ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7118/24 Номер провадження 22-ц/814/2554/25Головуючий у 1-й інстанції Сініцин Е. М. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Карпушина Г.Л.; суддів Пікуля В.П., Одринської Т.В., при секретарі судового засідання Буйновій О.П.-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення недоотриманої пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на її користь недоотриману пенсію в розмірі 158648,83 грн. В обгрунтування позову вказувала, що вона є дружиною ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказувала, що її чоловік ОСОБА_1 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та отримував пенсію за вислугу років у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 року у справі №440/15123/21, яке набрало законної сили, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області було зобов`язано провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 , з урахуванням проведених виплат.

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №3405-1374/5-02/8-1600/22 від 24.03.2022 року вбачається, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 року по справі № 440/15123/21 ОСОБА_2 було проведено перерахунок пенсії та нараховано доплату пенсії за період 05.03.2019 року по 28.02.2022 року в розмірі 158648,83 грн., яка буде виплачена в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України. Дана обставина також підтверджується копією розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № ФП 64280.

Зазначала, що на момент смерті чоловіка вона була зареєстрована та проживала разом із ним за адресою: АДРЕСА_1 , тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину.

В подальшому вона звернулась в усному порядку до органів Пенсійного фонду з питаннях виплати їй зазначених коштів на виконання судового рішення, де їй було роз`яснено, що вона має право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.08.2022 року у справі № 440/15123/21 у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження їй було відмовлено.

11.05.2024 року вона знову звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про виплату їй коштів на виконання рішення суду за померлого чоловіка ОСОБА_2 .

Листом Головного управління Пенсійного фонду України з Полтавській області №10835-9836/5-02/8-1600/24 їй знову було роз`яснено, що доплату пенсії нарахованої ОСОБА_2 можливо отримати у разі заміни сторони виконавчого провадження відповідно до ст. 379 КАС України, тобто жодних спрямованих на виплату їй вказаних коштів ГУ ПФ України в Полтавській області не вчинило.

У зв`язку із чим, вона була вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 04 лютого 2025 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про стягнення недоотриманої пенсії задоволено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 158648,83 гривень.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 1586,49 гривень.

З вказаним рішенням суду не погодилось Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та подало на нього апеляційну скаргу в якій прохає рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обгрунтування апеляційної скарги вказує, що згідно ст. 61 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» передбачено, що сума пенсії, що підлягала виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців і залишилась недоодержаною у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. В даному випадку, позивач повинна була замінити сторону у зобов`язанні по виконанню рішення адміністративного суду про перерахунок пенсії, а тому, рішення судом першої інстанції прийняте без додержання норм процесуального та матеріального права.

Судове засідання в суді апеляційної інстанції проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. На момент розгляду справи були присутні представники сторін, інші особи, які брали участь в розгляді справи будучи належним чином та завчасно повідомленими про час і місце слухання справи, в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Районним судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року у адміністративній справі №440/15123/21, позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певній дії задоволено частково, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_2 у проведенні з 05.03.2019 по 31.12.2019 виплати основного розміру пенсії, виходячи із 100 відсотків суми підвищення пенсії, та у проведенні нарахування та виплати основного розміру пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 31.08.2021 № 9/1/5429/фп64280 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-XII від 09.04.1992, постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести ОСОБА_2 з 05.03.2019 по 31.12.2019 виплату основного розміру пенсії, виходячи із 100 відсотків суми підвищення пенсії, та з 01.04.2019 провести перерахунок та виплату основного розміру пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 31.08.2021 №9/1/5429/фп64280 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-XII від 09.04.1992, постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017, з урахуванням проведених виплат.

За життя ОСОБА_2 звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою щодо виконання вказаного рішення суду, однак йому було надано відповідь від 24.03.2022 року, в якій зазначено, що кошти, нараховані на виконання рішення суду, підлягають виплаті в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів за рахунок коштів Державного бюджету України, що підтверджується копією вказаної відповіді та додатками до неї Довідками щодо перерахунку та Розрахунком на доплату пенсії за пенсійною справою №ФП 64280, згідно якого сума виплати складає 158648,83 гривень.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .

Після смерті ОСОБА_2 , його дружина ОСОБА_1 зверталась до Полтавського окружного адміністративного суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у адміністративній справі 440/15123/21, однак Ухвалою від 18 липня 2022 року заяву було повернуто без розгляду, у зв`язку із недотриманням заявницею вимог ст. 167 КАС України до заяви не було додано доказів її надіслання відповідачу у справі, що підтверджується копією вказаної ухвали.

Окрім того, зверталась і до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із зверненням щодо виплати заборгованості на виконання рішення суду, проте у відповіді від 22.05.2024 року їй було зазначено, що зазначені кошти можливо отримати у разі заміни сторони виконавчого провадження.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тому сума недоотриманої пенсії, що належала чоловіку позивачки за життя і залишилась недоотриманою у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини, тому, позивачка, прийнявши спадщину після чоловіка, має право на отримання всієї суми недоотриманої пенсії.

Колегія суддів погоджується з таким висновком районного суду з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19 (провадження № 61-7985св20).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що: - цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачка на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою організаційного відділу сектору по роботі з органами самоорганізації населення Миргородської міської ради Полтавської області від 24.04.2024 року № 205/0-3-24, а тому колегія суддів погоджується із висновком районного суду , що позивачка, як спадкоємець першої черги має право на отримання спадщини після померлого чоловіка, в тому числі на недоотриману пенсію.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції встановивши, що позивач має право на спадкове майно - пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який є спеціальним у цих правовідносинах, зробив правильний висновок про задоволення позовних вимог у зв`язку з незаконним перешкоджанням відповідачем реалізації прав позивача, як спадкоємця, на отримання належного йому спадкового майна - пенсії спадкодавця, яка залишилася не отриманою останнім за життя.

Доводи апеляційної скарги про те, що згідно ст. 61 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» передбачено, що сума пенсії, що підлягала виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців і залишилась недоодержаною у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини та зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера не беруться до уваги та спростовують постановою Верховного Суду у справі 638/19167/19.

Окрім того, слід зазначити, що відповідно до постанови Колегії суддів Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 р. у справі № 286/3516,16-ц, у разі не звернення спадкоємця в установлений шести місячний строк з часу відкриття спадщини за виплатою вказаної суми невиплаченої пенсії, сума недоотриманої пенсії входить до складу спадщини.

Інших доводів, які б у розумінні статті 376 ЦПК України були б обов`язковою підставою для скасування судового рішення, апеляційна скарга не містить та зводиться до необхідності переоцінки доказів, яким судом першої інстанції дана належна оцінка.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення районного суду без змін

Керуючись ст.ст. 365, 375, 382 - 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 лютого 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду Верховного Суду.

Повний текст постанови суду виготовлено 23 липня 2025 року.

Головуючий суддя : ______________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: _____________________Т.В. Одринська ____________________В.П. Пікуль