Справа № 202/7167/24
Провадження № 2/202/654/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючої судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Голєва А.А.

представника позивача Курячого А.М.

представника Дніпровської міської ради Чайки В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позовних вимог, - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Зєнікова Марина Сергіївна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 адвокат Курячий А.М. звернувся до суду з позовом до Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позовних вимог, - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Зєнікова Марина Сергіївна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем першої черги свого батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Брат позивача ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті батька позивача відкрилась спадщина у вигляді частки квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . У передбачений законодавством строк позивач подав заяву про прийняття спадщини, однак при зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зєніковою М.С. постановою від 22 лютого 2024 року йому було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії, оскільки квартира перебуває у спільній сумісній власності: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_5 була матір`ю ОСОБА_3 та померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті ОСОБА_5 була відкрита спадкова справа у Шостій Дніпровській державній нотаріальній конторі Дніпропетровської області. ОСОБА_6 , сестра ОСОБА_3 та донька ОСОБА_5 , також померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Враховуючи, що у свідоцтві про право власності на вищевказану квартиру не зазначена частка, яка належала померлому батьку позивача, у позивача наявні перешкоди у оформленні своїх прав на спадкове майно. Просив суд визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 .

Представник Дніпровської міської ради надав відзив на позовну заяву в якому зазначав, що позивачем не зазначено чим саме було порушено, не визнано або оспорено їх право на володіння спірним майном саме Дніпровською міською радою. Позивачем обрано неналежний спосіб захисту свого права, а тому просили відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.02.2025 закрито підготовче провадження та призначити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Зєнікова Марина Сергіївна про визнання права власності в порядку спадкування до судового розгляду по суті у судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.04.2025, яка постановлена судом без оформлення окремого документа із зазначенням у протоколі судового засідання відповідно до ч. 5 ст. 259 ЦПК України, ОСОБА_2 залучено до участі у справі у якості співвідповідача.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, представник ОСОБА_1 адвокат Курячий А.М. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Представник Дніпровської міської ради в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомив, відзив на позов не надав.

Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Зєнікова Марина Сергіївна надала заяву про розгляд справи без її участі.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно відомостей КП «Дніпровське міжміське бюро технічної інвентаризації» ДОР та департаменту житлового господарства ДМР, відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 13.01.1998, квартира АДРЕСА_2 була передана у спільну сумісну власність: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим 06.09.2006 Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Після укладення шлюбу ОСОБА_6 змінила прізвище на ОСОБА_8 .

ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 05.02.1993 року.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), 06.06.2023.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), 08.07.2021.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , виданим Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, 17.03.2006.

ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 , виданим Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, 07.08.2014.

Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зєніковою М.С. постановою від 22 лютого 2024 року відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце народження якого: місто Дніпропетровськ, Дніпропетровська область, Україна, якій проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, на частку квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують яка частка належала померлому, а тому неможливо встановити склад майна.

Згідно інформації наданої відділом формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 14/5-798 від 25.01.2024 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 з 17.07.2001 по теперішній час. Склад зареєстрованих осіб на день смерті ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ), становить - 1 (одна) особа: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрований 19.09.1999 по теперішній час.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , є сином ОСОБА_11 та племінником ОСОБА_3 .

Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).

Згідно зі статтею 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

У постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року в справі № 761/23904/19 вказав, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 01 травня 2024 року у справі № 491/838/21.

Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (частина 1 статті 368 ЦК України).

За нормою частин 1, 2 статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Положеннями частин 1, 2 статті 370 ЦК України передбачається, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 13.01.1998, квартира АДРЕСА_2 була передана у спільну сумісну власність: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

Згідно матеріалів справи ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , є сином ОСОБА_11 та племінником ОСОБА_3 .

Згідно інформації наданої відділом формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 14/5-798 від 25.01.2024 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , з 19.09.1999 по теперішній час.

Отже, суд доходить до висновку, що Дніпровська міська рада та ОСОБА_2 не можуть виступати належними відповідачами у даному спорі.

Враховуючи викладене заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує ст. 141 ЦПК України та відмову в задоволенні позову в повному обсязі, у зв`язку з чим понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позовних вимог, - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Зєнікова Марина Сергіївна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя Г.В. Бєсєда