Справа № 452/3887/22
Провадження № 2-о/452/27/2025
УХВАЛА

іменем України

28 липня 2025 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.,

секретаря Задорожної В.Б.,

розглянувши у порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Районного суду в ОСОБА_2 (ІІІ Колегія з питань сім`ї та неповнолітніх дітей) Республіки Польща від 04.09.2017 року про стягнення аліментів з ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Районного суду в ОСОБА_2 (ІІІ Колегія з питань сім`ї та неповнолітніх дітей) Республіки Польща від 04.09.2017 року у справі №ІІІ RC 145/17 про стягнення аліментів з ОСОБА_3 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено суддю Казана І.С.

На адресу ОСОБА_5 надіслано повідомлення про надання у місячний строк, з моменту отримання повідомлення, до суду заперечення проти клопотання щодо визнання і надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Районного суду в ОСОБА_2 (ІІІ Колегія з питань сім`ї та неповнолітніх дітей) Республіки Польща від 04.09.2017 року в справі про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заперечень від боржника з приводу наведеного клопотання на адресу суду не поступало.

Ухвалою судді від 17.07.2025 року клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на виконання на території України рішення зазначеного суду про стягнення аліментів з ОСОБА_5 призначено до розгляду.

У судове засідання на сьогодні боржник ОСОБА_7 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 467 ЦПК України, неявка без поважних причин у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду, а тому, беручи до уваги, що ОСОБА_7 був належним чином повідомленим про розгляд справи, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності боржника, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу, в порядку ст. 247 ЦПК України, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, суд уважає, що клопотання про надання дозволу на виконання на території України рішення Районного суду в ОСОБА_2 (ІІІ Колегія з питань сім`ї та неповнолітніх дітей) Республіки Польща від 04.09.2017 року про стягнення аліментів з ОСОБА_5 підлягає до задоволення з наступних підстав:

Вивченням матеріалів справи №452/3887/22 встановлено, що відповідно до рішення Районного суду в ОСОБА_2 (ІІІ Колегія з питань сім`ї та неповнолітніх дітей) Республіки Польща від 04.09.2017 року в справі №ІІІ RC 145/17 вирішено засудити від ОСОБА_3 на користь неповнолітньої ОСОБА_8 у рамках аліментів 500(п`ятсот) злотих у місяць, виплачуваних у руки законного представника неповнолітньої ОСОБА_1 до 10 числа кожного місяця, починаючи від 12 червня 2017 року, разом з належними відсотками у випадку недотримання строку.

Про дату та час слухання вказаної справи ОСОБА_7 був належним чином повідомлений.

Відповідно до відмітки на рішенні Районного суду в ОСОБА_2 (ІІІ Колегія з питань сім`ї та неповнолітніх дітей) Республіки Польща від 04.09.2017 року, вказане рішення суду набрало законної сили 02.02.2018 року і підлягає виконанню.

Представник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив визнати і дозволити примусове виконання на території України рішення Районного суду в Гродзіску Мазовєцкім (ІІІ Колегія з питань сім`ї та неповнолітніх дітей) Республіки Польща від 04.09.2017 року про стягнення аліментів з ОСОБА_3 .

Згідно із отриманими судом даними ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на виконання на території України рішення Районного суду в ОСОБА_2 (ІІІ Колегія з питань сім`ї та неповнолітніх дітей) Республіки Польща від 04.09.2017 року про стягнення аліментів з ОСОБА_3 , судом підлягають застосуванню наступні норми законодавства.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» визнання рішення іноземного суду - поширення законної сили рішення іноземного суду на територію України в порядку, встановленому законом;

Зі змісту ч. 1 ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

У відповідності до ст. 82 Закону України «Про міжнародне приватне право» визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Приписами ч. 1 ст. 462 ЦПК України встановлено, що рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Частиною 1 ст. 463 ЦПК України встановлено, що рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Підстави та умови, порядок визнання і виконання рішень між державами Україна та Польща закріплено у Договорі між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, який ратифіковано постановою Верховної Ради від 04 лютого 1994 року №3941-XII, та набув чинності 14 серпня 1994 року (далі - Договір).

Зі змісту статті 33 Договору зобов`язання, що виникають з договірних відносин, визначаються законодавством тієї Договірної Сторони, на території якої була укладена угода, хіба що учасники договірних відносин підпорядкують ці відносини вибраному ними законодавству. У справах, зазначених в пункті 1, компетентним є суд тієї Договірної Сторони, на території якої має місце проживання або юридичну адресу відповідач. Компетентним є також суд тієї Договірної Сторони, на території якої має місце проживання або юридичну адресу позивач, якщо на цій території знаходиться предмет спору або майно відповідача. Компетенція, про яку йде мова в пункті 2, може бути змінена за згодою учасників договірних відносин.

За умов, передбачених цим Договором, договірні Сторони визнають і виконують на своїй території рішення, винесені на території іншої Договірної Сторони: 1) рішення судів з цивільних справ; 2) рішення судів з кримінальних справ в частині, що стосується відшкодування шкоди, заподіяної злочином. Положення пункту 1 застосовуються також до мирових угод з цивільних справ майнового характеру затверджених судом (стаття 49 Договору про правову допомогу).

Відповідно до статті 50 Договору рішення, зазначені в статті 49, підлягають визнанню і виконанню на території іншої договірної сторони, якщо: 1) згідно з законодавством тієї договірної сторони, на території якої рішення було винесене, воно набрало законної сили і підлягає виконанню, а в справах, що стосуються аліментних зобов`язань, також рішення, що не набрали законної сили, але підлягають виконанню; 2) суд, який виніс рішення, був компетентним на підставі цього Договору, а в випадку відсутності такого врегулювання в договорі - на підставі законодавства тієї договірної сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане; 3) сторона не була позбавлена можливості захисту своїх прав, а у випадку обмеженої процесуальної здатності - належного представництва, а зокрема, сторона, яка не прийняла участі в розгляді справи, отримала виклик в судове засідання своєчасно і належним чином; 4) справа між тими самими сторонами не була вже вирішена з винесенням рішення судом тієї договірної сторони, на території якої рішення судом тієї договірної сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане, і якщо між тими самими сторонами не була раніше порушена справа в суді тієї договірної сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане; 5) рішення органу третьої держави між тими самими сторонами і в тій самій справі не було вже визнане або виконане на території тієї договірної сторони, де рішення має бути визнане і виконане; 6) при винесенні рішення застосовано законодавство відповідно з цим договором, а у випадку відсутності такого врегулювання у договорі - на підставі законодавства тієї договірної сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане.

Згідно зі статтею 51 Договору клопотання про визнання і виконання рішення може бути подане безпосередньо до відповідного суду тієї договірної сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане, або також за посередництвом суду, який розглядав справу в першій інстанції. До клопотання потрібно додати: 1) рішення або його завірену копію разом з підтвердженням, що рішення набрало законної сили і підлягає виконанню, а в справах, що стосуються аліментних зобов`язань, якщо рішення не набрало законної сили, разом з підтвердженням, що воно підлягає виконанню, якщо це не витікає з самого рішення; 2) документ, який підтверджує, що сторона, відносно якої винесене рішення і яка не приймала участь у розгляді справи, отримала виклик у судове засідання своєчасно і належним чином, згідно з законодавством тієї договірної сторони, на території якої рішення було винесене; а в випадку обмеженої процесуальної здатності сторони - документ, який підтверджує, що та сторона була представлена належним чином; 3) завірений переклад клопотання, а також документів, зазначених в підпунктах 1-2, на мову тієї договірної сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане.

У силу вимог ч. ч. 1-3 ст. 52 Договору визнання і виконання рішення належить до компетенції суду тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане. При розгляді справи суд обмежується перевіркою виконання умов, передбачених статтями 50 і 51. Для визнання і виконання рішення застосовується законодавство Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане; це стосується також форми клопотання про визнання і виконання рішення. До клопотання про визнання і виконання рішення належить додати його копію і копію додатків для вручення учасникам справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина третя статті 12, частини перша, п`ята, шоста статті 81 ЦПК України).

Обов`язок доведення наявності підстав для відмови у визнанні і виконанні рішення іноземного суду покладається на сторону, яка заперечує проти заяви (клопотання) стягувача.

Підстави для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, передбачених Договором між Україною і Республікою Польща та статтею 468 ЦПК України судом не встановлено.

За ч. 8 ст. 467 ЦПК України якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Дослідивши долучені до клопотання письмові докази, перевіривши виконання умов, передбачених ст.ст. 50, 51 Договору між Україною і Республікою Польща, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення Районного суду в ОСОБА_2 (ІІІ Колегія з питань сім`ї та неповнолітніх дітей) Республіки Польща від 04.09.2017 року в справі №ІІІ RC 145/17, згідно якого вирішено засудити від ОСОБА_3 на користь неповнолітньої ОСОБА_8 у рамах аліментів 500 (п`ятсот) злотих, що станом на день постановлення цієї ухвали за курсом НБУ в національній валюті становить 11,5106грн.х500=5755грн у місяць, виплачуваних у руки законного представника неповнолітньої ОСОБА_1 до 10 числа кожного місяця, починаючи від 12 червня 2017 року, разом з належними відсотками у випадку недотримання строку.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 13, 81, 258-261, 263, 462-468 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення Районного суду в Гродзіску Мазовєцкім (ІІІ Колегія з питань сім`ї та неповнолітніх дітей) Республіки Польща у справі №ІІІ RC 145/17 про аліменти від 04.09.2017 року, яке набрало законної сили 02.02.2018 року про стягнення із ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , щомісячно аліментів на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_3 , - на утримання дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 10 числа кожного місяця з належними відсотками у випадку недотримання строку, починаючи від 12 червня 2017 року в розмірі 500 (п`ятсот) злотих, що станом на день постановлення цієї ухвали за курсом НБУ в національній валюті становить 5755(п`ять тисяч сімсот п`ятдесят п`ять)гривень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів із дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя