Справа № 740/864/25
Провадження № 2-др/740/10/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 липня 2025 року м. Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі
головуючого судді Шевченко І. М.,
за участю секретаря судового засідання Гусєвої Я. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Приходька Сергія Олександровича про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , поданим представником адвокатом Приходьком Сергієм Олександровичем, до Чернігівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (далі ЧФ ТОВ «Газорозподільні мережі України») про визнання дій протиправними та зобов`язання відновити газопостачання,
Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 липня 2025 року задоволено вищевказаний позов.

11.07.2025 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Приходько С. О. подав до суду заяву, в якій просив на підставі ст. 270 ЦПК України ухвалити у справі додаткове рішення про розподіл судових витрат та надав документи на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, а саме договір-доручення про надання правничої допомоги від 17 лютого 2025 року, розрахунок витрат на правничу допомогу від 17 лютого 2025 року, квитанцію до прибуткового касового ордера № б/н від 17 лютого 2025 року на суму 15 000,00 грн.

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

До суду надійшла заява представника відповідача Величко А. А. про відкладення судового засідання, до якої додано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. У клопотанні вона просила зменшити розмір заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з ЧФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» на користь позивача до 2000,00 грн, оскільки заявлена сума витрат у розмірі 15 000,00 грн не є співмірною зі складністю справи, ураховуючи підготовку лише одного процесуального документа (позовної заяви) та безпосередньої участі адвоката лише в одному судовому засіданні. Матеріали справи не містять беззаперечних доказів на підтвердження надання позивачу правової допомоги. При цьому згідно з матеріалами справи позивач є особою з інвалідністю ІІ групи, а тому має право на отримання безоплатної правової допомоги.

Згідно зі ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, а тому, враховуючи наявність клопотання представника відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, визнано за можливе розглянути заяву на підставі наявних у справі матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Установлено, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 липня 2025 року задоволено позов ОСОБА_1 , поданий представником адвокатом Приходьком С. О., до ЧФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» про визнання дій протиправними та зобов`язання відновити газопостачання, визнано протиправними дії ЧФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» щодо припинення газопостачання квартири ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язано ЧФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» відновити за свій рахунок газопостачання до квартири ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , стягнуто з ЧФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» на користь держави судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн.

08 липня 2025 року в судовому засіданні представник позивача адвокат Приходько С. О. повідомив про намір подати докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи.

Згідно з матеріалами справи інтереси позивача ОСОБА_1 у суді представляв адвокат Приходько С. О. на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги згідно з договором про надання правової допомоги від 17.02.2025 б/н.

Відповідно до доданого до заяви про розподіл судових витрат договору-доручення про надання правничої допомоги від 17.02.2025 клієнт ( ОСОБА_1 ) цим договором уповноважує адвоката Приходька С. О. бути захисником його інтересів у справі про захист прав споживачів про відновлення газопостачання в судах усіх інстанцій з правами наданими позивачу, відповідачу, третій особі відповідно до вимог ЦПК України, КПК України, КАС України, ГПК України, КУпАП. Клієнт уповноважує адвоката збирати необхідні докази, подавати та підписувати від імені клієнта всі документи, у тому числі, позови, заяви, клопотання, отримувати витяги та копії судових рішень, та інші документи, що є в матеріалах справи, брати участь у судових засіданнях, у дослідженні доказів, наводити свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають під час судового процесу, надавати докази, отримувати необхідні для виконання цього договору документи від імені та за дорученням клієнта з правами наданими позивачу, відповідачу, третій особі відповідно до вимог ЦПК України, КПК України, КАС України, ГПК України, КУпАП.

У розділі 5 «Порядок оплати» договору-доручення про надання правничої допомоги від 17.02.2025 сторони узгодили, що сума гонорару визначається відповідно до рекомендації щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару, затвердженого рішенням Ради адвокатів Чернігівської області від 16.05.2022. Загальна сума вартості послуг адвоката розраховується в додатку до договору, який є невід`ємною частиною договору.

Згідно з розрахунком витрат на правничу допомогу від 17.02.2025, що є додатком до договору-доручення про надання правничої допомоги від 17 лютого 2025 року адвокатом Приходьком С. О. позивачу ОСОБА_1 надано такі послуги: складання позовної заяви 5000,00 грн, представництво інтересів клієнта в справі в суді першої інстанції 10 000,00 грн, а всього вартість наданих адвокатом послуг становить 15 000,00 грн.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № ю/н від 17.02.2025 ОСОБА_1 сплатив адвокату Приходьку С. О. 15 000,00 грн за надання правничої допомоги.

Статтею 270 ЦПК України встановлено, що с уд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення, тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких віднесено і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України).

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Разом з тим п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача, у разі часткового задоволення на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн, що відповідає критеріям реальності таких витрат, розумності їхнього розміру з урахуванням конкретних обставин цієї справи, що є співмірним зі складністю справи, а також обсягом наданих адвокатом послуг, зокрема, написання і подання позовної заяви з додатками та участь у судовому засіданні 08 липня 2025 року. При цьому суд також ураховує категорію справи та її значення для сторін, а також фінансовий стан обох сторін, зокрема, що позивач є особою з інвалідністю ІІ групи, а відповідач юридична особа, яка надає послуги з газопостачання.

За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви представника позивача.

Керуючись ст. 2, 13, 133, 137, 141, 259, 263-265, 270 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Приходька Сергія Олександровича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Ухвалити у справі додаткове рішення, яким с тягнути з Чернігівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (вул. Любецька, 68, м. Чернігів, Чернігівська область; ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ) витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії додаткового рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко