УХВАЛА

25 липня 2024 року

м. Київ

справа № 761/36941/20

провадження № 61-8071ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув клопотання представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - адвоката Музінського Андрія Івановича про зупинення виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Укрінбанк» Караченцева Артема Юрійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення заробітної плати та зобов`язання видати трудову книжку,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Укрінбанк» Караченцева А. Ю. (далі - Уповноважена особа Фонду ГВФС на здійснення ліквідації ПАТ «Укрінбанк» Караченцева А. Ю.), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд ГВФО), в якому просила суд: - зобов`язати Фонд ГВФО та Уповноважену особу Фонду ГВФО на здійснення ліквідації ПАТ «Укрінбанк» Караченцева А. В. надати копію наказу про звільнення

з посади «начальник відділу розрахунків з персоналом Управління бухгалтерського обліку та звітності» на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України,

з 24 листопада 2016 року та оригінал трудової книжки на ім`я ОСОБА_1 , із записом про її звільнення з посади «начальник відділу розрахунків з персоналом Управління бухгалтерського обліку та звітності» на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України, з 24 листопада 2016 року;

- стягнути з Фонду ГВФО заборгованість по заробітній платі в сумі 525 000,00 грн, вихідну допомогу при звільненні в сумі 45 000,00 грн, компенсацію за невикористану щорічну відпустку в сумі 17 045,45 грн, компенсацію за невикористану щорічну додаткову відпустку в сумі 5 454,54 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06 серпня 2021 року позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду ГВФО на здійснення ліквідації ПАТ «Укрінбанк» Караченцева А. Ю., Фонду ГВФО про стягнення заробітної плати та зобов`язання видати трудову книжку задоволено частково.

Зобов`язано Фонд ГВФО та Уповноважену особу Фонду ГВФО на здійснення ліквідації ПАТ «Укрінбанк» Караченцева А. Ю. надати позивачу ОСОБА_1 копію наказу про її звільнення з посади «начальник відділу розрахунків з персоналом Управління бухгалтерського обліку та звітності Департаменту процедури виведення банку з ринку» на підставі пункту 3 статті 38 КЗпП України з 25 листопада 2016 року та оригінал трудової книжки на ім`я ОСОБА_1 із записом про її звільнення з посади «начальник відділу розрахунків з персоналом Управління бухгалтерського обліку та звітності Департаменту процедури виведення банку з ринку» на підставі пункту 3 статті 38 КЗпП України з 25 листопада 2016 року.

Стягнуто з Фонду ГВФО на користь ОСОБА_1 заробітну плату та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 46 4651,16 грн,

з подальшим вирахуванням із цієї суми податків, зборів і обов`язкових платежів, вихідну допомогу при звільненні в сумі 45 000,00 грн, з подальшим вирахуванням

із цієї суми податків, зборів і обов`язкових платежів, компенсацію за невикористану щорічну відпустку в сумі 17 045,45 грн, з подальшим вирахуванням із цієї суми податків, зборів і обов`язкових платежів; компенсацію за невикористану щорічну додаткову відпустку в сумі 5 454,54 грн, з подальшим вирахуванням із цієї суми податків, зборів і обов`язкових платежів.

Стягнуто з Фонду ГВФО та на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 840,80 грн.

Стягнуто з Фонду ГВФО на користь державного бюджету України 5 321,51 грн судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 23 листопада 2022 року апеляційну скаргу Фонду ГВФО задоволено частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 серпня 2021 року в частині позовних вимог до Фонду ГВФО, та в частині розподілу судових витрат скасовано.

Зобов`язано Уповноважену особу Фонду ГВФО на здійснення ліквідації ПАТ «Укрінбанк» Караченцева А. Ю. надати позивачу ОСОБА_1 копію наказу про її звільнення з посади «начальник відділу розрахунків з персоналом Управління бухгалтерського обліку та звітності Департаменту процедури виведення банку

з ринку» на підставі пункту 3 статті 38 КЗпП України з 25 листопада 2016 року та оригінал трудової книжки на ім`я ОСОБА_1 із записом про її звільнення

з посади «начальник відділу розрахунків з персоналом Управління бухгалтерського обліку та звітності Департаменту процедури виведення банку з ринку» на підставі пункту 3 статті 38 КЗпП України з 25 листопада 2016 року.

Стягнуто з Уповноваженої особи Фонду ГВФО на користь ОСОБА_1 заробітну плату та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 464 651,16 грн, з подальшим вирахуванням із цієї суми податків, зборів

і обов`язкових платежів, вихідну допомогу при звільненні в сумі 45 000,00 грн,

з подальшим вирахуванням із цієї суми податків, зборів і обов`язкових платежів, компенсацію за невикористану щорічну відпустку в сумі 17 045,45 грн, з подальшим вирахуванням із цієї суми податків, зборів і обов`язкових платежів; компенсацію за невикористану щорічну додаткову відпустку в сумі 5 454,54 грн, з подальшим вирахуванням із цієї суми податків, зборів і обов`язкових платежів.

Стягнуто з Уповноваженої особи Фонду ГВФО на здійснення ліквідації ПАТ «Укрінбанк» Караченцева А. Ю. на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Стягнуто з Уповноваженої особи Фонду ГВФО на здійснення ліквідації ПАТ «Укрінбанк» Караченцева А. Ю. на користь держави судовий збір у розмірі 5 321,51 грн.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 18 грудня 2024 року касаційні скарги уповноваженої особи Фонду ГВФО на продовження процедури виведення з ринку ПАТ «Український інноваційний банк» та Фонду ГВФО задоволено частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 23 листопада 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 травня 2025 року апеляційну скаргу Фонду ГВФО залишено без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 серпня 2021 року залишено без змін.

26 червня 2025 року Фонд ГВФО через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 серпня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду

від 21 травня 2025 року (повний текст постанови виготовлено 13 червня 2025 року, касаційна скарга надійшла до суду 27 червня 2025 року), у якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Верховного Суду 03 липня 2025 року касаційну скаргу Фонд ГВФО залишено без руху.

Ухвалою Верховного Суду від 15 липня 2025 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Фонд ГВФО, у задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 серпня

2021 року відмовлено, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

24 липня 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання представника Фонду ГВФО - адвоката Мізунського А. І. про зупинення виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва

від 06 серпня 2021 року до закінчення касаційного перегляду справи.

Клопотання обґрунтовано тим, що на примусовому виконанні у Шевченківському ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції

(м. Київ) перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1 від 17 липня 2025 року,

з примусового виконання виконавчого листа по справі № 761/36941/20

від 30 червня 2025 року, виданого Шевченківським районним судом м. Києва.

На підтвердження клопотання представник заявника надав копії постанов про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частинами першою та другою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала.

Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, підтверджені певними доказами.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Зазначене також визначено положенням статті 129-1 Конституції України.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Отже, враховуючи обов`язковість судового рішення, клопотання про зупинення його виконання або зупинення його дії має бути достатньо обґрунтованим та відповідати законодавчо закріпленим гарантіям врахування прав та інтересів усіх учасників справи, забезпечувати збалансованість їх інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Наведені у клопотанні доводи дають підстави для висновку про необхідність зупинення виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва

від 06 серпня 2021 року, а тому клопотання представника заявника підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - адвоката Музінський Андрій Іванович про зупинення виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 серпня 2021 року задовольнити.

Зупинити виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва

від 06 серпня 2021 року, до закінчення касаційного перегляду справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник