Справа № 766/9045/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2025 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Шестакової Я.В.

за участю секретаря Сивкович О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Херсонська товарна біржа «Альтер-Его» про визнання дійсним договору купівлі-продажу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу 17/100 частин домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений Херсонською товарною біржею «Альтер-Его» 25.10.1994 року за №340 укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Позов обґрунтовано тим, що 25 жовтня 1994 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу 17/100 частини домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 25.10.1994 №340, посвідчений Херсонською товарною біржею «Альтер-Его». Листом КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» від 20.05.2024 №1583 підтверджується, що за матеріалами інвентарної справи №3802, право власності на частину домоволодіння, станом на 31.12.2012 зареєстровано за ОСОБА_3 17/100 частини згідно договору купівлі - продажу №340 від 25.10.1994р. посвідченого на Херсонській товарній біржі «Альтер-Его» за №340. Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу» (чинний на момент укладення договору) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. В зв?язку з укладенням шлюбу, 26.09.2014 з ОСОБА_4 , я змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_1 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . В день укладання договору сторони домовились про всі істотні умови договору та відбулося повне його виконання. Таким чином, за вказаним договором позивач набула право власності на зазначений об`єкт нерухомого майна, однак угоду належним чином не було посвідчено. Даний факт унеможливлює розпорядження позивачем належним їй майном. В зв`язку з чим, вона змушена звернутися з даним позовом до суду.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.09.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.12.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, витребувано докази по справі.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.01.2025 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити на підставі наявних в справі доказів.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином у встановленому законом порядку.

Представник товарної біржі в судове засідання за викликом суду не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку.

За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно принципу диспозитивності, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Матеріалами справи встановлено, що згідно дубліката договору купівлі-продажу, посвідченого товарною біржою «Альтер-Его» № 340 від 25.10.1994 року ОСОБА_2 здійснила купівлю 17/100 будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , заг. площа 25,4 кв.м. складається з двох кімнат житловою площею 19,9 кв.м.

Листом КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» від 20.05.2024 №1583 підтверджується, що за матеріалами інвентарної справи №3802, право власності на частину домоволодіння, станом на 31.12.2012 зареєстровано за ОСОБА_3 17/100 частини згідно договору купівлі - продажу №340 від 25.10.1994р. посвідченого на Херсонській товарній біржі «Альтер-Его» за №340.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 виданого 26.09.2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено шлюб про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області складено актовий запис № 1011.

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилається на те, що сторонами при укладенні договору було досягнуто згоди за усіма істотними умовами договору, відбувся продаж майна і позивач фактично вступила у володіння та користування придбаною частиною будинку з надвірними будівлями.

Факт здійснення сторонами своїх обов`язків за договором (виконання договору) підтверджується самою письмовою угодою та відповідною реєстрацією.

Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року регламентовано, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Договір купівлі-продажу між сторонами був укладений 25.10.1994 року, тому на спірні правовідносини поширюється дія норм ЦК УРСР (1963 року).

Згідно зі статтею 224 ЦК України (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму.

Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором (стаття 128 ЦК України (у редакції 1963 року).

Відповідно до частини першої статті 45, статті 47 ЦК України (у редакції 1963 року) недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі.

Нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частина 2 статті 48 цього Кодексу.

Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Статтею 227 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року № 1956-ХІІ, відповідно до якої, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Саме тому вважали, що договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено згідно вимог чинного на той час законодавства.

Відповідно до частини другої статті 47 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Крім того, за змістом статей 128, 153 ЦК України (в редакції 1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Реєстрація в бюро технічної інвентаризації за позивачем права власності на домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого товарною біржою, а не нотаріусом, станом на 25.10.1994 року не суперечила чинному законодавству.

З огляду на викладене, оскільки сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та така домовленість підтверджується письмовими доказами, повністю виконали умови угоди, яку не було нотаріально засвідчено з посиланням на ст.15 Закону України "Про товарну біржу", є підстави для визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна № 340 від 25.10.1994 року, оформленого в товарній біржі дійсним.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що норми ч.2ст.220 ЦК України не застосовуються до правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню і державній реєстрації. Наразі правочини, щодо купівлі-продажу нерухомості, підлягають державній реєстрації. Не зважаючи на це застереження, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки норми про державну реєстрацію правочинів, щодо відчуження нерухомості, введені в дію ЦК України 2003 року. На час укладення спірної угоди, вимоги щодо реєстрації правочинів не були чинними. На той час діяли норми, які передбачали тільки реєстрацію нерухомого майна. Як вбачається з матеріалів справи вимоги щодо реєстрації нерухомого майна позивачем на момент укладання спірної угоди виконано.

Відповідно до абз. 3 та 4 п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», при розгляді таких справ суди повинні з`ясувати, чи підлягає правочин обов`язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.

Здійснивши державну реєстрацію у Херсонському бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 340 права власності за позивачем, держава цим самим визнала її право власності на 17/100 частини домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , як таке, що виникло на не заборонених законом підставах.

З огляду на вищевикладене, вбачається, що сторони виконали умови Договору, який відповідно до частини 2 статті 227 ЦК УРСР був зареєстрований в БТІ у передбаченому законом порядку, угода з підстав недотримання нотаріальної форми судом не визнавалася недійсною, сторонами досягнуто згоди зі всіх його істотних умов, таким чином позивач набула право власності на 17/100 частин домоволодіння і правомірно володіє ним до теперішнього часу, тому, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення з метою розпорядження належним їй майном.

З огляду на викладене, оскільки сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та така домовленість підтверджується письмовими доказами, повністю виконали умови угоди, яку не було нотаріально засвідчено з посиланням на ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", є підстави для визнання договору купівлі-продажу, оформленого на Херсонській товарній біржі «Альтер-Его» дійсним.

Отже, оскільки Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 25.10.1994 року було оформлено за існуючим в той час порядком, а також мала місце конкуренція норм права, можна зробити висновок, що сторони добросовісно помилялися щодо відсутності необхідності нотаріального посвідчення договору, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 19, 43, 49, 81, 133, 141, 247, 258, 259, 263-265 , 354 ЦПК України, ст.ст.209, 220, 650, 656, 657 ЦК України, ст.ст.47,227 ЦК УРСР в редакції 1963 року,ст.15 ЗУ «Про товарну біржу» суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Херсонська товарна біржа «Альтер-Его» про визнання дійсним договору купівлі-продажу задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу 17/100 частин домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений Херсонською товарною біржею «Альтер-Его» 25.10.1994 року за №340 укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Найменування по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП не відомо.

Повний текст рішення виготовлено 04.08.2025 року.

Суддя Я.В. Шестакова