Справа №: 398/1442/25
провадження №: 2/398/1551/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"24" липня 2025 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Авраменка О.В.,

за участю секретаря судового засідання Міщенко С.А.,

відповідача ОСОБА_1 та його представника адвоката Боровського В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Олександрії, в режимі відеоконференції, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дітей

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє представник за довіреністю ОСОБА_3 , звернулась в суд з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на дітей в розмірі 70 907,74 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В Олександрійському відділі державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває на виконанні виконавчий лист №398/3554/14 від 16.10.2014 року, виданий Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області, про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дітей. Відповідач не цікавиться життям дітей та не приймає участі у додаткових витратах на дітей. Позивачем понесені витрати, пов`язані з профілактикою хвороби дітей, а саме: 28.08.2023 року ОСОБА_6 і ОСОБА_7 були на прийомі у лікаря-ортопеда та було встановлено у ОСОБА_6 порушення постави, стан перед скаліозом та надано рекомендації: ЛФК постійно, плавання, організація спального місця (ортопедичний матрац), дотримання осанки, у Злати порушення постави, кіфотична осанка та надано рекомендації: ЛФК постійно, плавання, організація спального місця (ортопедичний матрац), дотримання осанки. 25.02.2025 року на прийомі у лікаря-консультанта діагноз у дітей був підтверджений. З метою виконання рекомендацій позивачем було придбано 04.11.2023 року 2 матраци марки Bartolinni Bartoli (90/90), 2 наматрацники Gutenkauf AguaStop Stark та здійснена доставка до під`їзду, загальні витрати склали 14 210,00 грн, а тому просить з відповідача стягнути 7 105,00 грн, що складає половину суми. Крім того, позивач понесла додаткові витрати на відвідування дітьми в період з липня 2024 року по грудень 2024 року включно стоматологічного кабінету в м. Кременчук, де дітям робили панорамні знімки зубів, видаляли наліт, ставили брекети, було видалено зуби мудрості, а також витрачено кошти на проїзд, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача половину витрат 19 140,15 грн та 9 380,25 грн відповідно. Також, у ОСОБА_6 слабий зір, що підтверджується записами в медичній книжці та вона змушена користуватись окулярами і лінзами, тому з 09.06.2020 року по 09.08.2024 року були придбані окуляри, контактні лінзи, супутні товари та витрачені кошти на проїзд до лікаря, а тому просить з відповідача стягнути 9 062,04 грн, що складає половину витрачених коштів. У зв`язку з військовою агресією російської федерації та введенням в Україні військового стану навчання дітей у школі відбувається у дистанційній та змішаній формі, для забезпечення чого позивач була вимушена оновити мобільні телефони обом дівчатам та придбати супутні товари, на що позивачем було витрачено 21 979,00 грн, тобто половина вартості складає 10 989,50 грн. Крім того, Злата відвідує навчання комп`ютерної грамотності в ТОВ «ОСВІТНІ ТЕХНОЛОГІЇ ОЛЕКСАНДРІЯ», яке представляє торгову марку «Комп`ютерна академія IT STEP» та в період з березня 2024 року по грудень 2024 року включно позивач відповідно до укладених договорів сплатила 30 461,60 грн, половину яких в розмірі 26 220,30 грн вона просить стягнути з відповідача. Загальна сума всіх додаткових витрат на дітей становить 141 815,48 грн, а половина складає 70 907,74 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача.

27.05.2025 року представником відповідача подано відзив, в якому він просить залишити без задоволення позовні вимоги позивача. Зазначає, що з відповідача на підставі рішення суду стягуються аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, які він добросовісно сплачує, хоча він є пенсіонером та отримує пенсію в розмірі 6 048,21 грн на місяць. Розмір аліментів, які він сплачує на дітей, становить 3 024,11 грн щомісячно. При цьому 171,89 грн накопичується як борг за кожен місяць, оскільки розмір аліментів на двох дітей перевищує 50% його доходів і з нього стягують лише 50%, а залишок накопичується. Тобто, у відповідача залишається на його утримання 3 024,10 грн, з яких 1 500,00 2 000,00 грн йде на оплату комунальних послуг, інша частина на лікування та продукти харчування. Інших доходів відповідач не має. При цьому відповідач має ряд серйозних захворювань. У приватній власності відповідача перебуває земельна ділянка, розташована на території Попельнастівської селищної ради та 1/2 частка житлового будинку, яка належить йому на підставі рішення суду про поділ майна подружжя. Зазначає, що такі витрати як витрати на проїзди та відпочинок, придбання одягу, взуття, іграшок, продуктів харчування та солодощів для дитини, у тому числі під час відпочинку дитини, та витрати на освітні послуги не є такими витратами, що викликані особливими умовами у розумінні статті 185 СК України. На підставі вищевикладеного відповідач не визнає витрачені позивачем кошти, як додаткові витрати на дітей в розумінні ст. 185 СК України, а розцінює їх як витрати в рамках діючих аліментів. При цьому, позивач жодним чином не відмовився та не відмовляється від сплати аліментів, хоча на даний час не має фінансової можливості їх сплачувати в повному обсязі. Розцінює такі дії позивача як штучне намагання загнати відповідача в шалені борги з метою подальшої примусової реалізації належного відповідачу майна.

01.07.2025 року представником позивача подано відповідь на відзив, відповідно до якого представник позивача просила задовольнити позов в повному обсязі, оскільки відповідач відповідно до відповідей військової частини НОМЕР_1 від 06.04.2016 року та військової медичної академії від 23.06.2017 року №764, ухилявся від сплати аліментів на дітей, а тому вважати, що відповідач добровільно та сумлінно виконував свої батьківські обов`язки не можна. Відповідач має у своїй приватній власності земельну ділянку та частину житлового будинку, однак він не здає земельну ділянку в оренду, щоб не стягувались з цих коштів аліменти, а право власності на частину житлового будинку не зареєстровано, щоб податкова не могла надати належну інформацію про майно відповідача. Крім того, виписка з амбулаторної картки відповідача не відповідає затвердженій формі, а тому не є належним документом, який би підтвердив хвороби відповідача. Представником відповідача не наведено правових підстав і належного обґрунтування того, чому в задоволені позову необхідно відмовити.

09.07.2025 року представником відповідача було подано заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначено, що процедура подання відзиву на позов була дотримана відповідно до закону, розбіжності в назві документу у відзиві і описі відправлення є суто технічною опискою і суті документу не змінюють. Щодо матеріального стану відповідача, то у кожного матеріальний стан та рівень доходів різний. Якщо у позивача він вищій, ніж у відповідача, і позивач має можливість матеріально забезпечувати дітей краще, не узгоджуючи ці питання з відповідачем, це не свідчить про беззаперечну необхідність перекладення частини цих витрат на відповідача. Відповідач і так перебуває у скрутному матеріальному становищі, маючи 6 відкритих виконавчих проваджень, з загальною сумою заборгованості станом на 05.06.2025 року в розмірі 63 180,49 грн, яка з кожним місяцем тільки збільшується, при цьому перебуваючи в реєстрі боржників та наявністю інших обмежень у реалізації своїх прав.

24 липня 2025 року позивач та її представник, належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання, не з`явилися. Представником позивача 14.07.2025 року була подана заява, в якій вона просила позовні вимоги задовольнити, розглядати справу у її та позивача відсутність.

Відповідач в судовому засіданні 24.07.2025 року позов не визнав в повному обсязі, в зв`язку з його необґрунтованістю і не підтвердженням відповідними доказами. Зазначив, що його доходи в 5-10 разів менше, ніж доходи позивача, оскільки його пенсія складає приблизно 6 000,00 грн, з яких половина стягується на сплату аліментів, а на іншу половину він проживає. Має заборгованість по аліментах та у ВДВС є ще декілька виконавчих проваджень зі стягнення з нього додаткових витрат за рішеннями суду, однак по ним також є борг. В зв`язку з накладенням державним виконавцем ряду обмежень, він не може виїхати за кордон на роботу, хоча йому пропонували непогано оплачувану роботу за кордоном, його рахунки заблоковано та накладено арешт на його майно. Інколи, без попередження, з його пенсійної картки стягуються кошти в більшому розмірі ніж 50%. На разі має 36 000,00 грн. заборгованості по аліментах. Доходи позивача значно перевищують його доходи і він вважає, що позивач приховує реальний свій дохід і витрати, які вона вчиняє хоче компенсувати за його рахунок. Він колишній лікар, але працювати за фахом не може оскільки під час ООС отримав пошкодження суглобів ніг та спини. Позивач хоче за рахунок боргу забрати у нього 1/2 частку його будинку, який дістався йому від батьків, але за рішенням суду був поділений як спільне мано та земельну ділянку, яку він отримав для будівництва та не може здати в оренду, оскільки це заборонено законодавством. Він є учасником бойових дій та на даний час проживає у друзів в м. Одеса, однак зареєструвати місце проживання не має можливості. Де працює позивач він не знає, але у нього є припущення що вона працює за кордоном.

Представник відповідача в судовому засіданні 24.07.2025 року вважав позов таким, що не підлягає задоволенню в зв`язку з його необґрунтованістю та недоведеністю. Зазначив, що витрати не узгоджені з відповідачем, здійснення витрат проходило за межами м. Олександрії та Кіровоградської області в приватних клініках, а не державних установах. У відповідача та позивача різний рівень доходів, та якщо позивач має вищий рівень доходів та має можливість матеріально забезпечувати дітей краще, не узгоджуючи ці питання з відповідачем, це не свідчить про беззаперечну необхідність перекладення частини цих витрат на відповідача. Відповідач і так перебуває в край скрутному становищі. Відповідач отримує пенсію в розмірі 6 000,00 грн, з яких 3 000,00 грн стягуються на сплату аліментів. Відповідач має ряд тяжких захворювань, його доходи і витрати не дозволяють нести порівну з позивачем додаткові витрати. Крім того зазначає, що товари які були придбані позивачем і за які остання просить стягнути з відповідача половину вартості, не відносяться до додаткових витрат, а повинні покриватись за рахунок аліментів. Просить відмовити в задоволені позову.

Заслухавши вступне слово відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини.

Сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.09.2014 року з відповідача на користь позивача на утримання дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини, щомісячно починаючи з 22.05.2014 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після досягнення повноліття найстаршою дитиною, аліменти стягуються для утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини, щомісячно, починаючи з 16.03.2027 року та до повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 . Станом на 30.04.2025 року заборгованість по аліментах становить 21 046,99 грн.

Крім того, в провадженні ДВС перебувають 5 виконавчих проваджень щодо стягнень з ОСОБА_1 та загальна заборгованість станом на 05.06.2025 року становить 63 180,49 грн, що підтверджується листом Олександрійського ВДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №144166 від 05.06.2025 року.

Відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №1100-0403-7/8815 від 10.02.2025 року, пенсія відповідача за період з 01.12.2023 року по 31.12.2024 року склала 39 610,89 грн та за період з 4 кв 2023 року по 4 кв 2024 року відповідач інших доходів не отримував, що підтверджується довідкою від 12.02.2025 року з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків.

Згідно з ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України в усіх справах щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними постановами, що займаються питаннями соціального забезпечення адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється забезпеченню. При вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дитини.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно за законів України. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках, за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Саме такі висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 20 березня 2024 року у справі №760/6988/22 (провадження № 61-9366св23).

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо) (постанова Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі №320/383/19 (провадження №61-18284св19).

При цьому суд приймає до уваги, що згідно з п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при стягненні додаткових витрат на утримання дитини ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Згідно із ч. 1 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76 82 ЦПК України.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України).

Звертаючись з позовом, наявність та розмір додаткових витрат на дітей позивач, серед іншого, обґрунтовувала тим, що у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слабий зір та вона змушена користуватись окулярами і лінзами, у зв`язку з чим за період з 09.06.2020 року до 09.08.2024 року позивачем були витрачені кошти на придбання окулярів, контактних лінз та супутніх товарів в загальному розмірі 17 057,00 грн. Зазначене підтверджується відповідними виписками з медичної картки, консультаційним висновком спеціаліста, результатами обстеження, рахунками на оплату та чеками про оплату послуг лікарів, придбання окулярів, контактних лінз, супутніх товарів тощо. Такі витрати були зумовлені негативними фактами щодо стану здоров`я неповнолітньої доньки, пов`язані з рекомендаціями лікаря, що вимагають додаткових матеріальних витрат на утримання дитини. Зокрема, відповідно до консультативного висновку спеціаліста в медкарті №2024.029400 від 25.07.2024 року, ОСОБА_4 встановлено діагноз: Міопія слабого ступеню OU, міопічний астигматизм OU та рекомендовано підбір окулярів (виписка рецепта), підбір МКЛ (виписка рецепта), вітаміни, раціональний зоровий режим та вправи для очей.

За таких обставин, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в цій частині, а відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню половина вищезазначених додаткових витратах на дитину в розмірі 8 528,50 грн (17 057,00 грн : 2).

Крім того, позивач просила стягнути з відповідача половину додаткових витрат на дітей, понесених нею у зв`язку з придбанням 2-ох матраців марки Bartolinni Bartoli (90/90), 2-ох наматрацників Gutenkauf AguaStop Stark та здійсненням їх доставки до під`їзду, відвідуванням дітьми в період з липня 2024 року по грудень 2024 року включно стоматологічного кабінету в м. Кременчук, де дітям робили панорамні знімки зубів, видаляли наліт, ставили брекети, було видалено зуби мудрості, придбанням мобільних телефонів дітям та супутніх товарів для навчання у школі, відвідуванням та навчанням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , занять з комп`ютерної грамотності в ТОВ «ОСВІТНІ ТЕХНОЛОГІЇ ОЛЕКСАНДРІЯ», а також половину витрат на проїзд до медичних закладів в загальному розмірі 62 379,24 грн.

У постанові Верховного Суду від 12.01.2022 року в справі №545/3115/19 міститься правовий висновок про те, що витрати на ремонт технічних пристроїв, на лікування, відвідування секцій і позашкільних закладів не є додатковими витратами у розумінні вимог СК України та охоплюються розміром аліментів, що стягуються з одного з батьків на утримання дитини. Також, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Аналогічні висновки міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №183/1679/17, від 12 грудня 2019 року у справі №756/4947/17-ц, від 01 квітня 2020 року у справі №521/16268/18.

Обґрунтовуючи необхідність стягнення з відповідача половини витрат на придбання 2-ох матраців, 2-ох наматрацників та здійсненням їх доставки до під`їзду, позивач посилалася на відповідні консультаційні висновки спеціаліста. Однак, у замовленні клієнта №СМКОС-00008 від 04.11.2023 року, наданого на підтвердження придбання зазначених товарів, відсутній їх детальних опис чи специфікація, що унеможливлює їх ідентифікацію як ортопедичних матраців, а відтак позивачем не доведено, що зазначені витрати нею здійснено з метою профілактики хвороб та/або їх наявністю у дітей.

Також, позивач необґрунтовано вважає витрати на послуги стоматолога та на придбання відповідних ліків додатковими, оскільки звернення за медичною допомогою до приватного платного стоматолога, який знаходить в іншому місті є самостійним волевиявленням позивача. При цьому, позивач не була позбавлена можливості звернутись для лікування зубів дітей у дитячу державну стоматологічну поліклініку за місцем своєї та їх реєстрації. Необхідність лікування зубів носить тимчасовий характер, а не характер тяжкої хвороби, доказів особливої обставини, наявності у дітей відповідних медичних показань до необхідного встановлення брекетів та проведення інших стоматологічних процедур позивачем не надано. Оскільки позивач зазначила про додаткові витрати, пов`язані з особливим станом здоров`я дітей, то саме вона мала б надати медичні довідки, висновки лікарів про необхідність проведення певних процедур, чого позивачем зроблено не було, а відтак відсутні підстави для стягнення з відповідача таких витрат.

Щодо позовних вимог про стягнення половини вартості телефонів та супутнього обладнання, а також половини вартості навчання комп`ютерної грамотності, то суд зазначає, що позивач не довела наявності особливих обставин, які б свідчили про необхідність понесення вказаних додаткових витрат, оскільки придбання товарів для навчання дітей у школі, відвідування секцій і позашкільних закладів не є особливими обставинами та відповідно такі витрати не є додатковими витратами у розумінні статті 185 СК України та охоплюються розміром аліментів, що стягуються з відповідача на утримання дітей. При цьому, доказів, що такі витрати були пов`язані з розвитком певних здібностей дитини, що дитина має до цього хист і досягла у цьому об`єктивно виражених істотних результатів порівняно з іншими дітьми її віку, що у свою чергу доводить наявність таких здібностей і обумовлює їх подальший розвиток, позивачем суду також не надано, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Крім того, витрати на проїзд теж не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено, що відвідування стоматолога було зумовлено особливим станом здоров`я дітей та відповідним медичними показання, а також не доведено необхідність відвідування офтальмогола в іншому населеному пункті та неможливість отримання відповідних медичних послуг за місце проживання позивача та дітей.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача половини додаткових витратах на оплату послуг лікарів, придбання окулярів, контактних лінз, супутніх товарів тощо, здійснених позивачем у зв`язку з відповідним лікуванням ОСОБА_4 в розмірі 8 528,50 грн.

В той же час, не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідача половини витрат, понесених позивачем, в сумі 62 379,24 грн, оскільки позивачем не доведено, що зазначені витрати викликані особливими обставинами, тобто є додатковими витратами на дітей в розумінні статті 185 СК України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір, від сплати якого позивач звільнений при зверненні з позовом до суду, слід стягнути в дохід держави з відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76 81, 141, 258, 259, 263 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (остання відома адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення додаткових витрат на дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 8 528 (вісім тисяч п`ятсот двадцять вісім) грн 50 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 29 липня 2025 року.

Суддя О.В.Авраменко