Справа № 459/1059/25
Провадження № 2/459/262/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2025 року Шептицький міський суд Львівської області

в складі головуючого судді Новосада М.Д.

з участю секретаря судових засідань Козак І. Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицький за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шептицького відділу ДВС у Шептицькому районі Львівської області ЗМУ МЮ, ОСОБА_2 , з участю третьої особи: ОСОБА_3 , про зняття арешту з нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ :

31.03.2025 позивач звернулася до суду з даним позовом, у якому просить зняти (скасувати) арешт, накладений постановою про відкриття виконавчого провадження №20479448 від 27.07.2010 з виконання ухвали №2581, виданої 20.07.2010 Червоноградським міським судом Львівської області на закінчені будівництвом об`єкти будівлі: котельню (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120), гараж (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120), цех по виготовленню пам`ятників (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120), гараж (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120), архів (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120), гараж (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120), та земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 118).

В обґрунтування позову вказала, що постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №20479448 від 27.07.2010 на виконання ухвали Червоноградського міського суду Львівської області у справі №2-2581 в порядку забезпечення її позову до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 накладено арешт на земельну ділянку та нежитлові будівлі, власником яких на той момент була остання. Рішенням суду від 10.12.2010 договір дарування від 15.04.2010 на підставі якого ОСОБА_2 набула право власності на зазначене майно визнано недійсним. 30.05.2012 рішенням суду визнано за нею право власності на ідеальної частки земельної ділянки та розміщені на ній нежитлові будівлі за адресою: АДРЕСА_1 та на підставі якого, 17.09.2024 за нею було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на праві спільної часткової власності по частці згаданого майна. Однак на це майно наявні обтяження в межах виконавчого провадження де вона являється стягувачем, а ОСОБА_2 боржником. Зазначає, що на даний час жодних підстав для обтяження належного їй майна немає, при цьому, таке позбавляє її права володіти, користуватися та розпоряджатися даним майно. Тому, просить позов задовольнити.

Ухвалою від 23.04.2025 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

04.06.2025 від представника відповідача Шептицького відділу ДВС у Шептицькому районі Львівської області ЗМУ МЮ надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що при вирішенні справи по суті покладається на думку суду. Вказав, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Автоматизованої системи виконавчих проваджень наявні обтяження на майно за адресою: АДРЕСА_1 , номера записів про обтяження: 56807724, 56807325, 56806984, 56806551, 56806049, 56805443, 56804173.

12.06.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Учасники в судове засідання не з`явилися, представник позивача, представник відповідача та третя особа подали заяви про розгляд справи у їх відсутності

У відповідності положень ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до такого висновку.

Встановлено, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 10.12.2010 договір дарування від 15.04.2010 на підставі якого ОСОБА_2 набула право власності на спірне майно визнано недійсним (а.с. 13-15).

Як вбачається з копії рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 30.05.2012 за ОСОБА_1 визнано право власності на ідеальної частки земельної ділянки площею 0,2264 га, та ідеальної частки об`єктів нерухомості: цеху по виготовленню пам`ятників, загальною площею 259, 3 кв. м.; гаражу, загальною площею 192, 1 кв. м.; котельні загальною площею 135, 3 кв. м.; гаража, загальною площею 32, 0 кв. м.; гаража, загальною площею 60, 8 кв. м.; гаража, загальною площею 57, 6 кв. м.; архіву, загальною площею 77, 4 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8-9), що також підтверджується копіями витягів з Державного реєстру речових прав від 24.09.2024 (а.с. 16-22).

05.02.2025 ОСОБА_1 зверталася до Червоноградського (Шептицького) відділу ДВС у Червоноградському (Шептицькому) районі Львівської області ЗМУ МЮ із заявою про зняття (скасування) арешту із вказаного майна (а.с. 10-11).

Згідно із листом Шептицького відділу ДВС у Шептицькому районі Львівської області ЗМУ МЮ №175/7266 від 05.03.2025, наявні обтяження на майно, а саме: обтяження №56807724 на котельню, загальною площею: 135.3 кв.м, обтяження №56807325 на гараж, загальною площею: 186.4 кв.м, обтяження № 56806984 на цех по виготовленню пам`ятників, загальною площею: 254.4 кв.м, обтяження №56806551 на гараж, загальною площею: 32 кв.м, обтяження № 56806049 на архів, загальною площею: 82,4 кв.м, обтяження №56805443, на гараж, загальною площею: 118.4 кв.м, обтяження № 56804173 на земельну ділянку, площею: 0.2264, кадастровий номер: :04:010:0002, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , накладені згідно постанови про відкриття виконавчого провадження № 20479448 від 27.07.2010 року з виконання ухвали № 2-2581, виданої 20.07.2010 року Червоноградським міським судом Львівської області про накладення арешту на земельну ділянку та нежитлові будівлі. За даним виконавчим провадження боржником являється ОСОБА_2 , а стягувачем являється ОСОБА_1 (а.с. 12).

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявленім вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Згідно із ч.1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч.6 статті 55 Закону України «Про виконавче провадження» арешт застосовується: 1) для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації; 2) для виконання рішення про конфіскацію майна боржника; 3) при виконанні ухвали суду про накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Чинний Закон України «Про виконавче провадження» містить статтю 59, якою визначено порядок і підстави зняття арешту, в тому числі викладено вичерпний перелік підстав, який надає державному виконавцеві самостійно знімати арешт; також передбачено можливість особи у всіх інших випадках звертатися до суду за зняття арешту.

Отже, згідно статті 59 чинного Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

При цьому, ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, враховуючи те, що майно на яке накладено арешт належить позивачу, а не боржнику, беручи до уваги те, що наявність такого обтяження створює перешкоди у здійсненні позивачем її права власності та перешкоджає вільно розпоряджатись своїм майном, тому суд приходить до висновку, про наявність підстав для зняття арешту з майна, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, із відповідачів в користь позивача підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 141, 259, 264, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) до Шептицького відділу ДВС у Шептицькому районі Львівської області ЗМУ МЮ (, вул.Мазепи, 16, м.Шептицький, Львівська область), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), з участю третьої особи: ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 ) про зняття арешту з нерухомого майна задовольнити.

Зняти арешт, накладений постановою про відкриття виконавчого провадження №20479448 від 27.07.2010 з виконання ухвали №2-2581, виданої 20.07.2010 Червоноградським міським судом Львівської області на закінчені будівництвом об`єкти будівель: котельню (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120), гараж (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120), цех по виготовленню пам`ятників (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120), гараж (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120), архів (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120), гараж (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120), та земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 118).

Стягнути із Шептицького відділу ДВС у Шептицькому районі Львівської області ЗМУ МЮ на користь ОСОБА_1 605,60 грн судового збору.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 605,60 грн судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 29.07.2025.

Суддя: М. Д. Новосад