Справа № 308/9473/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Шумило Н.Б.

за участю секретаря судового засідання Дуб В.І.

представника позивача адвоката Сочки В.І.

представника відповідача адвоката Борсенка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Ужгородської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державний вищий навчальний заклад «Ужгородський національний університет», про визнання незаконним та скасування рішень Ужгородської міської ради та про визнання незаконним та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад обставин справи

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , в інтересах яких діє адвокат Фекийшгазі К.С., звернулися до суду з позовом в якому просять:

-визнати незаконним та скасувати пункт 1.13 рішення Ужгородської міської ради № 681 від 30.05.2017 року XIII сесії Ужгородської міської ради VII скликання, яким гр. ОСОБА_3 було передано у приватну власність земельну ділянку за кадастровим номером :41:001:0507 площею 0.0879 га з цільовим призначенням «02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)»;

-визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 39180867 від 12.01.2018 року, прийняте державним реєстратором, приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Кішкін Денисом Володимировичем;

-визнати незаконним та скасувати рішення Ужгородської міської ради № 928 від 21.12.2017 року XVIII сесії Ужгородської міської ради VII скликання, яким гр. ОСОБА_4 було продано земельну ділянку за кадастровим номером :41:001:0494 площею 0,0652 га з цільовим призначенням «02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)».

-визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 35731829 від 19.06.2017 року, прийняте державним реєстратором Оноківської сільської ради Ужгородського району, Закарпатської області Коцан Миколою Мирославовичем.

-стягнути солідарно з відповідачів понесені судові витрати та витрати на правову допомогу адвоката.

В обґрунтування позову позивачами зазначено, що у липні 2020 року, на території лісосмуги «Шахтинського лісу» в місті Ужгороді відбулися протести мешканців сусідніх вулиць Високої та Стрільничної щодо дій невідомих осіб, які накреслили білою фарбою межі земельних ділянок в частині лісу та за допомогою спеціальної техніки зрізали частину дерев у лісі і виявили намір встановити паркан для обгороджування земельних ділянок, які як виявилося, передані Ужгородською міською радою у приватну власність на території лісосмуги. З приводу даної ситуації мешканцями було викликано екіпаж патрульної поліції, які зафіксували вказані події та факти. Окрім того, на місце події прибув представник відділу капітального будівництва Ужгородського національного університету, у зв`язку з тим, що згадана лісосмуга є територією, що перебуває у користуванні Ботанічного саду УжНУ.

При аналізі нормативних документів Ужгородської міської ради виявилося що п. 1.13 рішення № 681 від 30.05.2017 року XIII сесії Ужгородської міської ради VII скликання гр. ОСОБА_3 було передано у приватну власність земельну ділянку за кадастровим номером :41:001:0507 площею 0.0879 га з цільовим призначенням «02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)»; рішенням № 928 від 21.12.2017 року XVIII сесії Ужгородської міської ради VII скликання гр. ОСОБА_4 було продано земельну ділянку за кадастровим номером :41:001:0494 площею 0,0652 га з цільовим призначенням «02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд».

Ознайомившись в Ужгородській міській раді з матеріалами інвентаризаційних справ щодо вищевказаних земельних ділянок мешканці виявили, що підставою для надання земельних ділянок гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у приватну власність стали ніби-то наявні об`єкти незавершеного будівництва житлового будинку (фундаменти), на які виготовлені технічні паспорти на ім`я вказаних громадян. Однак, насправді, обидві земельні ділянки за кадастровим номером :41:001:0507 та за кадастровим номером :41:001:0494 розташовані в лісосмузі, що суміжна до АДРЕСА_1 і жодної забудови, навіть фундаменту, там немає і ніколи не було. Територія лісосмуги перебуває на балансі Ботанічного саду Ужгородського національного університету. Відтак, рішення Ужгородської міської ради про передачу вказаної земельної ділянки у приватну власність є незаконним та підлягає скасуванню, як і право власності, набуте неправомірним шляхом.

Зазначено, що за скаргою мешканки АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , 06 серпня 2020 року, на території описаних земельних ділянок відбулося виїзне засідання комісії з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства Ужгородської міської ради, якою було встановлено факти наявних порушень законодавства при виділенні земельних ділянок громадянам у приватну власність, однак не вжито жодних ефективних заходів реагування. Натомість було складено протокол № 74 від 06.08.2020 року засідання комісії, яким рекомендовано власникам земельних ділянок укласти договори земельного сервітуту для надання права проходу та проїзду земельними ділянками, доручено відділу землекористування Ужгородської міської ради звернутися до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області для проведення перевірки дотримання земельного законодавства щодо вищевказаних земельних ділянок, а також рекомендовано власникам земельних ділянок утриматися від встановлення огорожі до вирішення питання. За колективним зверненням мешканців вулиць Стрільничної та Високої в м. Ужгороді Ужгородською місцевою прокуратурою було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000112 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України.

Разом з тим, власниками спірних земельних ділянок вже неодноразово вчинялися дії щодо наміру зрізати столітні дерева в лісосмузі та встановити паркан на його земельній ділянці. Мешканці сусідніх будинків вже декілька разів перешкодили незаконним діям на земельній ділянці, зокрема зупиняли трактор, який мав намір пошкодити земельний покрив та дерева. Факти пов`язані з даними виявленими незаконно приватизованими земельними ділянками були опубліковані в соціальних мережах, репортажах ЗМІ та отримали значний суспільний розголос.

Вказано, що право громадян на використання лісових ресурсів визначено у ст. 66 ЛК України. Також ця стаття визначає умови користування лісовими ресурсами. Однак, власниками земельних ділянок вживаються активні дії щодо встановлення огорожі на земельних ділянках, зрізання дерев та земляних робіт, які унеможливлять доступ позивачів та інших мешканців міста до лісу, оскільки перекривають лісову грунтову дорогу, яка є єдиним проходом від вулиць Високої і Стрільничної до мікрорайону Шахта у місті Ужгороді. Також загородження земельних ділянок перешкодить позивачам доступу до природнього джерела води, яке знаходиться в лісі та яким користується велика кількість мешканців міста. Більше того, будівництво на явно незаконно виділених земельних ділянках в лісовій зоні спричинить значну шкоду інтересам громади міста Ужгорода та природі.

Окрім того зазначено, що з 2015 по 2019 роки в м. Ужгороді діяв мораторій на приватизацію земельних ділянок, який було введено рішенням сесії Ужгородської міської ради від 23 грудня 2015 року №71 "Про тимчасову заборону (мораторій) на передачу у власність та користування вільних від забудови земельних ділянок в м. Ужгороді".

У відповідності до ч. 1 ст. 134 Земельного кодексу України, земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. В свою чергу, відповідно до ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України, не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

3 кадастрового плану земельної ділянки за кадастровим номером :41:001:0507 вбачається, що на такій розміщено малоповерхову забудову площею 0,0036 га. 3 кадастрового плану земельної ділянки за кадастровим номером :41:001:0494 вбачається, що на ній розміщено будівлю площею 0,001,7 га. Однак, насправді на вказаних земельних ділянках жодної забудови, навіть фундаменту, немає і ніколи не було. Окрім того, з публічної кадастрової карти та генерального плану міста Ужгород вбачається, що межі даних земельних ділянок виходять за дозволені та знаходяться у зеленій зоні, тобто мають невідповідне цільове призначення.

Відтак, рішення Ужгородської міської ради про передачу у приватну власність гр. ОСОБА_3 та про продаж гр. ОСОБА_4 земельних ділянок є незаконним та підлягає скасуванню.

Протиправними рішення Ужгородської міської ради порушено конституційні права позивачів, передбачені ст. 13 Конституції України та ст. 7, 66 Лісового кодексу України.

З актів перевірки ГУ ДГК у Закарпатській області дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту земельної ділянки від 20.11.2020 року № 1166-ДК/1026/ АП/09/01/-20 та від 23.11.2020 року № 1167-ДК/1043/АП/09/01/-20, слідує, що на земельних ділянках з кадастровими номерами :41:001:0494 та :41:001:0507 наявні дерева зрілого віку (дуби та акація), інформація про які не відображена у документації із землеустрою. Відповідно до Генерального плану м. Ужгорода спірні земельні ділянки на «інших територіях», а згідно з планом зонування на Р-3 «Рекреаційні зони озеленених територій загального користування. Отже, їх забудова не передбачена містобудівною документацією.

Також вказано, що оскаржуваними рішеннями Ужгородська міська рада без затвердження детальних планів території змінила її планувальну організацію, розвиток та функціональне призначення, проігнорувавши законодавчі вимоги про необхідність врахування громадських інтересів.

Процесуальні дії по справі, заяви та позиція сторін

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.10.2020 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у даній справі, призначено підготовче судове засідання, про що повідомлено учасників справи.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.10.2020 заяву про забезпечення позову задоволено. Постановлено заборонити ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та будь яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на будівництво якихнебуть будівель та споруд, в тому числі проведення інженерної підготовки території, зрізання насаджень та встановлення огорожі на земельній ділянці з кадастровим номером :41:001:0507, площею 0,0879. Заборонити ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та будьяким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на будівництво якихнебуть будівель та споруд, в тому числі проведення інженерної підготовки території, зрізання насаджень та встановлення огорожі на земельній ділянці з кадастровим номером :41:001:0494, площею 0,0652 га.

04.12.2020 до суду від представника Ужгородської міської ради Гончарук А. поступив відзив на позовну заяву з доказами його направлення іншим учасникам, вважають вимоги позивачів необгрунтованими та такими що не підлягають задоволенню. Вказують, що рішенням Ужгородської міської ради №681 від 30.05.2017 року XIII сесії Ужгородської міської ради VII скликання гр. ОСОБА_3 було передано у приватну власність земельну ділянку за кадастровим номером :41:001:0507 площею 0,0879 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 . Щодо гр. ОСОБА_3 зазначає, що відповідно до проекту землеустрою на даній земельній ділянці знаходиться об`єкт незавершеного будівництва. Для підтвердження даного факту до проекту додано технічний паспорт відповідного об`єкту.

Рішенням Ужгородської міської ради №928 від 21.12.2017 року XVIII сесії Ужгородської міської ради VII скликання гр. ОСОБА_4 було продано земельну ділянку за кадастровим номером :41:001:0494 площею 0,0652 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_3 .

Крім того, рішенням VIII сесії Ужгородської міської ради VII скликання №412 від 18.10.2016 року затверджено проект землеустрою гр. ОСОБА_4 щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер 641:001:0494) площею 0,0652 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_3 та передано її в оренду строком: на 5 років до 18 жовтня 2021 року.

Аналізуючи вище наведене, можна прийти до висновку, що скасування рішення щодо продажу земельної ділянки гр. ОСОБА_4 не позбавить його права на користування відповідною земельною ділянкою, оскільки рішення щодо передачі її в оренду є дійсним і не суперечить нормам чинного законодавства.

Вказано що позивачами не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів щодо порушення їх прав, свобод чи законних інтересів при винесенні оскаржуваних рішень. Право на оскарження індивідуального акта суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої цей акт прийнятий або прав, свобод та інтересів якої він безпосередньо стосується. Також позивачем не зазначено поважність причин пропуску строку позовної давності.

Вказує, що відповідно до генерального плану міста Ужгород на даній території не передбачено дороги, на яку посилається позивач, наявність даного проходу (у правовому значенні), його статус (дорога, вулиця, провулок, проїзд, прохід) жодним належним доказом не підтверджено. Крім того, враховуючи що земельні ділянки позивачів не є суміжними з земельними ділянками відповідачів, а згідно містобудівної доументації на даній тпериторії не розташовано прохідну частину, тому відповідно до ст. 83 ЗК України, відповідач вважає, що відсутні порушення прав позивачів передбачених Земельним та Цивільним кодексами України, як власника земельної ділянки. В задоволенні позовних вимог просять відмовити.

26.03.2021 до суду представник позивачів адвокат Фекийшгазі К.С. поступило клопотання про приєднання доказів з доказами його надіслання іншим учасникам справи. До клопотання додано додатки серед яких листи ГУ Держгеокадастру, акти перевірки, витяг з генерального плану міста Ужгород, протоколи опитування громадян, публікації.

13.04.2021 до суду від представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Радь І.І. поступив відзив на позовну заяву з доказами його направлення іншим учасникам справи, вважає позовні вимоги позивачів необгрунтованими та безпідставними. Вказує що твердження позивачів та інспектора Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області в акті перевірки є помилковими. Відповідачем відповідно до договору купівлі - продажу від 14.08.2002 року за №4750 придбано земельну ділянку з житловим будинком та надвірними спорудами по АДРЕСА_3 , якій згодом було присвоєно кадастровий номер :41:001:0006. Згідно наявного в матеріалах справи плану меж земельної ділянки вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номер :41:001:0006 є суміжною до земельної ділянки з кадастровим номером :41:001:0494.

Відповідно до інвентарної справи №8871 житловий будинок з надвірними спорудами який придбаний згідно договору купівлі - продажу від 14.08.2002 року складається з: житлового будинку під літ. «А», сараїв під літ. «Б» та «В», огорожі №1-3, бетонної доріжки. В матеріалах справи №308/9473/20 міститься не повна інвентарна справа №8871 житлового будинку по АДРЕСА_3 .

Разом із тим, для належного оформлення права власності та внесення земельної ділянки на якій розміщено придбаний житловий будинок до публічної кадастрової карти з присвоєнням їй відповідного кадастрового номеру Відповідач звернувся до землевпорядної організації. В ході здійснення відповідних обмірів земельної ділянки по АДРЕСА_3 з?ясувалось, що один із об?єктів домоволодіння, сарай під літ. «В», виходить за її межі (позначка «КН» на плані меж земельної ділянки за кадастровим номером :41:001:0494 - ст. 119). Вказане слугувало підставою для вчинення дій з метою придбання земельної ділянки за кадастровим номером :41:001:0494 у власність та відповідно поданню виконавчому комітету Ужгородської міської ради копії інвентарної справи №8871 на житловий будинок який відповідач придбав з метою доведення органу місцевого самоврядування наявності на ній належного ОСОБА_4 нерухомого майна, що було наслідком прийняття Ужгородською міською радою рішення від 21.04.2016 року №182, яким останньому надано дозвіл на розробку проекту землеустрою а згодом її продажу згідно рішення №928 від 21.12.2017 року.

Щодо невстановлення в ході позапланової перевірки земельної ділянки за кадастровим номером :41:001:0494 вищевказаного об`єкту нерухомого майна зазначив, що в матеріалах справи наявний план меж земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_4 , з якого можна встановити наявність металічної огорожі яка частково перетинає земельну ділянку за кадастровим номером :41:001:0494 обмежуючи доступ орієнтовно до 100 м.кв. її площі та до належного ОСОБА_4 нерухомого майна, а саме сараю під літ. «В», який розміщений позаду огорожі.

Отже здійснюючи позапланову перевірку земельної ділянки за кадастровим номером :41:001:0494 інспектор Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області Дякун Неля Василівна здійснила її огляд не у фактичних межах, що перешкодило встановити розміщення на ній належного відповідачу майна. Крім того, про проведення позапланової перевірки ОСОБА_4 не було повідомлено в наслідок чого останній був обмежений у можливості забезпечити участь свого представника який би попередив інспектора про фактичні межі ділянки та додатково пояснив обставини розміщення частини нерухомого майна належного відповідачу у межах майбутньої земельної ділянки за кадастровим номером :41:001:0494.Також, відповідно до змісту акту перевірки вбачається, що така проведена за відсутності інженерів-землевпорядників. Дана обставина є визначальною, оскільки перешкоджає встановити, що територія, яка обстежувалась інспектором ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області, дійсно входить до меж земельної ділянки за кадастровим номером :41:001:0494.

Крім того, обґрунтовуючи підстави для скасування рішення Ужгородської міської ради №928 від 21.12.2017 року позивачі вказують, що з публічної кадастрової карти та генерального плану міста Ужгород вбачається, що межі земельної ділянки за кадастровим номером :41:001:0494 виходять за дозволені, оскільки знаходяться у зеленій зоні, тобто мають невідповідне цільове призначення. Зазначає, що таке твердження є необгрунтованим, оскільки факт наявності зелених насаджень на земельній ділянці за кадастровим номером :41:001:0494 жодним чином не може свідчити про розміщення такої на території зеленої зони. Вказана земельна ділянка межує з земельною ділянкою за кадастровим номером :10:014:0016 (ботанічний сад), яка належить ДВНЗ «Ужгородському національному університету», та в матеріалах наявний акт погодження меж земельної ділянки від 30.05.2016, яким підтверджується що межі земельної ділянки :41:001:0494 та :10:014:0016 погоджені їх землевласниками. Відтак будь-яких протиправних дій пов`язаних з використанням земельної ділянки всупереч встановленим/погодженим межам відповідачем не здійснюється, а належних доказів про протилежне у справі відсутні.

Обгрунтовуючи порушення своїх прав позивачі зазначають, що ОСОБА_4 як власником земельної ділянки за кадастровим номером :41:001:0494, вживаються дії щодо встановлення огорожі, зрізання дерев та земляних робіт які унеможливлюють доступ позивачів до лісу, оскільки перекривають лісову грунтову дорогу, яка є єдиними проходом від вулиці Високої і Стрільничної до мікрорайону Шахта, що відповідач перешкоджає доступу до природнього джерела, яке знаходиться в лісі.

Звертає увагу на те, що жодної грунтової дороги відповідачем не перекривається, оскільки така згідно генерального плану міста Ужгород від вулиці Високої і Стрільничної до мікрорайону Шахта взагалі відсутня. Через належу відповідачу земельну ділянки частково проходить одна із лісових стежок, яких до мікрорайону Шахта безліч. Крім іншого, як вбачається з доданої позивачами роздруківки з публічної кадастрової карти та плану меж земельної ділянки доступ до лісу є вільним та забезпечується з вулиці Стрільничної яка із земельною ділянкою Відповідача взагалі не перетинається.

Щодо посилань позивачів на те, що ОСОБА_4 здійснює перешкоди у користуванні природнім джерелом, яке знаходиться в лісі то дані твердження є безпідставними через те, що відповідне природне джерело розташоване поза межами земельної ділянки за кадастровим номером :41:001:0494 на відстані близько 150 метрів від останньої та знаходиться в кінці вулиці Високої.

15.04.2021 року до суду у вказаній справі від третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_7 поступила позовна заява до Ужгородської міської ради, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення, в якій просить визнати незаконним та скасувати пункт 1.13 рішення Ужгородської міської ради № 681 від 30.05.2017 року XIII сесії Ужгородської міської ради VII скликання, яким гр. ОСОБА_3 було передано у приватну власність земельну ділянку за кадастровим номером :41:001:0507 площею 0.0879 га з цільовим призначенням «02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» та визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 35731829 від 19.06.2017 року, прийняте державним реєстратором Оноківської сільської ради Ужгородського району, Закарпатської області Коцан Миколою Мирославовичем.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.04.2021 постановлено залучити до участі в справі №308/9473/20 в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_7 . Прийняти позовну заяву ОСОБА_7 до Ужгородської міської ради, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення до спільного розгляду з первісною позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 до Ужгородської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державний вищий навчальний заклад «Ужгородський національний університет», про визнання незаконним та скасування рішень Ужгородської міської ради та про визнання незаконним та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

12.05.2021 на електронну адресу суду від представника Ужгородської міської ради поступив відзив на позовну заяву з доказами його направлення іншим учасникам справи. Просить у задоволенні позову ОСОБА_7 до Ужгородської міської ради, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення до спільного розгляду з первісною позовною заявою відмовити у повному обсязі.

04.06.2021 представник позивачів та третьої особи адвокат Фекийшгазі К.С. подав до суду клопотання про приєднання доказів, а саме висновок судової земельно-технічної експертизи №0031/2021 від 27.05.2021. До клопотання додано докази його направлення іншим учасникам справи.

16.06.2021 представник третьої особи ОСОБА_7 адвокат Фекийшгазі К.С. подав до суду письмові пояснення щодо відзиву Ужгородської міської ради, з доказами направлення іншим учасникам.

Також, 16.06.2021 представник позивачів адвокат Фекийшгазі К.С. подав до суду письмові пояснення щодо відзиву ОСОБА_4 , до яких додано докази направлення таких іншим учасникам. В поясненнях серед іншого зазначено, що обставини порушення при відведенні земельних ділянок по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_3 та за адресою: АДРЕСА_3 гр. ОСОБА_4 вимог, передбачених пунктом 9 ст. 118 ЗК України, під час перевірки проведеної ГУ Держгеокадастру 20 та 23 листопада 2020 року. Зокрема, під час виїзду на місце розташування земельної ділянки встановлено, що на об`єкті перевірки наявні дерева зрілого віку (дуби та акація), інформація про які не відображена у документації із землеустрою. Позивачами до матеріалів додано висновок судової земельно-технічної експертизи №0031/2021 від 27.05.2021, яким підтверджено не тільки порушення містобудівного та земельного законодавства при виділенні земельної ділянки гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4 , а й підтверджено порушення прав третіх осіб в частині перешкоджання вільному доступу до їх земельних ділянок. Просить позовні вимоги задовольнити.

10.08.2021 до суду від представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Борсенка О.В. поступили письмові заперечення щодо долученого до матеріалів справи висновку експерта №0031/2021 від 27.05.2021, в якому просить не брати його до уваги та вважати такий доказ неналежним та недостовірним. Окрім того, 10.08.2021 представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Борсенко О.В. подав до суду клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи, до яких долучено докази направлення таких іншим учасникам справи.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 серпня 2021 року клопотання представника відповідача ОСОБА_4 адвокат Борсенко О.В. про призначення експертизи задоволено. Призначено по справі судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Закарпатського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

25 березня 2022 року на адресу суду поступило клопотання судового експерта Василя Дрозда від 22.03.2022 (експертиза №9822), згідно якого у відповідності до п.2.1 та п.2.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998, для проведення судової земельно-технічної експертизи по цивільній справі за №308/9473/20, просить надати додаткові матеріали, необхідні для проведення судової земельно-технічної експертизи.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.04.2022 року поновлено провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання.

12.05.2022 представником відповідача ОСОБА_4 адвокатом Борсенко О.В. до суду поступила заява про надання документів, до якої додано запитувані експертом у клопотанні відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :41:001:0494, яка належить ОСОБА_4 , а саме: 1) Обмінний файл земельної ділянки за кадастровим номером :41:001:0494 у форматі XML, відомості про які внесені Державного земельного кадастру; 2) Геодезичні координати зовнішніх меж земельної ділянки за кадастровим номером :41:001:0494 з розширенням *.dmf; 3) Матеріали топографо-геодезичних робіт (збірний кадастровий план) де схематично відображено фактичні зовнішні межі земельної ділянки за кадастровим номером :41:001:0494 з розширенням *.dmf; 4) геодезичні координати земельної ділянки з кадастровим номером :41:001:0494 - у паперовому вигляді.

01.06.2022 до суду представником відповідача ОСОБА_4 адвокатом Борсенко О.В. подано клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.06.2022 постановлено клопотання представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Борсенка О.В. про витребування доказів задовольнити. Витребувано у Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області (88008, м. Ужгород, пл. Народна, 4) наступні матеріали:

-належним чином завірену копію проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером :10:014:0016;

-обмінний файл земельної ділянки за кадастровим номером :10:014:0016 у форматі XML, відомості про які внесені до Державного земельного кадастру (ДЗК);

-геодезичні координати у системі координат СК-63 у програмному комплексі Digital (на паперовому та електронному носіях) з розширенням *.dmf зовнішніх меж земельної ділянки за кадастровим номером :10:014:0016;

-матеріали топографо-геодезичних робіт (збірний кадастровий план) де схематично відображено фактичні зовнішні межі земельних ділянок за кадастровим номерами :41:001:0494 та :10:014:0016 у системі координат СК-63 або УСК-2000) виконаних у програмному комплексі Digital (на електронному носії з розширенням *.clmf).

29.06.2022 року до суду від Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області на виконання ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.06.2022 року справа №308/9473/20 щодо витребування документів надійшов лист у якому зазначено, що за інформацією Управління надання адміністративних послуг Головного правління від 22.06.2022 № 688/420-22-0.36,1 згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.05.2018 по справі №308/5025/18 слідчим СУ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області підполковником поліції Сингаєвською М. І. вилучено з місцевого фонду документації технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки і натурі (на місцевості) ДВНЗ Ужгородський Національний Університет для збереження та використання ботанічних садів адресою на території Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області за кадастровим номером :10:014:0016. У зв`язку із відсутністю у місцевому фонді оригіналу документації із землеустрою на земельну ділянку за кадастровим номером :10:014:0016, інформують про відсутність можливості виконати вимоги ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.06.2022 по справі №308/9473/20 та надати належним чином засвідчену копію проекту землеустрою.

До листа додано копію технічної документації із землеустрою на 25 арк., копію наявного плану меж земельної ділянки (матеріали топографо-геодезичних робіт) на 1 арк., та обмінний файл земельної ділянки за кадастровим номером :10:014:0016 в електронному вигляді на диску. Вказані документи долучено до матеріалів справи.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.08.2022 постановлено направити справу №308/9473/20, для продовження проведення судової земельно-технічної експертизи, призначеної ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 серпня 2021 року, проведення якої доручено експертам Закарпатського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (місцезнаходження: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, площа Шандора Петефі, буд. 14). На час проведення експертизи зупинено провадження у справі.

02.11.2023 року на адресу суду надійшли матеріали цивільної справи №308/9473/20 із супровідним листом завідувача відділення Семака С., та висновок експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи №9822 від 25.10.2023 року.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.11.2023 поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

22.02.2024 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_2 адвоката Сочки В.І. поступило клопотання, в якому просить надати можливість ознайомитися з матеріалами справи №308/9473/20.

25.04.2025 та 15.07.2025 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Сочки В.І. поступила заява про зміну підстав позову, до якої додано докази направлення такої не усім учасникам справи.

23.07.2024 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_2 адвоката Сочки В.І. поступила заява про зміну підстав позову, до якої додано докази направлення такої іншим учасникам справи.

07.08.2024 до суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Борсенка О.В. поступило клопотання про роз`єднання позовних вимог.

14.10.2025 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_2 адвоката Сочки В.І. поступили заперечення на клопотання про роз`єднання позовних вимог.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.10.2024 в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Борсенка О.В. про роз`єднання позовних вимог у справі № 308/9473/20, - відмовлено. Закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 до Ужгородської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державний вищий навчальний заклад «Ужгородський національний університет», про визнання незаконним та скасування рішень Ужгородської міської ради та про визнання незаконним та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а також за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_7 до Ужгородської міської ради, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення. Призначити справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.01.2025 позовну заяву в частині вимог ОСОБА_5 до Ужгородської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державний вищий навчальний заклад «Ужгородський національний університет», про визнання незаконним та скасування рішень Ужгородської міської ради та про визнання незаконним та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а також позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_7 до Ужгородської міської ради, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення, - залишено без розгляду.

23.04.2025 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_2 адвоката Сочки В.І. поступили додаткові пояснення у справі, які долучено до матеріалів справи.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Смик Д.П. в судовому засіданні у вступному слові та поясненнях позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві та заяві про зміну підстав позову. Вказала, що спірні рішення порушують право позивача на користування лісовими ресурсами, встановлення огорожі спірних ділянок унеможливить доступ мешканців міста до лісу, перекриється лісова грунтова дорога та доступ до природнього джерела води, яке знаходиться в лісі. Крім того, межі спірних земельних ділянок виходять за дозволені та знаходяться у зеленій зоні, і мають інше цільове призначення, та у відповідності до вимог законодавства не можуть бути передані в приватну власність. Просить позов задовольнити.

Крім того, представник позивача ОСОБА_2 адвокат Сочка В.І.під час судового розгляду підтримав вимоги позову із зміненими підставами. Вказав що з актів перевірки ГУ ДГК у Закарпатській області дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту земельної ділянки від 20.11.2020 року № 1166-ДК/1026/ АП/09/01/-20 та від 23.11.2020 року № 1167-ДК/1043/АП/09/01/-20, слідує, що на спірних земельних ділянках наявні дерева зрілого віку (дуби та акація), інформація про які не відображена у документації із землеустрою. Висновком земельно-технічної експертизи від 27.05.2021 року № 0031/2021 також підтверджено, що земельні ділянки з кадастровими номерами :41:001:0494 та :41:001:0507 знаходяться у місці розташування (росту) багаторічних земельних насаджень.

У відповідності до Генерального плану м. Ужгорода дані земельні ділянки знаходяться на «інших територіях», а згідно плану зонування на Р-3 «Рекреаційні зони озеленених територій загального користування, тому їх забудова не передбачена містобудівною документацією».

Також, Ужгородська міська рада грубо порушуючи містобудівне законодавство, без затвердження детальних планів території змінила планувальну організацію, розвиток та функціональне призначення територій, на яких розташовані спірні земельні ділянки. Такі порушення з боку міської ради призвели до позбавлення позивачів, як осіб, які проживають на відповідній території, можливості висловити в процесі громадських слухань свої зауваження та пропозиції до проекту детального плану територій. Крім того, вказав, що вказані земельні ділянки підлягали продажу на земельних торгах. За наведеного просиив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Борсенко О.В. в судовому засіданні у вступному слові та поясненнях щодо вимог позову заперечив. Пояснення надав аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву. Крім того зазначив, що твердження позивачів та інспектора Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області в акті перевірки є помилковими. Крім того, рішення Ужгородської міської ради щодо продажу спірної земельної ділянки відповідачу жодним чином не порушує прав та інтересів позивачів.

Вказав, що факт наявності зелених насаджень на земельній ділянці за кадастровим номером :41:001:0494 жодним чином не може свідчити про розміщення такої на території зеленої зони. Дана земельна ділянка межує з земельною ділянкою за кадастровим номером :10:014:0016 (ботанічний сад), яка належить ДВНЗ «Ужгородському національному університету», та в матеріалах наявний акт погодження меж земельної ділянки, яким підтверджується що межі таких земельних ділянок погоджені їх землевласниками. В задоволенні позову просив відмовити.

В судове засідання 16.07.2025 позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового засідання. В матеріалах справи наявні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач Ужгородська міська рада в судове засідання 16.07.2025 повторно не направила свого повноважного представника, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце даного судового засідання через «Електронний суд», про причини неявки свого повноважного представника суд не повідомили, заяв про відкладення від них не надходило.

Відповідач ОСОБА_3 та третя особа Державний вищий навчальний заклад «Ужгородський національний університет» в судове засідання 16.07.2025 повторно не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення, відзиву та пояснень не подавали.

Так, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача ОСОБА_3 направлялась ухвала про відкриття провадження, позовна заява з додатками та повістки, які повернулись до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням терміну зберігання».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

За таких обставин, заслухавши думку представників сторін, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 223 ЦПК України, судом протокольною ухвалою постановлено проводити розгляд справи за відсутності учасників які не з`явилися, на підставі наявних у справі доказів.

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що 29.08.2020 до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області двадцять шість мешканців міста Ужгорода, серед яких і позивачі, звернулися з колективним зверненням, в якому просили розібратися у правомірності ситуації, що склалася. У такому, серед іншого зазначено, що в липні поточного року їм стало відомо, що частина дубового лісу, яказнаходиться у районі вулиць Стрільнична, Висока, Далека, другі вулиці, які оточують Шахтиський ліс, який вважається Ботанічним садам УжНУ, роздано приватним особам Ужгородською міською радою і приватизовано. Користуючись відкритими даними вони дізналися, що у період 2016-2017 років Ужгородська міська рада наділила та надала у власність певну кількість ділянок, які або є частинами вищезазначеного лісу, або межують з ним впритул, що з часом взагалі зробить неможливим прохід людей до лісо-паркової зони. Також, з відкритих джерел ДЗК та Ужгородської м іськради їм стало відомо, що вглиб лісу приватизовано ще декілька ділянок, серед яких ділянка з кадастровим номером :41:001:0507 площею 0,0879 га з цільовим призначенням «02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» гр. ОСОБА_3 . Наголошують, що дані ділянки візуально є частиною Шахтинського дубового лісу, Ботанічним садом УжНУ, неподільним ареалом лісфонду України.

Згідно протоколу №74 засідання комісії з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства від 06.08.2020 року було розглянуто звернення гр. ОСОБА_6 з приводу приватизації суміжних земельних ділянок, через які проходив єдиний доступ до власної земельної ділянки по АДРЕСА_2 та було вирішено рекомендувати спірним сторонам укласти договір земельного сервітуту для надання доступу виїзду та в?їзду транспорту гр. ОСОБА_6 до власної земельної ділянки по АДРЕСА_2 , доручено відділу землекористування звернутися до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області з приводу проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо земельних ділянок за кадастровими номерами :41:001:0507, :41:001:0494, :41:001:0484 та рекомендовано власникам земельних ділянок за кадастровими номерами :41:001:0507 та :41:001:0494 утриматись від встановлення огорожі до вирішення питання.

З витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань №0000112 від 07.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України слідує, що Ужгородським відділом поліції ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування за фактом колективного звернення мешканців АДРЕСА_1 та ін.. у м.Ужгород щодо незаконної передачі у приватну власність земельних ділянок лісового фонду за кадастровими номерами :41:001:0507, :41:001:0268, :41:001:0267, :41:001:0494.

Згідно листа т.в.о. начальника ГУНП в Закарпатській області Остроух Р. від 21.08.2020 року 15.08.2020 року сектором дізнання Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатські області в порядку ст..214 КПК України звернення ОСОБА_6 щодо неправомірного виділення Ужгородською міською радою земельних ділянок, суміжних до будинку та земельної ділянки належних ОСОБА_6 , внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000294 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України (самоправство).

Копією паспорта громадянина України підтверджується, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , а ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_5 .

Також встановлено, що п. 1.13 рішенням Ужгородської міської ради XIII сесії VII скликання №681 від 30.05.2017 вирішено затвердити проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок: ОСОБА_3 земельної ділянки (кадастровий номеро :41:001:0507) площею 0.0879 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 та передати її у власність.

Рішенням Ужгородської міської ради XVIII сесії VII скликання №928 від 21.12.2017 року «Про приватизацію земельної ділянки несільськогосподарського призначення шляхом викупу» вирішено затвердити вартість земельної ділянки (кадастровий номер :41:001:0494) площею 0,0652 га по АДРЕСА_3 , у сумі 130830,32 грн. з розрахунку 200,66 грн. за 1 кв.м. відповідно до висновку експертів від 06.09.2017 року. Продати гр. ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0652 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_3 .

На підставі завдання на розроблення проекту землеустрою та договору від 30.05.2016 №111 ПП "Ужгеостар" розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_4 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_3 . У проекті землеустрою міститься: пояснювальна записка, завдання на виконання робіт; довідка з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями земельної ділянки на АДРЕСА_3 від 13.05.2016 № M-600/0-612/6-16; перелік обмежень у використанні земельної ділянки; викопіювання з генерального плану міста на АДРЕСА_3 , видане КП "Архітектурно-планувальне боро"; ситуаційний план на АДРЕСА_3 , виданий КП "Архітектурно-планувальне бюро"; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування земельної ділянки на АДРЕСА_3 ; кадастровий план земельної ділянки на АДРЕСА_3 ; план відведення земельної ділянки АДРЕСА_3 ; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру на АДРЕСА_3 ; відомості обчислення площі земельної ділянки на АДРЕСА_3 ; Акт погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачами від 30.05.2016; Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 30.05.2016; матеріали погодження проекту землеустрою.

Так, висновком Управління Держгеокадастру в Ужгородському районі Закарпатської області ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області №502/41-16 розглянувши проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_4 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 652 кв.м. за адресою АДРЕСА_3 , погоджує його.

У висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду від 30.06.2016 №33328 Управлінням містобудування та архітектури розглянуто проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки 0,0652 га в оренду гр. ОСОБА_4 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_3 , яка відводиться на підставі рішення Ужгородської міської ради ІІ сесії VІІ скликання від 21 квітня 2016 року №182. Відведення земельної ділянки не суперечить чинній містобудівній документації. Управління містобудування та архітектури погоджує проект землеустрою. Категорія земель землі житлової та громадської забудови.

На підставі завдання на розроблення проекту землеустрою та договору від 19.12.2016 № 428 ПП "Ужгеостар" розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_6 . У проекті землеустрою міститься: завдання на розроблення проекту землеустрою від 19.12.2016, затверджене замовником; пояснювальна записка, довідка з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями земельної ділянки на АДРЕСА_1 від 16.11.2016 №Г-1874/0-1894/6-16; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування земельної ділянки по АДРЕСА_1 , викопіювання з плану на АДРЕСА_1 , видане КП "Архітектурно-планувальне бюро»; ситуаційний план в районі вул. Стрільнична, виданий КП «Архітектурно-планувальне бюро»; кадастровий план земельної ділянки по АДРЕСА_1 ; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру на АДРЕСА_1 ; відомості обчислення площі земельної ділянки на АДРЕСА_1 ; Акт погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачами від 19.12.2016; Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання; перелік обмежень у використанні земельної ділянки; матеріали погодження проекту землеустрою. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджено експертом територіального органу Держгеокадастру.

Відповідно до висновку від 25.01.2017 №8-з/2017 Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради розглянуто проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0.0879 га, що надається для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Земельна ділянка згідно генерального плану міста Ужгорода розташована на території кварталу садибної житлової забудови. Відповідно до плану зонування території ділянка знаходиться в зоні Ж-1 (садибна житлова забудова). Враховуючи рішення №411 VIII сесії VII скликання Ужгородської міської ради від 18.10.2016р. та вищенаведене управління містобудування та архітектури

погоджує проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0879 га, за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Висновком про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 23.02.2017 року №565/82-17 експертом державної експертизи ОСОБА_8 такий погоджується. Також вказано, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_6 , розроблений ПП «УЖГЕОСТАР», відповідає вимогам чинного законодавства України та встановленим нормам і правилам правових актів.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 03.09.2020 р. власником земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер :41:001:0494, площею 0,0652 га є ОСОБА_4 , а власником земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_6 , кадастровий номер :41:001:0507 площею 0.0879 га є ОСОБА_3 .

Також додано Інформацію Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку кадастровий номер :41:001:0507 (власник ОСОБА_3 ), кадастровий номер :41:001:0494 (власник ОСОБА_4 ), та кадастровий номер :10:014:0016 (державна власність Державний вищий навчальний заклад «Ужгородський національний університет»).

У відповіді Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 18.01.2021 №29-7-0.71-373/2-21 на адвокатський запит про результати перевірки дотримання земельного законодавства щодо виділення земельних ділянок з кадастровими номерами :41:001:0507 та :41:001:0494 повідомило, що на виконання наказів Головного управління Держгеокадастру, у Закарпатській області від 10.11.2020 № № 1166-ДК, 1167-ДК "Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності", виданих за результатом розгляду листа Ужгородської міської ради від 12.08.2020 № Б-1717, Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління здійснено позапланові перевірки стосовно земельних ділянок з кадастровими номерами :41:001:0507 та :41:001:0494, які розташовані на території Ужгородської міської ради Закарпатської області. За результатами проведених перевірок Управлінням з контролю за використанням та охороною земель складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об?єкту - земельної ділянки (кадастровий номер :41:001:0507) від 20.11.2020 №1166-ДК/1026/АП/09/01/-20 та акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об?єкту - земельної ділянки (кадастровий номер :41:001:0494) від 23.11.2020 №1167-ДК/1043/АП1/09/01/-20.

З Актів перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту земельної ділянки вбачається, що Актом від 20.11.2020 №1166-ДК/1026/АП/09/01/-20 встановлено допущені порушення вимог законодавства під час відведення та передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки за кадастровим номером :41:001:0507 та Актом від 23.11.2020 №1167-ДК/1043/АП/09/01/-20 встановлено порушення вимог законодавства під час відведення та передачі у власність ОСОБА_4 земельної ділянки :41:001:0494. Вказано, що під час виїзду на місце розташування земельних ділянок встановлено, що на об`єктах перевірки наявні дерева зрілого віку (дуби та акація), інформація про які не відображена у документації землеустрою.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведеної земельно-технічної експертизи №0031/2021 від 27.05.2021 за заявою адвоката Фекийшгазі К.С. для подання до Ужгородського міськрайонного суду у справі №308/9473/20, об`єктами дослідження якої були земельні ділянки з кадастровими номерами :41:001:0494 та :41:001:0507, на основі проведених досліджень на місцезнаходженні земельної ділянки, а саме з врахування таких чинників як значний перепад висот, наявність багаторічних зелених насаджень, без зрізання яких не можливо б технологічно влаштувати фундамент на земельній ділянці з кадастровим номером :41:001:0507, у відповідності до його відображення на кадастровому плані земельної ділянки, що наявний у проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_6 , який виготовлений ПП «Ужгеостар» в 2016 році, станом на час виготовлення проекту землеустрою вказаний фундамент не міг бути розташований.

Проведеним оглядом та дослідженням встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами :41:001:0494 та :41:001:0507 пересікає сформована часом лісова стежка. Дані земельні ділянки знаходяться на місці розташування (росту) багаторічних зелених насаджень.

Проїзд до існуючих воріт земельної ділянки з кадастровим номером :41:001:0456 та :001:0484, зі сторони ботанічного саду у випадку огородження земельних ділянок з кадастровими номерами :41:001:0494 та :41:001:0507 буде неможливий.

Варто врахувати, що існуючий розрив між земельними ділянками з кадастровими номерами :41:001:0456 та :41:001:484 та земельними ділянками з кадастровими номерами :41:001:0494 та :41:001:0507 в межах існуючих твердих меж варіюється в межах 1,2-1,75 м, що унеможливлює проїзд пожежних машин до цих воріт.

Стороною позивача додано до матеріалів роздруківку витягу з плану зонування міста Ужгорода та витяги з пояснювальної записки до плану зонування міста Ужгорода, в якому наявний перелік територіальних зон та підзон визначених проектом.

З відповідей Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради від 13.07.2021 та 22.07.2021 на адвокатські запити 09.07.2021 та 20.07.2021, вбачається, що такі адресовані адвокату Радь Івану, в таких повідомлено що генеральний план міста Ужгорода, затвердженого рішенням XXIX сесії Ужгородської міської ради IV скликання № 313 від 04.06.2004 та затверджений детальний план території, обмеженої вулицями Климента Тімірязєва, Міклоша Берчені, Криничною, Високою та межею міста, затвердженого ІІ сесією Ужгородської міської ради VIII скликання № 87 від 02.02.2021, не містять інформації щодо наявності грунтової дороги з вул. Стрільничної до земельної ділянки з кадастровим номером :41:001:0484. Також повідомлено, що згідно затвердженого детального плану території, обмеженої вулицями Климента Тімірязєва, Міклоша Берчені, Криничною, Високою та межею міста, затвердженого ІІ сесією Ужгородської міської ради VIII скликання №87 від 02.02.2021 передбачено проїзд з вулиці Стрільничної до межі міста, а саме до території ботанічного саду, яка відноситься до Оноківської сільської ради.

В матеріалах справи наявна копія технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ДВНЗ «Ужгородський Національний Університет» для збереження та використання ботанічних садівЗакарпатська обл., Ужгородський район, на території Оноківської сільської ради :10:014:0016. В такій міститься: технічне завдання на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), затверджене замовником; пояснювальна записка, експлікація земельних угідь; розпорядження про надання дозволу на розроблення технічної документації; копія акту на право постійного користування землею Ужгородському національному університету; ситуаційний план; перелік користувачів суміжних земельних ділянок; Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання; абрис земельної ділянки.

З Висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи №9822 від 25.10.2023, проведеної експертом Закарпатського відділення ЛНДІСЕ на підставі ухвали суду від 12.08.2021 за матеріалами цивільної справи №308/9473/20 слідує, що за матеріалами наданими на дослідження, відсутні порушення меж (або накладання) земельної ділянки за кадастровим номером :41:001:0494, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , по відношенню до земельної ділянки за кадастровим номером :10:014:0016 (Ботанічний сад), що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, на території Оноківської сільської ради.

Також наявні публікації засобів масової інформації.

Суд, заслухавши вступне слово та пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.

Застосоване судом законодавство, позиція суду та оцінка доводів учасників справи.

Згідно з ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За змістом частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог, саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині 1 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині 2 цієї статті визначено способи захисту цивільних справ та інтересів судом.

З урахуванням наведених норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Під час розгляду спору суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

У постанові від 16 жовтня 2020 року у справі №910/12787/17 Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду вказала на те, що захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту. Подібний за змістом висновок зроблений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 року у справі №638/2304/17.

Здійснюючи право на судовий захист, звертаючись до суду, особа повинна зазначити суб`єктивне бачення порушеного права чи охоронюваного інтересу та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов`язаний надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин. Тобто, встановивши, що права або інтереси позивача не порушені, суд відмовляє в задоволенні позову за безпідставністю, недоведеністю чи необґрунтованістю.

Водночас, якщо суд дійде переконання про порушення прав, свобод чи інтересів позивача, він має надати оцінку обраному позивачем способу захисту та з`ясувати, чи є цей спосіб правомірним та ефективним, оскільки обрання способу захисту, що не відповідає цим критеріям, є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05.06.2024 року у справі №128/1243/22).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.05.2018 року по справі №367/2271/15-ц зробила висновок, що суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду, та у разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості.

Як вбачається з матеріалів справи між сторонами виник спір з приводу передачі у приватну власність відповідачу ОСОБА_3 земельної ділянки кадастровий номер :41:001:0507 площею 0.0879 га та продажу відповідачу ОСОБА_4 земельної ділянки з кадастровим номером :41:001:0494, площею 0,0652 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять визнати незаконним та скасувати пункт 1.13 рішення Ужгородської міської ради № 681 від 30.05.2017 року XIII сесії Ужгородської міської ради VII скликання, та рішення Ужгородської міської ради № 928 від 21.12.2017 року XVIII сесії Ужгородської міської ради VII скликання, посилаючись на порушення своїх конституційних прав передбачених ст. 13 Конституції України та ст. 7, 66 Лісового кодексу України щодо користування лісовими ресурсами. Вказують, що встановлення огорожі спірних ділянок унеможливить їх та інших мешканців міста доступ до лісу, перекриється лісова грунтова дорога та доступу до природнього джерела води, яке знаходиться в лісі. Межі вказаних земельних ділянок виходять за дозволені та знаходяться у зеленій зоні. Також вказано, що Ужгородська міська рада порушуючи містобудівне законодавство, без затвердження детальних планів території змінила планувальну організацію, розвиток та функціональне призначення територій, на яких розташовані спірні земельні ділянки.

Згідно положень статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

У відповідності до ч.1 ст. 7 Лісового кодексу України ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи.

Частиною 1 ст. 66 Лісового кодексу України громадяни мають право в лісах державної та комунальної власності, а також за згодою власника в лісах приватної власності вільно перебувати, безоплатно без видачі спеціального дозволу збирати для власного споживання дикорослі трав`яні рослини, квіти, ягоди, горіхи, гриби тощо, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України.

Відповідно до статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Частиною 1 ст. 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є, також, порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Вказаний правовий висновок викладений Верховним Судом у справах, предметом позову, в яких є вимога про визнання рішення органу місцевого самоврядування незаконним та його скасування (зокрема, у постановах від 29.04.2020 у справі №922/1363/19, від 14.05.2020 у справі №927/580/19, від 12.12.2019 у справі №924/817/16).

Згідно зі статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції пленарних засідань сільських, селищних, міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Частина друга статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Земля є унікальним обмеженим природним та базисним ресурсом, на якому будується добробут суспільства. Отже, розподіл землі є особливо чутливим до принципів справедливості, розумності і добросовісності (пункт 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

У відповідності до ч.ч. 6, 7 ст. 118 ЗК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини другої статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 134 ЗК України, земельні ділянки державної чи комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч.2 ст. 134 ЗК України не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Відповідно до частини першої статті 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою -посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Як зазначалося судом, позивачі вказують на порушення оскаржуваними рішеннями Ужгородської міської ради їх права на користування лісовими ресурсами, лісовою грунтовою дорогою, порушення меж спірних земельних ділянок, які виходять за дозволені та знаходяться у зеленій зоні, а також на порушення Ужгородською міською радою законодавчих вимог щодо передачі спірних земельних ділянок у приватну власність.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , а ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_5 .

З наданих суду копії фрагменту викопіювання плану міста Ужгород, на якому сторона позивача позначила місце знаходження спірних земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також місце проживання позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 слідує, що земельні ділянки відповідачів розміщені на значній відстані від місця проживання позивачів, та не межують між собою.

На підставі завдання на розроблення проекту землеустрою та договору від 30.05.2016 №111 ПП "Ужгеостар" було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_4 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_3 . У проекті землеустрою міститься необхідна документація, копія державного акта на земельну ділянку ЗК №022833 від 04.04.2005, інвентарна справа №8871 на будинок по АДРЕСА_3 , договір купівлі-продажу, та матеріали погодження проекту землеустрою, висновок Управління Держгеокадастру в Ужгородському районі Закарпатської області ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області №502/41-16 про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_4 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 652 кв.м. за адресою АДРЕСА_3 . Також наявний висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду від 30.06.2016 №33328 Управлінням містобудування та архітектури, у такому вказано, що відведення земельної ділянки не суперечить чинній містобудівній документації. Управління містобудування та архітектури погоджує проект землеустрою. Категорія земель землі житлової та громадської забудови.

Рішенням Ужгородської міської ради № 928 від 21.12.2017 року XVIII сесії Ужгородської міської ради VII скликання, яким було затверджено вартість земельної ділянки та продано гр. ОСОБА_4 земельну ділянку за кадастровим номером :41:001:0494 площею 0,0652 га з цільовим призначенням «02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)».

Право власності на земельну ділянку площею 0,0652 га гр. ОСОБА_4 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 11.01.2018, номер запису про право 24364198.

На підставі завдання на розроблення проекту землеустрою та договору від 19.12.2016 № 428 ПП "Ужгеостар" розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_6 . У проекті землеустрою містяться усі передбачені документи, технічний паспорт на об2єкт незавершеного будівництвата матеріали погодження проекту землеустрою, висновок Управління містобудування та архітектури від 25.01.2017 №8-з/о2017 яким погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0879 га, за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та висновок про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 23.02.2017 року №565/82-17 експертом державної експертизи ОСОБА_8 який погоджується. У такому вказано, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_3 відповідає вимогам чинного законодавства України та встановленим нормам і правилам правових актів.

Рішенням Ужгородської міської ради №681 від 30.05.2017 року XIII сесії Ужгородської міської ради VII скликання, а саме п. 1.13 ОСОБА_3 було передано у приватну власність земельну ділянку за кадастровим номером :41:001:0507 площею 0.0879 га з цільовим призначенням «02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)».

Право власності на земельну ділянку площею 0,0879 га гр. ОСОБА_3 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.06.2017, номер запису про право власності - 20967751.

Актами перевірки від 20.11.2020 року № 1166-ДК/1026/АП/09/01/-20, та 23.11.2020 року № 1167-ДК/1043/АП/09/01/-20, встановлено порушення вимог законодавства під час відведення та передачі у власність земельних ділянок з кадастровими номерами :41:001:0494 та :41:001:0507, та вказано що на об`єктах перевірки наявні дерева зрілого віку (дуби та акація), інформація про які не відображена у документації землеустрою.

Суд зауважує, що відповідна перевірка була проведена у відсутності інженерів-землевпорядників, що могло перешкодити інспектору ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області встановити, що входить до меж спірних земельних ділянок. Крім того, у такому акті відсутні відомості про повідомлення ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 про час перевірки, внаслідок чого останні були обмежені у можливості забезпечити власну участь чи участь свого представника при проведенні такої.

Разом з тим, в матеріалах справи наявний висновок експерта за результатами земельно-технічної експертизи №9822 від 25.10.2023, проведеної експертами Закарпатського відділення Львівського НДІСЕ, за матеріалами наданими на дослідження, відсутні порушення меж (або накладення) земельної ділянки за кадастровим номером :41:001:0494, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , по відношенню до земельної ділянки за кадастровим номером :10:014:0016 (Ботанічний сад), що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, на території Оноківської сільської ради.

Крім того, належних та допустимих доказів того, що земельна ділянка з кадастровим номером :41:001:0507 відноситься до земель рекреаційного призначення матеріали справи не містять. За наведеного тердження позивача про те, що ОСОБА_4 продано земельну ділянку, яка відноситься до земель рекреаційного призначення суд визнає неспроможними.

Наданий висновок експерта за результатами проведеної земельно-технічної експертизи №0031/2021 від 27.05.2021 щодо неможливості технологічно влаштувати фундамент на земельній ділянці з кадастровим номером :41:001:0507 без зрізання дерев не спростовує наявності графічної та дозвільної документації у проекті землеустрою щодо відведення спірних земельних ділянок. А те, що спірні земельні ділянки знаходяться на місці розташування (росту) багаторічних зелених насаджень не виключає їх належність до категорії земель житлової та громадської забудови.

Посилання позивачів на перешкоди у користуванні лісовою грунтовою дорогою, судом оцінюються критично, та спростовуються наявними у справі відповідями Управління містобудування Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради від 13.07.2021 та 22.07.2021, даними генерального плану міста Ужгород і детального плану території, згідно яких жодної ґрунтової дороги через спірні земельні ділянки до лісу не передбачено, наявний лише проїзд з вулиці Стрільничної до території ботанічного саду.

Інші посилання сторони позивача щодо порушень Ужгородською міською радою містобудівного законодавства, зміни планувальної організації, розвитку та функціонального призначення територій, на яких розташовані спірні земельні ділянки, то такі на переконання суду не можуть оцінюватись при розгляді даної справи, яка розглядається в порядку цивільного судочинства, та можуть бути підставами для звернення до адміністративного суду в порядку передбаченому КАС України.

За наведеного, самі по собі рішення прийняті Ужгородською міською радою № 681 від 30.05.2017 року (п.1.13), яким гр. ОСОБА_3 було передано у приватну власність земельну ділянку за кадастровим номером :41:001:0507, та № 928 від 21.12.2017 року, яким гр. ОСОБА_4 було продано земельну ділянку за кадастровим номером :41:001:0494, не є підставою для захисту прав позивачів без доведення порушення їх цивільних прав.

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (ч.1 ст.21 ЦК України).

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, й ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних прав, і такі правовідносини мають майновий характер або пов`язані з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Порушення права полягає у позбавленні його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи (див., зокрема: постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.04.2018 року в справі №361/2965/15-а, від 09.11.2021 року у справі №542/1403/17).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див., зокрема, пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, пункт 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №910/3009/18, пункт 55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі №334/3161/17).

Підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб`єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод, однак, обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушеного права чи законного інтересу.

У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача.

Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

Тож, суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 24.07.2023 року у справі №533/50/22).

На переконання суду, у даній справі, позивачі не надали належних та допустимих доказів на підтвердження того, що прийняття оспорюваних Ужгородською міською радою рішень порушують їх права або інтереси.

Установивши, що позивачі не довели порушення оспорюваними рішеннями їх прав чи інтересів, виходячи з меж заявлених позовних вимог, наданих позивачами доказів, обставин справи та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, слід дійти висновку про відмову в задоволенні в цій частині позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у зв`язку з їх необґрунтованістю, оскільки захисту підлягає тільки порушене право, яке в цьому випадку не відбулось.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ч.1 ст.2 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до практики Великої Палати Верховного Суду відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тобто державна реєстрація права за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права, але створює спростовувану презумпцію права такої особи (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 року у справі №48/340, пункт 4.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 року у справі №911/3594/17).

За наведененого не підлягають задоволенню і вимоги позивачів щодо визнання незаконним та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Окрім того, відповідачем Ужгородською міською радою у відзиві заявлено про застосування позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У статті 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність установлюється тривалістю в три роки.

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Формулювання загального правила щодо початку перебігу позовної давності пов`язане не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (статті 15, 16, 20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на позивача.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.05.2018 року у справі №369/6892/15-ц виклала правовий висновок про те, що виходячи з вимог статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем.

З огляду на наведене, дослідивши фактичні обставини справи, виходячи із меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з підстави його необґрунтованості.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки судом у задоволенні позовних вимог відмовлено, тому судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Відповідно до частини 9 - 11 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи наведене, оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.10.2020 року, якою заборонено ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та будь яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на будівництво якихнебуть будівель та споруд, в тому числі проведення інженерної підготовки території, зрізання насаджень та встановлення огорожі на земельній ділянці з кадастровим номером :41:001:0507, площею 0,0879. Заборонити ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та будьяким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на будівництво якихнебуть будівель та споруд, в тому числі проведення інженерної підготовки території, зрізання насаджень та встановлення огорожі на земельній ділянці з кадастровим номером :41:001:0494, площею 0,0652 га., підлягають скасуванню.

При цьому, вказані заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання даним рішенням законної сили.

На підставі наведеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 3, 15, 16, 21, 256, 257 ЦК України, ст. ст. 7, 66 Лісового кодексу України, ст. ст. 118, 124, 134, 152 ЗК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Ужгородської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державний вищий навчальний заклад «Ужгородський національний університет», про визнання незаконним та скасування рішень Ужгородської міської ради та про визнання незаконним та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, - відмовити.

Заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.10.2020 року, якою заборонено ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та будь яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на будівництво якихнебуть будівель та споруд, в тому числі проведення інженерної підготовки території, зрізання насаджень та встановлення огорожі на земельній ділянці з кадастровим номером :41:001:0507, площею 0,0879, та заборонено ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та будьяким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на будівництво якихнебуть будівель та споруд, в тому числі проведення інженерної підготовки території, зрізання насаджень та встановлення огорожі на земельній ділянці з кадастровим номером :41:001:0494, площею 0,0652 га, - скасувати.

Вказані заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання даним рішенням законної сили.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідач: Ужгородська міська рада, місцезнаходження за адресою: м. Ужгород, пл. Поштова, 3, .

Відповідач: ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_7 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Державний вищий навчальний заклад «Ужгородський національний університет», місцезнаходження за адресою: м. Ужгород, вул. Підгірна, буд. 46, .

Повне рішення суду складено 28 липня 2025 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило