Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/366/25
Єдиний унікальний №733/1106/25
Рішення

Іменем України

29 липня 2025 року м.Ічня Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі : головуючого судді Вовченка А.В.,

при секретарі Мошенець Л.М.,

відповідача - Галети І.М. ,

розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

УСТАНОВИВ :

29.05.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» звернулося до суду із зазначеним позовом та просили стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 44 228 грн, 2422,40 грн судового збору та 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позову зазначає, що між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 21.08.2023 укладено договір № 6985425 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого останній отримав від товариства грошові кошти на споживчі цілі у розмірі 10000,00 грн зі сплатою 1,99 % у день за користування кредитними коштами, на строк 360 днів. Отримавши кошти від фінансової компанії, останній свої зобов`язання виконував не регулярно і тому утворилась заборгованість зі сплати основної суми боргу та відсотків. Відповідно до договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» №27.05/24 від 27.05.27.05.2024 набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором на загальну суму 44 228 грн. У добровільному порядку відповідач не погашає заборгованість, що змусило товариство звернутись до суду із зазначеним позовом.

Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області 04.06.2025 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 01.07.2025 задоволено клопотання позивача про витребування доказів від АТ «А- Банк».

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що позивач не надав суду доказів , що саме кредитний договір № 6985425 від 21.08.2023 року був переданий їм згідно договору факторингу. Не заперечує , що між ним та ТОВ «Авентус Україна» 21.08.2023 року був укладений електронний договір про надання споживчого кредиту. Згідно з договором факторингу №27.05/824 від 27.05.2024 року ТОВ «Авентус Україна» передало д по договору факторингу право вимоги по кредитним договорам у кількості, що зазначено в додатку №1 до договору факторингу. Натомість позивач не надає копію цього додатку, а до позовної заяви додано роздруківку підписану лише позивачем, що не доводить передачу позивачу права вимоги згідно договору факторингу №27.05/24 від 27.05.2024 року. Позивачем жодним чином н доведено зарахування коштів ТОВ «Авентус Україна» відповідачу. Окрім того відповідач

піддає сумніву розрахунок заборгованості. Відповідач ОСОБА_1 заперечує проти задоволення вимоги про стягнення з нього витрат на надання правничої допомоги в розмірі 10 000 грн, оскільки такі витрати не підтверджуються належними доказами. Просив в позові відмовити.

У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією , яка свідчить про визнання ним боргу. Переказ коштів, виданих в рамках кредитного договору здійснено платіжним провайдером ТОВ «Пейтек Україна» , який має відповідну ліцензію Національного банку України, шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 , яку відповідач вказав особисто в заяві про отримання кредиту. Сума заборгованості за договором розрахована первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна». Щодо реєстру боржників необхідно зазначити, що позивачем додано до позовної заяви належним чином оформлений витяг з даного реєстру, що підписаний керівником та скріплений печаткою ТОВ , оскільки сам реєстр боржників містить персональні дані інших осіб, розголошення яких заборонено ЗУ «Про захист персональних даних». Щодо розрахунку судових витрат , то Верховний Суд у постанові Великої палати у справі №910/12876/19 зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

У запереченні на відповідь на відзив відповідач зазначив, що позивачем жодним чином не спростовано викладені обставини у відзиві , в тому числі і щодо витрат на правову допомогу.

22.07.2025 року від АТ «А-Банк» надійшла відповідь на запит суду в якій зазначено , що картка № НОМЕР_2 емітована на ім`я ОСОБА_1 на яку 21 серпня 2023 року перераховано 10 000 грн. кредитних коштів(а.с.162).

В судове засідання представник позивача не з`явився. В позовній заяві просив розглядати справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні просив у позові відмовити з підстав , наведених у відзиві на позовну заяву.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до наступного.

21.08.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 6985425 від 21.08.2023 року про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого останній отримав від товариства грошові кошти на споживчі цілі у розмірі 10000,00 грн зі сплатою 1,99 % у день за користування кредитними коштами, на строк 360 днів , тобто до 20.08.2024. Кошти надані у безготівковій формі на банківський рахунок клієнта з реквізитами №317308 (а.с. 52-57).

Вказаний договір був укладений в електронній формі шляхом проставлення одноразового електронного підпису з одноразовим ідентифікатором з боку відповідача.

Також накладанням електронного підпису відповідач підтвердив ознайомлення з таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, паспортом споживчого кредиту (а.с. 58, 60-61).

