РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 рокуселище ПетровеСправа № 941/736/25
Провадження № 2/941/441/25

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Больбот А. Ю.

при секретарі - Больбот Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Петрове в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на частку квартири, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду вищевказаним з позовом, мотивуючи це тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 01 лютого 1995 року виданого Радгоспом «П`ятихатським» згідно з розпорядженням (наказом) від 01 лютого 1995 року № 47 квартира на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть від 16 червня 2020 року Серії НОМЕР_1 ), ОСОБА_6 (свідоцтво про смерть від 11 березня 1996 року Серії НОМЕР_2 ), ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (свідоцтво про смерть від 07 квітня 2021 року Серії

НОМЕР_3 ).

Позивачка, ОСОБА_1 , є власником3/4 часток квартири під АДРЕСА_1 , загальною площею 95,0 кв.м., житловою площею 51.0 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 20 вересня 2024 року зареєстрованого в реєстрі за № 627 на 1/2 частки квартири після смерті ОСОБА_5 , Витягом з Державного реєстру речових прав від 20 вересня 2024 року № 395860143, Витягом з Державного реєстру речових прав від 10 жовтня 2024 року № 398724921.

Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29 жовтня 2024 року

№ 401368965 дійсно підтверджується реєстрації на належності Позивачці 3/4 частки квартири.

Інформація відносно 1/4 частки квартири під АДРЕСА_1 та власників відсутня.

Відповідачі, які на момент смерті ОСОБА_8 проживали разом із померли, та вважаються такими, що прийняли спадщину, своєю потенційною часткою квартири, не користуються, не несуть витрати по її утриманню, ремонту, оплаті комунальних послуг.

Представник позивачки в судове засідання не з`явився, проте письмовою заявою прохав суд розглядати справу без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідачі в судове засідання теж не з`явилися, однак подали до суду заяви про визнання позову в повному обсязі, також прохали розгляд справи здійснювати без їх участі.

Згідно положень ч.4 ст.206, ч.6 ст.263 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Суд, дослідивши документи справи, враховуючи, що визнання позову відповідачами не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 01 лютого 1995 року виданого Радгоспом «П`ятихатським» згідно з розпорядженням (наказом) від 01 лютого 1995 року № 47 квартира на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть від 16 червня 2020 року Серії НОМЕР_1 ), ОСОБА_6 (свідоцтво про смерть від 11 березня 1996 року Серії НОМЕР_2 ), ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (свідоцтво про смерть від 07 квітня 2021 року Серії НОМЕР_3 ).

Позивачка, ОСОБА_1 , є власником3/4 часток квартири під АДРЕСА_1 , загальною площею 95,0 кв.м., житловою площею 51.0 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 20 вересня 2024 року зареєстрованого в реєстрі за № 627 на 1/2 частки квартири після смерті ОСОБА_5 , Витягом з Державного реєстру речових прав від 20 вересня 2024 року № 395860143, Витягом з Державного реєстру речових прав від 10 жовтня 2024 року № 398724921.

Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29 жовтня 2024 року

№ 401368965 дійсно підтверджується реєстрації на належності Позивачці 3/4 частки квартири.

Інформація відносно 1/4 частки квартири під АДРЕСА_1 та власників відсутня.

Відповідно до частини 1 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша статті 356 ЦК України).

Статтею 360 ЦК України визначено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідачі своєю потенційною часткою квартири, не користуються, не несуть витрати по її утриманню, ремонту, оплаті комунальних послуг.

Такий стан є порушенням справедливого балансу інтересів співвласників та принципу рівності власників у здійсненні своїх прав, оскільки утримання частки квартири несе для Позивачки значні додаткові витрати та не дозволяє використовувати свою частку у будинку належним та повним чином.

У свою чергу, відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, що передбачено статтею 1218 Цивільного кодексу України.

Згідно частини 1 статті 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (статті 1261 Цивільного кодексу України).

Свідоцтвом про народження від 06 лютого 2002 року Серії НОМЕР_4 та свідоцтвом про народження від 12 травня 2003 року Серії НОМЕР_5 підтверджується, що відповідачі є дітьми ОСОБА_8 .

Дружина померлого ОСОБА_8 та мати відповідачів, ОСОБА_9 відповідно до свідоцтва про смерть від 05 березня 2013 року Серії НОМЕР_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (стаття 1268 Цивільного кодексу України).

Згідно довідки Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 15 квітня 2025 року № 12-25/32/7 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , дійсно від свого дня народження проживали без реєстрації разом зі своїм батьком ОСОБА_8 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до частини 3 статті 1296 Цивільного кодексу України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Отже, враховуючи, що відповідачі на момент смерті ОСОБА_8 проживали разом із померли, вважаються такими, що прийняли спадщину, а відсутність свідоцтва про права на спадщину не позбавляє їх права на спадщину.

Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців (статті 1296 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 1297 ЦК кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Згідно статті 346 ЦК України право власності припиняється у разі: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викупу пам`яток культурної спадщини; примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; реквізиції; конфіскації; припинення юридичної особи чи смерті власника; визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави.

Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.

Особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. У разі відмови від права власності на майно, права на яке не підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту вчинення дії, яка свідчить про таку відмову (стаття 347 Цивільного кодексу України).

З дня смерті ОСОБА_8 та на день звернення позивачкою до суду з даною позовною заявою, відповідачами не вчинено належних дій щодо спірного майна, що може свідчити про наявність правових підстав передбачених статтею 347 ЦК України та відмови від права власності на частку квартири.

Відповідно до частин 1, 3 статті 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Особа може відмовитися від свого майнового права.

Згідно з п.2 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності.

Відповідно до ч.1 ст.347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Виходячи з вказаних обставин, враховуючи, що відповідачі належним чином не оформили свої права справо на спадкове майно, у вигляді 1/4 частини спірного будинку, не отримали правовстановлюючих документів, беручи до уваги факт визнання кожним із відповідачів позову, враховуючи, що відповідно до чинного законодавства особа вільно, на власний розсуд здійснює свої цивільні права, має право відмовитися від свого майнового права, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 95,0 кв.м., житловою площею 51,0 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після відмови у відкритті апеляційного провадження, повернення апеляційної скарги, залишення її без розгляду, ухвалення іншого рішення, яким закінчується апеляційне провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 24.07.2025.

Суддя А.Ю. Больбот