справа № 362/807/25
провадження № 2-др/362/14/25
Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича О.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в м. Василькові заяву представника позивача адвоката Деменкової Євгенії Сергіївни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , АТ СК «Інго», третя особа: ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.
Суд установив:
Рішенням від 10 червня 2025 року суд задовольнив частково позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , АТ СК «Інго», третя особа: ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної в розмірі 52 477,35 грн.

14 липня 2025 року представник позивача адвокат Деменкова Євгенія Сергіївна подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, яким просила вирішити питання про стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 968,96 грн., судові витрати, пов`язані з витратами позивача на професійну правничу допомогу, в сумі 30 000,00 грн., судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи в розмірі 6 000,00 грн.

У відповідності до положень частини третьої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Надаючи оцінку вимогами заяви представника позивача суд виходить з такого.

Згідно з положеннями статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у тому числі, витрати на професійну правничу допомогу, витрати, пов`язані з проведенням експертизи.

Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Зі змісту статті 58 ЦПК України вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною четвертою статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Представником ОСОБА_1 адвокатом Деменковою Євгенією Сергіївною на підтвердження понесених витрат надано копію Договору про надання професійної правничої допомоги б/н від 11 вересня 2024 року, копію розрахункової квитанції на суму 30 000,00 грн.

Разом із тим, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати до суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Отже, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас надані адвокатом послуги у вигляді надання правової допомоги містять загальні посилання на зобов`язання адвоката надавати правничу допомогу позивачу та виконувати передбачені договором дії.

Тоді як наявні в матеріалах справи доказі не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений та документально обґрунтований.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності).

Суд також вважає за необхідне вказати, що відшкодування судових витрат має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного у нормі статті 2 ЦПК України, та не повинен створювати невиправданих перешкод для доступу до суду ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету (див. з цього приводу рішення ЄСПЛ від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)), та у разі успішного результату судового розгляду не перетворювати відшкодування судових витрат до джерело необґрунтованого збагачення.

Таким чином, з урахуванням відсутності у справі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, як то - акти наданих послуг, акти виконаних робіт тощо, суд позбавлений можливості встановити дійсний обсяг витрат позивача, понесених на професійну правничу допомогу.

Крім того, надана представником позивача копія розрахункової квитанції на суму 30 000,00 грн. також не може вважатися належним документом, що свідчить про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, у розумінні вимог чинного законодавства.

Згідно з пунктом 3 розділу І Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 21 січня 2016 року № 13, установлені в цьому Положенні вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів/електронних розрахункових документів. У разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий.

Розділом IV цього ж Положення визначено, зокрема, вимоги до розрахункової квитанції.

Підсумовуючи викладене, суд не вбачає достатність підстав для висновку про фактичне понесення позивачем судових витрат, пов`язаних з витратами на професійну правничу допомогу, в сумі 30 000,00 грн.

Частиною шостою статті 139 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

У матеріалах справи наявний Договір на проведення автотоварознавчого дослідження від 11 жовтня 2024 року №2128, Копія рахунку від 11 жовтня 2024 року №2128, Квитанція про оплату послуг експерта від 11 жовтня 2024 року №217697045 на суму 6 000,00 грн., Акт виконаних експертом робіт від 15 жовтня 2024 року №2128.

Таким чином, на підставі викладеного, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що слід ухвалити додаткове рішення відносно стягнення судових витрат, а саме стягнути з відповідача - ОСОБА_2 на користь позивача судовий збір на суму 968,96 грн., витрати на проведення експертизи на суму 6 000,00 грн. (всього 6 968,96 грн.).

Керуючись статтями 139, 141, 270 ЦПК України, суд

ухвалив:

1. Задовольнити частково заяву представника позивача адвоката Деменкової Євгенії Сергіївни про ухвалення додаткового рішення.

2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 6 968 (шість тисяч дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп.

3. В іншій частині залишити без задоволення заяву представника позивача адвоката Деменкової Євгенії Сергіївни про ухвалення додаткового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Повне рішення складено 29 липня 2025 року.

Суддя О.В. Попович