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданому ТОВ «Авентус Україна», станом на 29.05.2025 заборгованість ОСОБА_1 за договором № 6985425 від 21.08.2023 року становить 44 228 грн, з яких 1000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 34 228, 00 грн заборгованість за відсотками.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданому ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал», за 81 календарних дні за період з 27.05.2024 до 15.08.2024 заборгованість ОСОБА_1 за відсотками за договором № 6985425 від 21.08.2023 становить 16 119,00грн (а.с. 38-39).

Також 27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК Фінтраст Україна» приймає права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 143-153).

Долучено витяг з реєстру боржників, де зазначено, що заборгованість ОСОБА_1 за договором № 6985425 від 21.08.2023 року становить 44 228 грн, з яких 1000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 34 228, 00 грн заборгованість за відсотками. (а.с. 46).

Рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 змінено найменування товариства на ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» (а.с.69).

Також ТОВ «Авентус Україна» надіслало повідомлення відповідачу ОСОБА_1 , що право вимоги за кредитом № 6985425 від 21.08.2023 року відповідно до договору факторингу від 27.05.2024 передано ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» та зазначено реквізити, на які необхідно погашати заборгованість за кредитом (а.с. 62).

При вирішенні спору по суті суд керується наступними нормами права.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК Українипередбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших

вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 625 ЦК України.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Також відповідно до положень ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).

Згідно з статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Основоположним принципомцивільного судочинстває принципзмагальності сторін,який закріпленийположеннями статей12, 81 ЦПК України, та полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що між первісним кредитором та відповідачем склалися договірні правовідносини. Кредитніий договір № № 6985425 від 21.08.2023 року укладені у електронній формі за допомою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Сторони обумовили істотні умови договорів як то розмір кредиту та суму відсотків, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами, строк дії договору, тощо.

Також відповідно до повідомлень фінансових компаній ТОВ Пейтек Україна про перерахування коштів та виписки про рух коштів за банківськими рахунками відповідача,

наданих АТ «А-Банк» у порядку витребування доказів у справі, судом встановлено факт зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача за договором № 6985425 від 21.08.2023 у розмірі 10 000,00 грн.

Також позивачем доведено правові підстави набуття права вимоги за вказаними кредитним договором відповідно до договору факторингу від 27.05.2024 та рішення ТОВ ФК Фінтраст капітал про зміну найменування.

Проте позивачем не доведено правомірності стягнення розміру відсотків, зазначених у позовній заяві за кредитним договором .

Зокрема,надані суду розрахунки заборгованості за відсотками не у повній мірі відповідають вимогам Закону України «Про споживче кредитування» (далі Закону).

Частиною 5 ст. 8 Закону України Про споживче кредитування встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті не може перевищувати 1 %.

Згідно з п. 17 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Закону тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Оскільки Закон набрав чинності 24.12.2023, тому за період з 24 грудня 2023 року до 21 квітня 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5 %, за період з 22 квітня 2024 року до 19 серпня 2024 року - 1,5 %, а за період з 20 серпня 2024 року - 1 %.

Відтак умова кредитного договору № 6985425 від 21.08.2023 про стягнення денної відсоткової ставки за користування кредитними коштами у розмірі 1,99 % до 20.08.2024, суперечить зазначеним вище нормам закону.

Тому суд не вбачає законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками у розмірі, зазначеному у розрахунках до позовної заяви.

За таких обставин суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

У силу приписів ст.141ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з вимогами частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1, 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії

визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано суду: копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер, договір про надання правової допомоги від 10.12.2024, заявку на виконання доручення до договору від 10.12.2024, акт прийому-передачі виконаних робіт від 26.05.2025, рахунок на оплату від 26.05.2025 на суму 10 000,00 грн.

Зважаючи, що справа є малозначною, розглянута судом у спрощеному позовному провадженні, без участі представника позивача у судовому засіданні, враховуючи конкретні обставини справи (задоволення позовних вимог позивача у розмірі( 22,6 %,) та заперечення відповідача , загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку про доцільність і необхідність відшкодування вартості професійної правничої допомоги у розмірі 2 260 ,00грн.

Керуючись статтями 4, 10, 12, 60, 76-82, 141, 258-259, 264-265, 268, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» заборгованість за кредитним договором № 3923782 від 24.08.2023 у розмірі 10000,00 грн, з яких: 10000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 547,46 грн. та 2260,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а всього 12 807 (дванадцять тисяч вісімсот сім) грн.46 коп.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Чернігівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» (03150, м. Київ, вул. Загородня, 15, офіс 118/2; );

відповідач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП- НОМЕР_4 1796 ).

Повне судове рішення складено 29 липня 2025 року.

Суддя А. В. Вовченко