РІШЕННЯ № 384/223/25
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ №пр. 2/384/172/2025
31 липня 2025 року Вільшанський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Галицького В.В.,
зі секретарем судового засідання Лалаян А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в с-щі Вільшанка Кіровоградської області справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -
Позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 (далі Позивач), народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Осички Вільшанського району Кіровоградської області, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 . Влітку 2008 року Позивач почала проживати у будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після того, як попередній господар домоволодіння ОСОБА_3 , в усній формі надав їй дозвіл на безстрокове проживання у будинку. Попередній власник будинку передав Позивачу оригінал свідоцтва про право власності на вищевказаний будинок, ключі від вхідних дверей та інші документи, а сам виїхав разом зі своєю дружиною на постійне місце проживання до свого сина ОСОБА_2 в смт Вільшанка, де згодом обоє померли. ОСОБА_3 , помер у грудні місяці 2008 року, а його дружина ОСОБА_4 , померла у лютому місяці 2009 року. Нещодавно Позивачу стало відомо, що після смерті власника будинку ОСОБА_3 , прийняли спадщину ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , а після смерті ОСОБА_4 , спадщину прийняв ОСОБА_2 (далі Відповідач). Позивач намагалась вирішити питання з Відповідачем щодо оформлення ним спадкових прав на будинок, розташований по АДРЕСА_1 , який залишився після смерті його батьків, для подальшої можливості відчуження його Позивачу. Однак Відповідач відповів, що не бажає оформляти свої спадкові права на вищевказаний будинок так, як він йому не потрібен. Позивач дотепер продовжує постійно проживати у вищевказаному будинку так, як іншого житла у неї немає. Таким чином Позивач відкрито, безперервно володіє вищезазначеним будинком та використовує його для власних потреб понад 10 років. Зокрема, підтримує належний технічний стан будинку, проводить поточні дрібні ремонти, підтримує порядок у подвір`ї та біля двору, користується присадибною ділянкою, проводить оплату за використану електроенергію та несе витрати для підтримання будинку у належному технічному стані. Відумерлою спадщиною чи безхазяйним майном вказаний будинок не визнавався, оскільки Вільшанській селищній раді добре відомо те, що Позивач постійно проживає у вказаному будинку з 2009 року. Про наявність інших власників будинку Позивачу не відомо так, як за період її проживання у вказаному будинку, ніхто з питаннями оформлення своїх прав на нього, не звертався. За весь період проживання у вищевказаному будинку, будь-яких претензій від громадян, представників органів державної влади чи місцевого самоврядування, щодо володіння та користування цим житловим будинком, на адресу позивача не надходило. Відтак позивач вважає, що оскільки вона добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно ним володіти, понад 10 років, то має право набути це майно у власність за набувальною давністю. Позивач просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Судові витрати залишити за позивачем, як фактично понесені.
Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 04.06.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач та представник позивача адвокат Оніщук В.І. в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без його присутності, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо їх задоволення.
Розгляд справи здійснюється на підставі ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
В порядку спрощеного позовного провадження вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
У відповідності до копії свідоцтва № НОМЕР_2 на право особистої власності на жилий будинок виданого Вільшанською селищною радою 30.07.2004 року, в цілому жилий будинок з прилежними до нього будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_3 (а.с. 39).
Згідно архівної довідки №16 виданої КП «БМБТІ» 28.01.2019 року, право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за архівними даними реєстрових книг КП «БМБТІ» за станом до 01.01.2013 року належало: ОСОБА_3 (а.с. 9).
Відповідно до довідки №01-21/34/1 виданої Вільшанською селищною радою 24.01.2025 року гр. ОСОБА_1 , будинок в якому вона проживає, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , станом на теперішню дату не визнавався відумерлою спадщиною та безхазяйним майном. Громадянка ОСОБА_1 проживає в будинку за вказаною адресою з 2009 року без реєстрації місця проживання. Факт встановлення проживання зафіксовано депутатом Вільшанської селищної ради ОСОБА_5 в присутності сусідів свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в акті «Про встановлення факту проживання громадянки ОСОБА_1 » від 10 січня 2025 року (а.с. 12, 13).
Згідно виписки з погосподарських книг №01-21/29/1 виданої Вільшанською селищною радою Голованівського району Кіровоградської області 21.01.2025 року, відповідно до даних погосподарського обліку та записів у книзі № 2 за 2006-2010 роки - особовий рахунок АДРЕСА_2 проживав власник домоволодіння ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . За даними погосподарського обліку та записів у книзі № 4 за 2011- 2015 роки - особовий рахунок № НОМЕР_3 та записів у книзі №4 за 2018-2023 роки, номер особового рахунку НОМЕР_4 по АДРЕСА_1 проживали: ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_5 , син; ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_6 , син (а.с.38).
Після смерті власника будинку ОСОБА_3 , прийняли спадщину ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , а після смерті ОСОБА_4 , спадщину прийняв ОСОБА_2 , який не оформляв свої спадкові права на вищевказаний будинок (а.с. 41, 42).
Відповідно із копією технічного паспорту від 28.01.2019 року на садибний житловий будинок АДРЕСА_1 , замовник ОСОБА_1 (а.с. 43-46).
Згідно копії паспорту громадянина України серія НОМЕР_5 виданого Вільшанським РВУМВС України в Кіровоградській області 03.12.1997 року, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 (а.с. 27, 33-37).
Судом встановлено, що позивач з 2008 року постійно, безперервно та відкрито володіє житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
Пунктами 13, 14 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.
Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.
Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.
Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Відповідно ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки позивач добросовісно заволодів вищевказаним житловим будинком та більше десяти років відкрито користується ним, а тому суд приходить до висновку, що позивач набув право власності на зазначений житловий будинок за набувальною давністю.

Судові витрати залишити за позивачем, як фактично понесені.

Керуючись ст.ст. 81, 223, 263-265, 268, 279, 354 ЦПК України, ст. 344 ЦК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , право власності за набувальною давністю на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення суду складено 04 серпня 2025 року.

Суддя: