ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

25 липня 2025 року

м. Харків

справа № 644/11225/24

провадження № 22-ц/818/3459/25

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів колегії - Маміної О.В., Мальованого Ю.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент-Банк», в особі представника Омельченка Євгена Володимировича на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2025 року, ухвалене суддею Паляничко Д.Г., -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2024 року Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі за текстом ОСОБА_1 /відповідач), предметом якої є: стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 14.03.2016 у розмірі 21 155 грн 04 коп.

В обґрунтування позову АТ «А-БАНК» зазначив, що 14.03.2016 ОСОБА_1 приєднався до умов та правил надання банківських послуг в А-БАНК, з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг А-БАНКУ відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. ОСОБА_1 надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44.4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у АТ «А-БАНКУ» разом з умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Витяг з умов та правил надання банківських послуг додаються до позовної заяви.

Банк на боргові зобов`язання за кредитом нараховує відсотки у розмірі, встановленому тарифами банку, що підтверджується п. 2.1.7.9 умовами та правилами надання банківських послуг.

АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав ОСОБА_1 кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору.

Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Отже, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконав.

Позивач неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору, шляхом направлення відповідачу SMS-повідомлень та дзвінків з вимогою виконати взяті на себе зобов`язання. Наразі відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ «А-БАНК».

За таких обставин, позивач змушений звернутися з позовом до суду, оскільки ОСОБА_1 ухиляється від добровільного погашення боргу та станом на 26.11.2024 має заборгованість у розмірі 21 155 грн 04 коп, що складається з таких складових: 11 988,25 грн заборгованість за тілом кредиту; 9 166,79 грн заборгованість за простроченими відсотками. Також, позивач просить суд покласти судові витрати по сплаті судового збору, сума яких складає 3028,00 грн, на відповідача

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2025 року у задоволені позову Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 14.0.3.2016 відмовлено.

Стягнуто з Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у сумі 4000 (чотири тисячі) грн 00 коп.

Не погоджуючись з судовим рішенням АТ «Акцент-Банк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, стягнути з відповідача судовий збір на користь АТ «Акцент-Банк».

Зазначає, що відповідач в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в A-Банку підтвердив під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті Банку. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач користувалась кредитом, отже ознайомилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг в А Банку і погодився з ними, оскільки даний кредитний договір є договором оферти. Зазначив, що посилання суду на висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року в справі №342/180/17-ц, суд повинен був стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту. Щодо сумнівів суду відносно розрахунку заборгованості, то вони є необґрунтованими, однак на підтвердження вірності розрахунку Банк надавав банківську виписку. Крім того, навіть якщо врахувати думку суду, хоча банк з нею не погоджується, щодо не підписання позичальником Тарифів та Умов і Правил, позичальник отримав кредитну картку та скористався кредитними коштами, тобто він погодився з умовами, що діяли на момент зняття коштів.

Представник позивача надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що доводи банку, що суд повинен був стягнути відсотки у розмірі облікової ставки Національного банку України є безпідставники, так як не можливо стягнути відсотки за неукладеним договором. Крім того, позивач не заявляв позовних вимог про стягнення відсотків, нарахованих на підставі ч. 1 ст. 1048 ЦК України, та відповідного Розрахунку до суду не надавав, навпаки в позовній заяві просив стягнути відсотки, які нараховані на підставі Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А- Банк». Згідно з Випискою по картці №QQ3T-8A7A-ET0D-7HKR від 27.01.2025 року банк нараховував відсотки в розмірі та на підставі, які передбачені Умовами та Правилами надання банківських послуг в АТ «А-Банк», а не на підставі ч. 1 ст. 1048 ЦК України у розмірі облікової ставки Національного банку України. ОСОБА_1 «Умов та правил надання банківських послуг», згідно з якими банк самостійно може встановлювати та змінювати умови кредитування клієнтів не підписував. В Анкеті - заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» від 14.03.2016 року відсутні відомості про розмір відсоткової ставки (відсутнє будь-яке погодження розміру відсотків між сторонами). Анкета-заява приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А- Банк» від 14.03.2016 року містить тільки персональні дані ОСОБА_1 проте у ній відсутні дані, яку саме платіжну картку виявив бажання оформити відповідач, щодо розміру кредиту, процентів за користування кредитом та строку повернення кредиту. Наданий позивачем разом з позовною заявою Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ "АКЦЕНТ-БАНК" не містять дати та реквізитів наказу про затвердження відповідної редакції, підпису ОСОБА_1 про ознайомлення з умовами. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Правил надання банківських послуг в АТ "АКЦЕНТ-БАНК" розумів ОСОБА_1 , ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» від 14.03.2016 року. Наданий позивачем разом з позовною заявою документ «Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна Gold» не містять дати та реквізитів наказу про затвердження відповідної редакції, підпису ОСОБА_1 про ознайомлення з умовами. Щодо доводів банку, що суд не стягнув заборгованість за тілом кредиту:Заборгованість за тілом кредиту відсутня. Наголошує, що ОСОБА_1 періодично вносив кошти у рахунок погашення кредитної заборгованості, однак сплачені ним кошти розподілялись банком на погашення процентів, які не погоджені сторонами, тобто кошти не спрямовувались на погашення тіла кредиту. Згідно з Випискою по картці №QQ3T-8A7A-ET0D-7HKR від 27.01.2025 року: Період з 15.03.2016 року по 20.12.2023 року Сума витрат за період: 68 118,64 грн. (до складу витрат банком включено не погоджені сторонами відсотки у розмірі 28639 грн. 43 коп.) Сума зарахувань за період: 48 148,30 грн. (загальна сума сплачених коштів пзичальником). При цьому, за період з 15.03.2016 року по 20.12.2023 року банком було стягнуто з відповідача суму не погоджених сторонами відсотків - 28639 грн. 43 коп., яка перевищує всю заборгованість у розмірі 21155,04 грн., яку позивач просить стягнути у даній справі. Оскільки, до складу витрат банком включено не погоджені сторонами відсотки у розмірі 28639 грн. 43 коп., суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей з відсотків підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту. Якщо від суми витрат 68 118,64 грн. відняти - 48 148,30 грн. суму зарахувань та відняти суму не погоджених відсотків, які позивач включив до складу суми витрат - 28639 грн. 43 коп. = 8669,09 грн. передплати. Отже, тіло кредиту є повністю погашеним.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи і вимоги апеляційної скарги, вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на момент визначення позивачем суми боргу 21 155,04 грн за період з 15.03.2016 по 20.12.2023 з відповідача неправомірно списано відсотки за користування кредитними коштами, їх загальний розмір становив 28639,43 грн, не обумовлені договором, внаслідок чого збільшувалась сума заборгованості за тілом кредиту, отже тіло кредиту є повністю погашеним відповідачем, що в цьому випадку є підставою для відмови у задоволенні позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції у зв`язку з наступним.

Судом встановлено, що 14.03.2016 ОСОБА_1 звернувся до АТ «А-БАНК» і підписав анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК», у якій, шляхом проставляння підпису погодився з тим, що ця заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, умовами користування, основними умовами обслуговування та кредитування, які розташовані в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився з договором про надання банком послуг до його укладання і згодний з його умовам, екземпляр договору про надання банківських послуг погодився отримати шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайту банка www.a-bank.com.ua (а.с. 18).

З довідки за картками, що міститься в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано наступні картки: № НОМЕР_2 строком дії до серпня місяця 2021 року; 109666 строком дії до липня місяця 2027 року; № НОМЕР_3 строком дії до грудня місяця 2031 року (а.с. 19/на звороті).

Згідно з довідкою за лімітами ОСОБА_1 на підставі кредитного договору № б/н (внутрішньобанківський референс SAMAВWFC3) від 14.03.2016 за період з 14.03.2016 по 26.11.2024 встановлено кредитні ліміти: 8 000,00 грн станом на 14.03.2016; збільшено банком до 12 000,00 грн 09.01.2018; збільшено клієнтом до 12 000,00 грн 09.01.2018; зменшено банком до 11 988,25 грн 29.08.2023; збільшено банком до 12 000,00 грн 22.12.2023 (а.с. 20/на звороті).

На підтвердження позовних вимог позивачем до матеріалів справи долучено витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», розміщений на сайті банку (а.с. 22/на звороті - 28) та Тарифи по картці «Універсальна», «Універсальна Gold» (а.с. 29).

Як вбачається з витягу з Тарифів по картці «Універсальна», «Універсальна Gold» пільговий період становить до 55 днів (діє за умови погашення до 25-го числа місяця, наступного за датою заборгованості); розмір обов`язкового щомісячного платежу 5% від заборгованості (не менше 100 грн, не менше суми нарахованих відсотків плюс штраф, при його виникненні, але не більше залишку заборгованості); базова процентна ставка на залишок заборгованості в місяць: 3,9% - «Універсальна», 3,7% - «Універсальна Gold»; комісія за зняття власних коштів у банкоматах, пунктах видачі готівки А-Банку та інших банків України - 1 %, комісія за зняття власних коштів у банкоматах і пунктах видачі готівки інших банків за кордоном 2%; ефективна процентна ставка 58,23% - «Універсальна», 56,44% - «Універсальна Gold» (а.с.26-27).

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним договором станом на 26.11.2024 становить 21 155 грн 04 коп, яка складається з заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 11 988 грн 25 коп, заборгованості за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості 9 166 грн 79 коп та 0,00 грн штраф (а.с. 4-17).

Зі змісту виписки по картці ОСОБА_1 за період з 15.03.2016 по 20.12.2023 по рахунку № НОМЕР_1 (а.с. 154-164) вбачається, що ОСОБА_1 отримав та використовував кредитні кошти, оскільки наявні операції за карткою, а саме: перерахування коштів на інші картки, видача готівки, поповнення карткового рахунку, придбання товарів та послуг тощо. Крім цього, судом установлено, що відповідачем здійснювалось поповнення картки на загальну суму 48 148,30 грн (а.с. 87-109).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У вказаній анкеті-заяві відсутні дані про отримання кредитної картки, строк її дії, розмір процентів за користування кредитом, погоджений сторонами, розмір пені та штрафних санкцій, передбачених за несвоєчасне погашення кредиту, тощо.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги стягнення заборгованості крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на витяг з з Умов та правил надання банківських послуг в Акцент-Банку.

Витягом з з Умов та правил надання банківських послуг в Aкцент Банку, які розміщені на сайті: https://а-bank.com.ua, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування.

При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що саме цей витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Акцент Банку розуміі відповідач ОСОБА_1 , ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ "Акцент Банк".

Також, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення та дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-16 цс 15 і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду в своєму рішенні від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17 (касаційне провадження № 14-131цс19) вважає, що неможливо застосовувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Колегія суддів вважає, що у цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (а-bank.com.ua) неодноразово змінювалися самим АТ "Акцент Банк" у період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов та правил у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції правильно виходив із того, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Акцент Банку, які надав банк, відповідач розуміла, ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Акцент Банку.

В апеляційній скарзі АТ "Акцент Банк" посилається на те, що підписуючи анкету-заяву відповідач ознайомилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а отже виявив згоду на укладення кредитного договору, проте Умови та Правила надання банківських послуг, не містять підпису ОСОБА_2 , тому відсутні підстави вважати, що останній бува ознайомлений з ними.

З матеріалів справи та розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач регулярно користувався своєю кредитною карткою, проводив нею розрахунки, знімав кошти та поповнював картку. Жодних заяв до Банку про непогодження зі зміною кредитного ліміту ним не подавалось.

Отже, враховуючи, що позивачем не надано доказів погодження сторонами розміру процентів за користування кредитом, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що внесені відповідачем кошти повинні бути зараховані на погашення заборгованості по тілу кредиту.

З розрахунку заборгованості та виписки по рахунку, вбачається, що банк самостійно збільшував розмір основної заборгованості, шляхом списання з рахунку відповідача необумовлених умовами договору відсотків за використання кредитного ліміту та відносив їх на заборгованість за тілом кредиту.

Втім, позивачем не надано суду доказів наявності у нього права відповідно до закону та/або належного укладеного договору здійснювати нарахування в зазначений спосіб, доказів належного узгодження цього з відповідачем, доведення до його відома таких умов нарахувань.

Як вбачається з розрахунків заборгованості та виписки по банківському рахунку відповідача на момент визначення позивачем суми боргу 21 155,04 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 11988,25 грн., заборгованість за відсотками 9166,79 грн., за період з з 15.03.2016 по 20.12.2023 з відповідача були неправомірно списано відсотки на загальну суму 28639,43 грн., внаслідок чого збільшувалась сума заборгованості за тілом кредиту.

З вказаного вбачається, що тіло кредиту є повністю погашеним відповідачем, що в даному випадку є підставою для відмови у задоволенні позову, адже домовленості про сплату відсотків за користування коштами підписана відповідачем анкета-заява не містила, отже суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості за тілом кредиту.

Виходячи з викладеного, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі стосовно обґрунтованості позову та наявності підстав для стягнення заборгованості, не можуть бути прийняті до уваги у зв`язку з їх недоведеністю.

Рішення суду в частині витрат на правову допомогу банком не оскаржується, отже судом першої інстанції не переглядається.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» - залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді Ю.М. Мальований

О.В. Маміна