травня 2018 року виконавцем послуг з централізованого опалення квартири позивача є КП «Київтеплоенерго».

Як зазначала позивач, до жовтня 2019 року нарахування оплати за послуги з централізованого опалення її квартири здійснювалось відповідачем з урахуванням показань приладу обліку теплової енергії, що встановлений у квартирі.

Проте, станом на листопад 2019 року теплолічильник не відображається в особистому кабінеті позивача на сайті КП «ГІОЦ», а нарахування оплати за послуги з централізованого опалення здійснювались КП «Київтеплоенерго» з урахуванням показань внутрішньобудинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалювальній площі квартири позивача.

Правовідносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавцем) та фізичною особою (споживачем), яка отримує послуги з централізованого постачання гарячої води, урегульовано Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Законом України «Про теплопостачання».

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Так, згідно статті 6 Закону України «Про теплопостачання» державна політика у сфері теплопостачання базується на принципах: зокрема, забезпечення захисту прав та інтересів споживачів; забезпечення впровадження засобів обліку і приладів регулювання споживання теплової енергії.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та не потребує розроблення проектної документації, видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла розподільного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, оператором зовнішніх інженерних мереж, виконавцем відповідної послуги.

Згідно частини сьомої статті 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» за наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим.

Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» оператор зовнішніх інженерних мереж, виконавець комунальної послуги, інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг, зобов`язані приймати вузли обліку, встановлені відповідно до вимог цього Закону, на абонентський облік протягом 14 календарних днів, про що складається відповідний акт. Прийняття приладу обліку на абонентський облік здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

До прийняття порядку, яким мала бути встановлена процедура взяття на абонентський облік, а також здійснений перегляд інших нормативно-правових актів протягом 6 місяців з дня опублікування Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (02 серпня 2017 року), діяли Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630(далі - Правила).

Пунктом 10 Правил передбачено, що справляння плати за нормативами споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Відповідно до пункту 29 Правил споживач має право: зокрема, на установлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік; на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку.

Відповідно до статті 32 Закону України «Про теплопостачання» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до статті 1 Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»:

- вузол обліку - комплекс пристроїв (у тому числі засобів вимірювальної техніки, що відповідають вимогам технічних регламентів), допоміжного обладнання та матеріалів до них, призначений для вимірювання спожитої теплової енергії та води, а також технічної реєстрації результатів такого вимірювання, включаючи засоби дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності);

- вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та не потребує розроблення проектної документації, видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла розподільного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, оператором зовнішніх інженерних мереж, виконавцем відповідної послуги.

Відповідно до частини сьомої статті 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» вузли розподільного обліку теплової енергії у випадках, коли це технічно неможливо, не встановлюються.

У такому разі для визначення обсягу теплової енергії, спожитої на потреби опалення, на всіх опалювальних приладах (крім розташованих у приміщеннях (місцях) загального користування багатоквартирних будинків) особами, визначеними частинами другою і третьою цієї статті, повинні бути встановлені прилади - розподілювачі теплової енергії, крім випадків, коли це економічно недоцільно.

Модель приладу - розподілювача теплової енергії визначається власником (співвласниками) будівлі за погодженням з виконавцем комунальної послуги або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги.

Усі опалювальні прилади при застосуванні вузлів розподільного обліку теплової енергії або приладів - розподілювачів теплової енергії обладнуються автоматичними регуляторами температури повітря у приміщенні відповідно до будівельних норм.

Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії затверджується Кабінетом Міністрів України. За наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим.

КП «Київтеплоенерго», яке є виконавцем послуг з централізованого опалення квартири позивача, всупереч положенням Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», а також Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, які були чинними на час встановленні позивачем лічильника теплової енергії, обмежило право позивача здійснювати оплату вартості фактично отриманої теплової енергії відповідно до даних встановленого індивідуального вузла розподільчого обліку теплової енергії у належній їй квартирі.

Вказаний прилад встановлено та опломбовано спеціалізованою установою за рахунок власних коштів позивача, проте, незважаючи на наявність у її квартирі встановленого вузла розподільчого обліку теплової енергії, нарахування оплати за теплову енергію відповідач проводив на загальних підставах, без урахування його показників.

Відмовивши у прийнятті на абонентський облік вузла розподільчого обліку теплової енергії та, здійснюючи нарахування їй вартості послуги з централізованого опалення в опалювальні сезони 2019-2020 року, 2020-2021 року, 2021-2022 року, 2022-2023 року, 2023-2024 року без урахування щомісячних показників лічильника (заводський номер 23881726), що обліковує теплову енергію в квартирі АДРЕСА_1 , відповідач обмежив право позивача на раціональне споживання теплової енергії та оплату за фактично отриманні послуги з постачання теплової енергії.

Та обставина, що 10 жовтня 2018 року Постановою Кабінету Міністрів України № 829 затверджено Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії (далі - Порядок № 829), не є підставою для неврахування відповідачем показників лічильника теплової енергії, встановленого у квартирі позивача, з огляду на таке.

Так, пунктом 6 Порядку № 829 передбачено, що технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку наявна за відповідності внутрішньобудинкової системи опалення всім таким критеріям:

- окреме відгалуження системи опалення для окремого приміщення, наявність якого встановлено під час візуального огляду та яке передбачене принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення будівлі (за наявності);

- принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення передбачено технічну можливість встановлення автоматичних регуляторів температури в приміщеннях для регулювання споживання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що не призведе до порушень гідравлічного режиму внутрішньобудинкової системи опалення будівлі;

- під час встановлення вузла розподільного обліку буде забезпечено дотримання вимог застосування засобу вимірювальної техніки та умов його належної експлуатації, що зазначені у технічній (супровідній) документації на цей засіб;

- можливість забезпечення вільного доступу для зняття показань приладу обліку, його обслуговування, заміни під час подальшої експлуатації.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 829 розподільний облік споживання комунальної послуги з постачання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що приєднана до зовнішніх інженерних мереж і оснащена вузлами комерційного обліку теплової енергії, забезпечується шляхом встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії на вводі трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення в окреме приміщення будівлі або приладів - розподілювачів теплової енергії на опалювальних приладах.

Відповідно до вимог пункту 10 Порядку № 829 оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами-розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 09 серпня 2018 року № 205, за наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим.

За твердженням сторони відповідача, після введення в дію нового Порядку № 829, на відміну від попереднього порядку, встановлення абонентом індивідуального вузла розподільного обліку тепла (квартирного лічильника) можливе лише при горизонтальному розведенні інженерних мереж.

Квартира позивача розташована у будинку, де подача теплоносія здійснюється за вертикальною системою.

У квартирі позивача встановлено теплолічильник у складі: теплообчислювача, пари термоперетворювачів, лічильник гарячої води. Свідоцтвом про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювання техніки підтверджено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ EN 1434, ДСТУ 9109:2021.

На момент встановлення позивачем вузла розподільчого обліку теплової енергії ПАТ «Київенерго» (попередній виконавець послуг) здійснював розподіл обсягів комунальних послуг, а тому зміна законодавства, що регулює питання порядку встановлення та прийняття на облік вузла розподільчого обліку теплової енергії, не припиняє можливість споживача теплової енергії за наявності встановленого у передбаченому порядку (на момент встановлення) індивідуального приладу обліку тепла оплачувати такі послуги за показниками відповідного лічильника.

Зміна законодавцем технічних вимог щодо порядку встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії (квартирних лічильників) не є підставою для встановлення споживачем нового обладнання для обліку тепла, за умови, що таким споживачем до прийняття нового Порядку № 829 вже встановлено індивідуальний вузол розподільчого обліку теплової енергії.

Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, було визначено право споживача на встановлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік, а також проведення оплати за спожиті послуги згідно з показниками індивідуальних приладів обліку.

Отже показники лічильників, встановлених та прийнятих на облік у встановленому законом порядку до прийняття Порядку № 829, повинні враховуватися виконавцем послуг, тобто у цьому випадку КП «Київтеплоенерго».

Вказаного висновку за аналогічних обставин дійшов Верховний Суд в постанові від 02 листопада 2021 року у справі №756/2361/20-ц.

У вказаній справі Верховний Суд звернув увагу на те, що Порядок № 829 не передбачає необхідність приведення раніше встановленого вузла обліку у відповідність до цього Порядку та не встановлює заборони щодо врахування показників за такими лічильниками, які надаються споживачами. Вказаний порядок не передбачає повторне прийняття на абонентський облік вузла розподільного обліку відповідно з новою процедурою, який раніше був прийнятий на абонентський облік, до набрання чинності Порядку № 829.

За таких підстав колегія суддів дійшла висновку про доведеність позовних вимог про неправомірність дій відповідача щодо зняття з обліку встановленого в квартирі позивача приладу обліку теплової енергії та нарахування їй оплати за комунальну послугу з централізованого опалення без урахування щомісячних показників лічильника.

Обставину перебування встановленого у квартирі позивача лічильника теплової енергії на обліку у відповідача та здійснення нарахування за теплову енергію до жовтня 2019 року з урахуванням показників встановленого лічильника в судовому засіданні представник відповідача фактично не заперечував, що зафіксовано в протоколі судового засідання (а.с.155, 156).

Крім цього, на підтвердження вказаної обставини позивачем до апеляційної скарги додано рахунки-повідомлення станом на 01.11.2018, 01.12.2018, 01.01.2019, 01.02.2019, 01.03.2019, 01.04.2019, які були предметом дослідження суду першої інстанції за усним клопотанням позивача.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права

Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Згідно з частиною третьою статі 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно вимог частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на те, що позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову та апеляційної скарги, за результатами апеляційного розгляду судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції скасоване та постановлено нове судове рішення про задоволення позову з Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 9 084 грн (1 211, 20 х 3 = 3 633,60 грн) + (3 633, 60 х 150% = 5 450, 40 грн).

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2024 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» щодо зняття з обліку встановленого згідно проекту лічильника тепла та проведення нарахування за комунальну послугу «Централізоване опалення» в опалювальні сезони 2019-2020 року, 2020-2021 року, 2021-2022 року, 2022-2023 року, 2023-2024 року без урахування щомісячних показників лічильника (заводський номер 23881726), що обліковує теплову енергію в квартирі АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» здійснювати нарахування оплати за опалення в квартирі АДРЕСА_5 , з урахуванням показань вузла розподільного обліку тепла, що встановлений в квартирі.

Зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» здійснити перерахунок нарахувань за теплопостачання з листопада 2019 року, враховуючи показники приладу обліку спожитого тепла (заводський номер 23881726) у квартирі АДРЕСА_6 .

Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» в дохід держави 9 084 грн судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31.07.2025.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук