Справа № 159/3462/25
Провадження № 2/159/1319/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Смалюха Р.Я., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент Банк», від імені якого діє представник Шкапенко Олександр Віталійович, до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Утравні 2025 року Акціонерне товариство «Акцент Банк» (далі А-Банк або позивач або кредитор або товариство або позикодавець) звернулося з позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 або відповідач або позичальник або боржник) про стягнення заборгованості за кредитним договором від 24.11.2023 № ABH0CT44535744 далі кредитний договір) у розмірі 36413.37 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач звернувся до позивача для отримання банківських послуг із Анкетою-Заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» 17.03.2017. 24.11.2023 відповідач уклав з позивачем кредитний договір № ABH0CT44535744 за умовами якого було надано кредит в розмірі 19100,00 грн строком на 36 місяців (тобто до 23.11.2026) зі сплатою 85% річних. Кредитний договір складається із заяви та Графіку погашення кредиту.

Станом на 27.05.2025 заборгованість відповідача за кредитним договором складає 36413.37 грн, яка складається з 18849,72 грн заборгованості за сумою кредиту, 17563,65 грн заборгованості за процентами.

Оскільки на даний час відповідач заборгованість не погасив, керуючись статями 11, 16, 526, 525, 530, 625, 610, 626, 628, 629, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), позивач просить стягнути борг у судовому порядку.

Також позивач просив стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Ухвалою від 30.05.2025 суд залишив без руху позовну заяву у зв`язку з недоліками надавши десятиденний строк на їх усунення.

У зв`язку з усуненням недоліків позовної заяви суд ухвалою від 02.06.2025 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, ухвалив подальший розгляд (формування та зберігання) справи здійснювати у змішаній (паперовій та електронній) формі.

До суду повернулося поштове відправлення № 730, яким відповідач повідомлявся про відкриття провадження у справі, з відміткою про вручення відповідачу під особистий підпис 10.06.2025.

Про розгляд справи судом за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позивач та відповідач повідомлені у спосіб передбачений Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів звукозапису не проводилася.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

17.03.2017 відповідач з одного боку та позивач з іншого підписали анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. У цій заяві зазначено, що відповідач самостійно ознайомився з вказаними Умовами та правилами на сайті банку та зобов`язується їх виконувати.

Заявою про погодження використання удосконаленого електронного підпису, яка підписана позивачем та заначено що підписана відповідачем шляхом введення ОТП-пароля 1632, сторони засвідчили генерацію ключової пари особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватись для накладення удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку ABank24 з метою засвідчення дій відповідача згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг.

У заяві про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT44535744 від 24.11.2023, яка підписана з одного боку позивачем, а з іншого зазначено, що вона підписана відповідачем шляхом накладення електронного підпису за допомогою відкритого ключа (зазначено ключ ), що відповідач просить надати кредит у сумі 19100,00 грн (п. 4), на строк 36 місяців з 24.11.2023 по 23.11.2026 (п. 5), за процентною ставкою 85% річних (п. 6), розмір щомісячного платежу 1495,39 грн (п. 8), зазначений номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку НОМЕР_1 (п. 9), загальна сума до повернення 53834,00 грн (п. 10), у випадку порушення зобов`язань із сплати заборгованості, відповідач сплачує пеню у розмірі 0,07% від суми прострочки, загальна сума якої не може бути більшою15% простроченої суми (п.12).

У паспорті споживчого кредиту «Швидка готівка» зазначена інформація аналогічна тій, яка міститься у зазначеній вище заяві про надання послуги «Швидка готівка». Цей паспорт підписаний позивачем, а з іншого зазначено, що вона підписана відповідачем шляхом накладення електронного підпису за допомогою відкритого ключа (зазначено ключ з 66 символів).

У таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, підписаної позивачем та зазначено про підписання її відповідачем кваліфікованим електронним підписом, зазначений графік платежів (ануїтетні платежі) відповідно до якого відповідач зобов`язаний був у період з 24.11.2023 по 23.11.2026 здійснити 36 платежів по 1495,35 грн (тіло та проценти) кожен, а всього сплатити 19100,00 грн тіла кредиту та 34734,00 грн процентів, що разом складає 53834,00 грн.

Протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису підтверджується підписання позивачем та відповідачем електронними підписами Заяви про надання послуги «Шивдка готівка» та таблиці обчислення загальної вартості кредиту.

Меморіальним ордером від 24.11.2023 підтверджується перерахування позивачем відповідачу кредитних коштів в розмірі 19100,00 грн згідно з кредитним договором № ABH0CT44535744 від 24.11.2023.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 27.05.2025 вбачається, що відповідач 24.12.2023 частково здійснив оплату за кредитним договором в розмірі 1495,39 грн, 24.01.2024 в розмірі 1495,39 грн, 25.02.2024 в розмірі 5,44 грн.

Випискою з ЄДР від 01.02.2022, витягом з Державного реєстру банків від 16.08.2021, витягом із статуту АТ «Акцент-Банк» підтверджується, що позивач є банківською установою та здійснює діяльність з інших видів грошового посередництва (64.19 вед).

Розглянувши та оцінивши подані учасниками справи обґрунтування та заперечення позовних вимог, пояснення та докази, суд дійшов висновку, що спір у справі виник у сфері договірних правовідносин, а саме щодо виконання грошових зобов`язань за кредитним договором.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до положень ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

У справі № 561/77/19 від 16.12.2020 р. Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив: «Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України.) Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним у письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України). Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі».

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 р. у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 р. у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 р. у справі №127/33824/19.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» в редакції на момент укладення кредитного договору, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;

електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Кредитний договір № ABH0CT44535744 від 24.11.2023 підписаний електронним підписом за допомогою відкритого ключа. Зазначений підпис підтверджує, що відповідач ознайомився та погодився з усіма умовами договору. Отже, сторони погодили усі істотні умови та уклали в належній формі кредитний договір (у формі заяви).

Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 р. дійшов такого висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами».

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Отже, відповідач за допомогою електронних засобів, доступ до яких був отриманий ним особисто і за власною ініціативою, ознайомилась з усіма умовами кредитного договору, мав достатньо часу і можливостей для такого ознайомлення, погодила ці умови, а отже, взяв на себе передбачені договорами зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Із зазначеного вище меморіального ордеру від 24.11.2023 видно, що відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 19100,00 грн.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 27.05.2025 вбачається, що відповідач частково погасив тіло кредиту в розмірі 250,28 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до кредитного договору, строк користування кредитним коштами становить 36 місяців до 23.11.2026, однак сторонами погодженого графік платежів, відповідно до якого відповідач щомісяця повинен був сплачувати 1495,39 грн (тіло кредиту та проценти).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості видно, що відповідач цього графіка не дотримується та з 24.02.2024 року перестав здійснювати платежі у визначеному в графіку розмірі і станом на 27.05.2025 розмір заборгованості по тілу кредиту складає 18849,72 грн.

Відповідач не надав контррозрахунку заборгованості за тілом кредиту, та доказів того, що тіло кредиту він погасив.

На підставі наведеного, вимога позивача про стягнення з відповідача основної суми кредиту за кредитним договором є підставною в розмірі 18849,72 грн (19100,00 грн 250,28 грн).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно з наданим позивачем розрахунком відповідач здійснював погашення кредиту не вчасно, зокрема він повинен був здійснювати платежі рівними сумами в розмірі 1495,39 грн починаючи з 24.11.2023 щомісяця упродовж 36 місяців, однак здійснив лише 3 платежі в сумі 2996,14 з яких погасилося тіло кредиту в розмірі 250,28 грн, а решта нараховані проценти.

З розрахунку видно, що позивач перестав нараховувати відповідачу проценти за кредитним договором з 20.03.2025.

У зв`язку з невчасною сплатою процентів за кредитним договором утворилась заборгованість в розмірі 17563,65 грн станом на 27.05.2025.

Відповідач контррозрахунку заборгованості за процентами по кредитному договору не надав, як і доказів їх сплати.

Отже, суд вважає правомірною вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості за процентами в розмірі 17563,65 грн.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а аза відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України).

Підсумовуючи наведене, вивчивши матеріали справи, повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а у сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку, застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, виходячи з мотивів наведених вище, керуючись внутрішнім переконанням суд дійшов висновку про те, що відповідач порушив умови кредитного договору щодо погашення процентів та тіла кредиту, а тому позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором належить задовольнити повністю, стягнувши з відповідача на користь позивача 36413.37 грн з яких: 18849,72 грн суми виданого кредиту та 17563,65 грн суми заборгованості по нарахованих процентах станом 27.05.2025.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач сплатив судовий збір в мінімальному його розмірі 2422,40 грн, то його належить стягнути з відповідача в повному обсязі, не залежно від розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 12, 76-81, 141, 247, 262-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент Банк» заборгованість за кредитним договором №ABH0CT44535744 від 24.11.2023 в розмірі 36413.37 грн з яких:

-18849,72 грн заборгованості за основною сумою кредиту;

-17563,65 грн заборгованості за нарахованими процентами станом на 27.05.2025.

Стягнути ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент Банк» судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач Акціонерне товариство «Акцент Банк» (49074, м. Дніпро, вул. Батумська, 11; );

Представник позивача Шкапенко Олександр Віталійович (49074, м. Дніпро, вул. Батумська, 11; РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Повне судове рішення складене 29.07.2025.

Головуючий:Р. Я. СМАЛЮХ