ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4082/25 Справа № 208/3169/24 Суддя у 1-й інстанції - Похваліта С. М. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Свистунової О.В., Пищиди М.М.

за участю секретаря Лопакової А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Камянської міської ради «ДОБРОБУТ» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири

за апеляційною скаргою Комунального підприємства Камянської міської ради «ДОБРОБУТ»

на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 листопада 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

18 квітня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства Камянської міської ради «ДОБРОБУТ» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, в якій просить: стягнути з Комунального підприємства Камянської міської ради «ДОБРОБУТ» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду завдану затопленням квартири у розмірі 183 101,52 грн, моральну шкоду у розмірі 30 000,00 грн, судовий збір та оплати юридичних послуг. В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власницею житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира належить їй на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного 11 червня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Кудрявцевим В.О. та зареєстрованого в реєстрі за №835. В квартирі постійно проживали позивач, її чоловік ОСОБА_2 , та двоє малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 04 січня 2024 року на горищі будинку АДРЕСА_2 ?янське стався прорив труб централізованого опалення. Аварійною службою, до якої позивач одразу звернулась, було поставлено хомут на місце прориву, однак, протягом години стався повторний прорив труб централізованого опалення і аварійною службою було перекрите централізоване опалення. В результаті затоплення як квартира, так і більшість меблів, техніки і особистих речей зазнали значних пошкоджень, фактично квартира стала непридатною для проживання в ній, що змусило родину з двома маленькими дітьми взимку виселятись із облаштованої і затишної квартири і винаймати собі житло. Будинок АДРЕСА_2 ?янське Дніпропетровської області перебуває на балансі Кам?янської міської ради і обслуговується Комунальним підприємством Кам?янської міської ради «ДОБРОБУТ», до якого позивач одразу звернулась для складання акту щодо факту затоплення. 08 січня 2024 року, комісією в складі двох інспекторів Бутенко О.А. та ОСОБА_5 , було складено Акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання). Намагання позивача вирішити з КП КМР «ДОБРОБУТ» питання відшкодування спричиненої матеріальної шкоди у добровільному порядку, не дали позитивного результату, тому у теперішній час вона вимушена за захистом своїх прав звертатись до суду. У зв?язку з халатним відношенням комунальної служби до своїх обов?язків по належному утриманнюю житлових приміщень і затопленнями квартири АДРЕСА_3 ?янське, була спричинена матеріальна шкода, яка, згідно Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 1166/01-24 від 15.02.2024 року, призведеної судовим експертом Харченко В.В. складає 126 319 грн. За проведення експертизи позивачем було сплачено 8 782,52 грн. Окрім того, у зв`язку із затопленням квартири, родина позивача була змушена переїхати із квартири та винаймати житло, нести додаткові витрати, які згідно договору оренди 1601 від 16.01.2024 року, укладеного на 6 місяців, складають 8000 грн. на місяць. Відповідач добровільно відшкодовувати завдану шкоду не бажає попри неодноразові звернення з метою врегулювання виниклого конфлікту мирним шляхом. (а.с.3-7)

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 листопада 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства Камянської міської ради «ДОБРОБУТ» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - задоволенні частково.

Стягнуто з Комунального підприємства Камянської міської ради «ДОБРОБУТ» на користь ОСОБА_1 :

-183 101 грн. 52 коп. - матеріальну шкоду спричинену затопленням квартири;

-10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. моральну шкоду спричинену затопленням квартири;

-4 859 (чотири тисячі вісімсот п`ятдесят дев`ять) грн. 02 коп. витрати зі сплати судового збору;

-3 500 (три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. витрати за надання юридичної допомоги.

Всього: 201 460 (двісті одна тисяча чотириста шістдесят) грн. 54 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено (а.с.86-89).

В апеляційній скарзі КП КМР «ДОБРОБУТ» посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення першої інстанції та ухвалити нове рішення з відмовою у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що не заперечує факт залиття квартири позивача з причини аварійної ситуації в системі центрального опалення, однак зазначає, що вини відповідача в цьому немає. Натомість, у відповідності до норм заповнення тепломереж, підтримання тиску наповнювача в мережі, забезпечення нормативних характеристик теплоносія не є обов`язком відповідача, за таке несе відповідальність АТ «Дніпровська теплоелектроцентраль», якій і було доручено спільно з відповідачем провести гідравлічні випробування магістральних, розподільчих теплових мереж та внутрішньобудинкових систем теплопостачання до 15 вересня 2023 року.

Відповідач є відповідальним за підготовку внутрішньобудинкової системи з теплопостачання до опалювального сезону та прийняття теплоносія мешканцями житлових будинків, в тому числі щодо будинку позивача.

Будинок за адресою: АДРЕСА_2 , згідно з паспортом готовності до роботи в опалювальний період 2023/2024 роки, в якому у п.2 «Горище» відображено задовільний стан товщини і теплоізоліції труб центрального опалення, утеплення з`єднань і приладів центрального опалення, мереж центрального опалення, був прийнятий комісією без зауважень щодо технічного стану систем центрального опалення.

Послугу з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання у багатоквартирному будинку в опалювальний сезон 2023/2024 років та на момент аварії на горищі будинку і в теперішній час здійснює АТ «Дніпровська теплоелектроцентраль», що, на думку відповідача, виключає зобов`язання відповідача у відшкодуванні матеріальної шкоди позивачеві (а.с.91-95).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом 1 інстанції встановлено, що квартира АДРЕСА_3 належить ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 11 червня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Кудрявцевим В.О., зареєстровано в реєстрі за № 835 (а.с. 13-14).

05 жовтня 2023 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`яньке Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 416, після чого дружина змінила прізвище на « ОСОБА_7 » (а.с. 10).

04 січня 2024 року на горищі будинку АДРЕСА_2 ?янське стався прорив труб централізованого опалення, в результаті чого відбулося затоплення квартири, пошкодження меблів та техніки.

10 січня 2024 року на адресу КП КМР «Добробут» від ОСОБА_1 було надіслано повідомлення про проведення експертизи, у якій просила забезпечити явку їх представника для участі у проведенні дослідження (а.с. 16).

Згідно до Акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання від 08.01.2024 року, здійсненого КП КМР «Добробут», а саме комісією у складі інспекторів ОСОБА_8 та ОСОБА_5 встановлено, що 04.01.2024 року в будинку АДРЕСА_2 на горищі трапилось залиття, аварія на системі центрального опалення, на момент обстеження кв. АДРЕСА_4 в кімнаті натяжна стеля S 13,5 кв.м. розірвалась, електросвітильники 6 шт. ушкодженні. На стінах S 82,9 кв.м. шпалери намокли та частково відстали. На підлозі ламінат здувся на S 22,5 кв.м. На стелі під натяжною стелею видно тріщини S 0,05 кв.м. В другій кімнаті стеля із пластику намокла S 9,5 кв.м. На стінах S 21 кв.м. шпалери намокли та відстали. Підлога із ламінату здулась S 9,5 кв.м. На електрокаміні та електробатареї видні сліди залиття. В кімнаті стелі натяжні S 16,5 кв.м. намокли. Намокли ел. світил. та люстра. Стіни S36,5 кв.м. намокли та відстали шпалери. Підлога із ламінату S16,5 кв.м. здулась. Електропроводка в 2х кімнатах не працює (а.с. 28).

Відповідно до розрахунку №1166 від 11.01.2024 року висновок експерта ОСОБА_9 за результатами проведення судово-будівельної експертизи №1166/01-24 складає 8782,52 грн. (а.с. 17).

Згідно до висновку судового експерта Харченко В.В. за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №1166/01-24, складеної 15.02.2024 року, розмір завданої матеріальної шкоди житловій квартирі АДРЕСА_3 , внаслідок її залиття складає 126 319,00 грн. (а.с. 18-27).

За Договором оренди (житлового приміщення) № 1601 від 16.01.2024 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_1 остання орендувала квартиру за адресою: АДРЕСА_5 строком на 6 місяців, розмір місячної орендної плати складає 8000,00 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд 1 інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Вирішуючи питання щодо стягнення матеріальної шкоди в розмірі 183101,52 грн., суд 1 інстанції виходив із того, що позивачем доведено розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, враховуючи, що у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

Задовольняючи частково позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, суд врахував зміни життєвих зв`язків позивача, глибину її душевних страждань, інших обставин справи, та з урахуванням вимог розумності і справедливості, дійшов висновку за можливе стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди суму 10 000,00 грн.

Із вказаним висновком суду 1 інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Так, за змістом положень ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 та частина перша статті 16 ЦК України).

У пунктах 8, 9 частини другої статті 19 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України).

У частині першій статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Такий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 27 травня 2021 року у справі № 761/12945/19 (провадження № 61-15575св20), від 19 лютого 2020 року у справі № 369/8038/17 (провадження № 61-1857св19).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено матеріалами справи, квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 . Факт залиття 04.01.2024 року квартири за зазначеною адресою підтверджується актом обстеження комісією у складі інспекторів КП КМР "Добробут" Бутенко О.А. та Біліченко О.А.

Зазначений акт складений у відповідності до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила) передбачено, що в разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Розмір збитків, завданих внаслідок залиття квартири позивача, визначений висновком судового експерта Харченко В.В. за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №1166/01-24 складає 126 319,00 грн.

Вказаний позивачем розмір збитків відповідачем не спростований, як і не спростував належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача.

Що стосується рішення суду про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, то в цій частині колегія суддів також погоджується з висновками суду 1 інстанції, які є обґрунтованими та відповідають вимогам закону.

Положеннями статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Зазначені висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 10 серпня 2022 року у справі № 635/6868/16-ц.

Як роз`яснює п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6„Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди зі змінами та доповненнями - шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Отже, суд 1 інстанції, врахувавши конкретні обставини справи, та виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, обґрунтовано стягнув 10 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що відповідальність повинно нести АТ «Дніпровська теплоелектроцентраль», є безпідставними, виходячи з наступного.

Згідно з роз`ясненням Міністерства з питань житлово-комунального господарства України, щодо ремонту квартири, після залиття (лист від 29.12.2009 № 12/20-11-1975), факт залиття квартири, та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Так, на підставі рішення виконавчого комітету Кам`янської міської ради «Про призначення управителя багатоквартирного будинку» № 236 від 12.08.2022 року, Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Добробут» призначене управителем багатоквартирного будинку.

Перелік послуг з управління багатоквартирними будинками, що надає Відповідач, розміщений у відкритому доступі на офіційному сайті Кам`яської міської ради, в розділі «Перелік послуг».

У відповідності до «Переліку послуг», до обов`язкових видів робіт(послуг) віднесено: Технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем: водопостачання; водовідведення; теплопостачання, гарячого водопостачання (у разі наявності), зливової каналізації; електропостачання; газопостачання. Поточний ремонт внутрішньо-будинкових систем: водопостачання; водовідведення; теплопостачання, гарячого водопостачання; (у разі наявності) зливової каналізації; електропостачання; газопостачання.

Таким чином, саме на управителя багатоквартирного будинку, в даному випадку відповідача, покладено обов`язок з утримання труб централізованого трубопроводу.

Отже, оскільки позивачем доведено розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, враховуючи, що у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди, суд 1 інстанції дійшов вірного висновку з яким погоджується колегія суддів, що завдана позивачу шкода підлягає відшкодуванню відповідачем.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 27 травня 2021 року у справі № 761/12945/19 (провадження № 61-15575св20), від 19 лютого 2020 року у справі № 369/8038/17 (провадження № 61-1857св19).

Відповідач не скористався, а ні в судді 1 інстанції, ані в судді апеляційної інстанції, правом довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди, та визначення суми завданої матеріальної шкоди, тому суд першої інстанції, враховуючи предмет спору, вірно поклав на нього відповідальність за завдану позивачу шкоду, оскільки відповідач не спростував розмір завданої шкоди та не довів, що шкода завдана не з його вини, а у деліктних правовідносинах обов`язок по доведенню своєю невинуватості покладений саме на відповідача.

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Камянської міської ради «ДОБРОБУТ» - залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 листопада 2024 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Вступна та резолютивна частини проголошені 23 липня 2025 року.

Повний текст постанови складено 24 липня 2025 року.

Судді: