Справа № 473/2827/25
РІШЕННЯ

іменем України

"28" липня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого - судді Вуїва О.В.,

за участю: секретаря судового засідання Москаленко С.Л., відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вознесенську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2025 року ТОВ «Свеа Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому вказувало, що 13 червня 2011 року ТОВ «ОТП Кредит», ПАТ «ОТП Банк» уклали з ОСОБА_1 . Договір про надання споживчого кредиту №.

Відповідно до договору ТОВ «ОТП Кредит» надало ОСОБА_1 на споживчі потреби кредит у розмірі 970 грн зі строком користування коштами протягом 12 місяців, а позичальник зобов`язався щомісячно частинами (згідно узгодженого графіку) повертати кредит, повернувши його в повному обсязі до 13 червня 2012 року, а також сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 12 % річних, а також щомісячну комісію за обслуговування кредиту у розмірі 32,98 грн, а в разі порушення умов договору - сплатити неустойку (штраф).

Крім цього, за умовами вказаного договору ПАТ «ОТП Банк» зобов`язалося відкрити на користь відповідача окремий рахунок з видачею електронного платіжного засобу (банківської картки) «VISA Classic» та встановленням кредитної лінії з кредитним лімітом у розмірі 1 000 грн (з правом його зміни банком), зі строком дії кредитної лінії протягом 1461 календарного дня (з правом його продовження), а ОСОБА_1 зобов`язався вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 40 % річних від суми заборгованості та встановлені в окремих тарифах комісії за розрахункове обслуговування та надання додаткових послуг.

20 вересня 2024 року АТ «ОТП Банк» уклало з ТОВ «Свеа Фінанс» Договір факторингу №01.02-24/24, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору № від 13 червня 2011 року.

Проте позичальник свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість у загальному розмірі 61 161,52 грн, у тому числі:

-заборгованість за кредитом - 42 097,40 грн;

-заборгованість за процентами та комісією - 19 064,12 грн.

Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача у повному обсязі.

В судове засідання представник позивача не з`явився, проте в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказуючи на відсутність у нього будь-яких правовідносин з ТОВ «Свеа Фінанс», а також повне виконання ним кредитних зобов?язань за кредитним договором № від 13 червня 2011 року перед АТ «ОТП Банк», зокрема повернення отриманого ним кредиту в цілому та сплату нарахованих процентів з користування ним.

Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі представника позивача, оскільки матеріали справи містять достатньо інформації та доказів для вирішення спору.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.

Зокрема, суд встановив, що 13 червня 2011 року ТОВ «ОТП Кредит», ПАТ «ОТП Банк» уклали з ОСОБА_1 . Договір про надання споживчого кредиту №.

Відповідно до договору ТОВ «ОТП Кредит» надало ОСОБА_1 на споживчі потреби кредит у розмірі 970 грн зі строком користування коштами протягом 12 місяців, а позичальник зобов`язався щомісячно частинами (згідно узгодженого графіку) повертати кредит, повернувши його в повному обсязі до 13 червня 2012 року, а також сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 12 % річних, а також щомісячну комісію за обслуговування кредиту у розмірі 32,98 грн, а в разі порушення умов договору - сплатити неустойку (штраф).

Крім цього, за умовами вказаного договору ПАТ «ОТП Банк» зобов`язалося відкрити на користь відповідача окремий рахунок з видачею електронного платіжного засобу (банківської картки) «VISA Classic» та встановленням кредитної лінії з кредитним лімітом у розмірі 1 000 грн (з правом його зміни банком), зі строком дії кредитної лінії протягом 1461 календарного дня (з правом його продовження), а ОСОБА_1 зобов`язався вчасно повернути кредит, а також сплачувати встановлені в окремих тарифах проценти та комісії.

20 вересня 2024 року АТ «ОТП Банк» уклало з ТОВ «Свеа Фінанс» Договір факторингу №01.02-24/24, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору № від 13 червня 2011 року.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).

Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України (в редакції, чинній на час укладення договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ОТП Кредит», ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 уклали між собою кредитний договір, узгодили у ньому усі істотні умови, позичальник підписав договір власноручним підписом.

Таким чином, ОСОБА_1 набув статусу, прав та обов`язків позичальника у кредитних правовідносинах (у тому числі) з АТ «ОТП Банк».

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 також не оспорював факт його ознайомлення та погодження з умовами договору, у тому числі розміром отриманого кредиту та процентною ставкою за користування кредитом, закріпленою в окремих тарифах.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.

Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078, ч. 1 ст. 1082 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ст. 514, ч. 1 ст. 1084 ЦК України).

За встановленого, з укладенням 20 вересня 2024 року між АТ «ОТП Банк» та позивачем Договору факторингу №01.02-24/24 права та обов`язки первісного кредитора за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору, перейшли до позивача, що спростовує доводи відповідача в цій частині.

З матеріалів справи вбачається, що позичальник свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором.

Згідно розрахунку заборгованості та виписки з рахунку позичальника, станом на дату складання позовної заяви (05 травня 2025 року) заборгованість за кредитним договором становить 61 161,52 грн, у тому числі:

-заборгованість за кредитом - 42 097,40 грн;

-заборгованість за процентами та комісією - 19 064,12 грн.

Відповідач, оспорюючи вказаний розрахунок з тієї підстави, що він повернув кредит та сплатив проценти за користування ним у повному обсязі, не надав свого (альтернативного) розрахунку, а також доказів на підтвердження цієї обставини.

Проте, згідно вимог ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, такі доводи ОСОБА_1 повністю спростовуються матеріалами справи, зокрема розрахунком заборгованості АТ «ОТП Банк», з якого вбачається, що за час дії кредитного договору позичальник скористався кредитом у загальному розмірі (кредит + комісія за отримання готівки) 147 469,71 грн, йому також нараховано проценти у загальному розмірі 61 367,21 грн та додаткові комісії (за обслуговування кредиту, за перевипуск кредитної картки) у розмірі 3 169,60 грн, що в загальному розмірі становить 212 006,52 грн. Натомість, позичальник на виконання умов кредитного договору сплатив лише 150 845 грн. Таким чином, згідно вказаного розрахунку, залишок боргу становить 61 161,52 грн.

За встановленого, доводи відповідача в цій частині не можуть бути прийняті судом до уваги.

У той же час, з наданого позивачем розрахунку заборгованості АТ «ОТП Банк», а також виписки з рахунку позичальника вбачається, що за період кредитування кредитодавець, у тому числі, нараховував позичальнику різноманітні комісії, зокрема за обслуговування кредиту, за перевипуск кредитної карти, загальний розмір таких комісій становить 3 169,60 грн.

Однак відповідач в судовому засіданні не підтвердив угоду з банком на нарахування таких комісій та узгодження з кредитодавцем їх розміру. Підписаний позичальником кредитний договір не містить умов щодо розміру банківських комісій за обслуговування кредиту та за перевипуск кредитної карти, а містить лише посилання на те, що такі ставки узгоджуються сторонами в окремих тарифах. Однак, відповідні (узгоджені відповідачем) тарифи позивачем суду надано не було, вказані тарифи відсутні в матеріалах справи.

За встановленого, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 був ознайомлений та погодився з відповідними тарифами щодо комісій за обслуговування кредиту та за перевипуск кредитної карти.

У той же час, згідно ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції Закону на час укладення кредитного договору) споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі.

Тому заборгованість за такими комісіями не підлягає стягненню та підлягає виключенню з відповідного розрахунку.

У зв?язку з цим, до стягнення підлягає заборгованість за кредитним договором у розмірі 57 991,92 грн, у тому числі:

-заборгованість за кредитом - 42 097,40 грн;

-заборгованість за процентами (без комісій) - 15 894,52 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача (згідно розміру задоволених вимог) також слід стягнути 2 296,92 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (03126, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6; ) заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № від 13 червня 2011 року, що утворилася станом на 05 травня 2025 року, а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 42 097 (сорок дві тисячі дев?яносто сім) гривень 40 копійок; заборгованість за процентами у розмірі 15 894 (п?ятнадцять тисяч вісімсот дев?яносто чотири) гривні 52 копійки, а всього в загальному розмірі 57 991 (п?ятдесят сім тисяч дев?ятсот дев?яносто одна) гривня 92 копійки, а також в повернення 2 296 (дві тисячі двісті дев?яносто шість) гривень 92 копійки судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.В. Вуїв