Справа № 727/4054/25
Провадження № 2/727/1207/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25 липня 2025 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:

головуючого судді Дубець О.С.

за участю секретаря судового засідання Вовкун Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Шевченківського районного суду м. Чернівців за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Зміст позовних вимог та процесуальні дії вчинені в ході справи

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Шевченківського районного суду м. Чернівців з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить суд стягнути суму заборгованості:

1)за Договором позики № 2849337 в розмірі 24150,00 грн, з яких:

-7000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

-3150,00 грн - сума заборгованості за відсотками;

-14000,00 грн сума заборгованості за пенею;

2)за Кредитним договором № 5423455 в розмірі 13473,76 грн, з яких:

-3000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

-??4883,76 грн - сума заборгованості за процентами за користування кредитом;

-690,00 грн заборгованість за комісією за надання кредиту;

-4900,00 грн сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня);

3)за Кредитним договором № 6087918 в розмірі 13845,94 грн, з яких:

-3000,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням;

-4956,00 грн - сума заборгованості за процентами за користування кредитом;

-690,00 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту;

-5199,94 грн сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).

Всього стягнути заборгованість за договорами у загальному розмірі 51469,70 грн.

Ухвалою суду від 18 квітня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи вирішено проводити з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачці наданий строк для подання заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та надання відзиву на позовну заяву.

Заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від відповідачки не надійшло.

Правом на подання відзиву відповідачка не скористалась.

Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки не повідомила.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України та з урахуванням положень статей 280-281 ЦПК України суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами та ухвалив заочне рішення.

Згідно зі статтею 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Стислий виклад позиції позивача

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ»») обґрунтовані такими доводами.

1) 25.04.2024 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №2849337 у вигляді електронного документа. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ»» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ»» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ»» приймає належні ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників №31 від 25.09.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ»» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 24150,00 грн, з яких: 7000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3150,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 14000,00 грн сума заборгованості за пенею.

2) 27.04.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 5423455, який був підписаний електронним підписом. 28.08.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ»» укладено Договір факторингу № 28082024/2, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ»» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ»» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників № 2 від 28.08.2024 до Договору факторингу № 28082024/2 від 28.08.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ»» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 13473,76 грн, з яких: 3000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; ??4883,76 грн - сума заборгованості за процентами за користування кредитом; 690,00 грн заборгованість за комісією за надання кредиту; 4900,00 грн сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).

3) 25.04.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 6087918, який був підписаний електронним підписом. 28.08.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ»» укладено Договір факторингу № 28082024/2, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ»» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ»» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників № 1 від 28.08.2024 до Договору факторингу № 28082024/2 від 28.08.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ»» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 13845,94 грн, з яких: 3000,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 4956,00 грн - сума заборгованості за процентами за користування кредитом; 690,00 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту; 5199,94 грн сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).

Відповідачка взяті на себе зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними перед первісними кредиторами не виконала. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання також не здійснила жодного платежу для погашення існуючих заборгованостей на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ»».

Таким чином у порушення умов кредитних договорів, а також відповідно до статей 509, 526, 1054 ЦК України, ОСОБА_1 зобов`язання за вказаними договорами не виконала. З урахуванням наведеного ТОВ «ФК «ЄАПБ»» звернулось до суду із вказаним позовом.

ІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, встановлені судом

Дослідивши докази по справі судом встановлені такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

1)Судом встановлено, що 25.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» (далі - Позикодавець) та ОСОБА_1 (далі - Позичальник) було укладено Договір Позики № 2849337 (далі - Договір позики).

Відповідно до пункту 1 Договору позики, Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики.

Вказаний договір був підписаний з боку Позикодавця директором за допомогою електронного підпису, а з боку Позичальника за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором aTF641.

Згідно з умовами вказаного Договору позики ОСОБА_1 отримала 7000,00 грн на строк 30 днів. В період з 25.04.2024 по 25.05.2024 процента ставка становить 1,50% за день (денна процентна ставка), процентна ставка за понадстрокове користування Позикою (її частиною) становить 2,70% за день, орієнтована загальна вартість позики становить 10150,00 грн.

Згідно з пунктом 4. Договору проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок Позики, виходячи із строку фактичного користування Позикою та до повного погашення заборгованості за Договором.

Відповідно до пункту 18 Договору якщо сума Позики, зазначена в пункті 2 Договору, не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, за користування Позикою понад встановлений Договором строк Позикодавець має право, у порядку невиконання Позичальником умов цього Договору, нараховувати пеню в розмірі, визначеному пункті 2 Договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. Якщо сума Позики, зазначена в пункті 2 Договору, перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, за користування Позикою понад встановлений Договором строк нараховуються проценти за понадстрокове користування Позикою (її частиною) за ставкою, визначеною пункті 2 Договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту 2 Договору сторони погодили розмір пені 2,70% за день.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору позики № 2849337 від 25.04.2024, загальна вартість кредиту становить 10150,00 грн, з яких: 7000,00 грн сума кредиту та 3150,00 грн проценти за користування кредитом.

Як вбачається із матеріалів позову, всупереч умовам договору, відповідачка не виконала свого зобов`язання, у зв`язку із чим у ОСОБА_1 перед ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» виникла заборгованість за Договором позики № 2849337 від 25.04.2024.

Судом також встановлено, що 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ»» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ»» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ»» приймає належні ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Згідно з п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Згідно з Витягом з Реєстру боржників № 31 від 25.09.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ»» набуло права грошової вимоги до Відповідачки за договором позики № 2849337 від 25.04.2024 в сумі 24150,00 грн., з яких: 7000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3150,00 грн - сума заборгованості за відсотками та 14000,00 грн сума заборгованості по процентам за пенею.

Згідно з Розрахунком заборгованості за Договором позики № 2849337 від 25.04.2024 ОСОБА_1 не виконала свої зобов`язання за договором позики, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом за період з 25.09.2024 по 28.02.2025 в розмірі 24150,00 грн., з яких: 7000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3150,00 грн - сума заборгованості за відсотками та 14000,00 грн сума заборгованості по процентам за пенею.

2) Судом встановлено, що 27.04.2024 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 5423455 (індивідуальна частина) (далі - Договір). Згідно з умовами даного Договору відповідачка отримала кредит у розмірі 3000,00 грн строком на 345 днів за умови виконання Позичальником Графіку платежів, з 27.04.2024 (дата надання кредиту). Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється Графіком платежів. Загальні витрати Позичальника за кредитом складають 12269,40 грн, які розраховані виходячи із денної процентної ставки в розмірі 1,19%.

Пунктом 1.5.1 Договору сторони погодили сплату комісії за надання кредиту, яка становить 690,00 грн та нараховується за ставкою 23,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.

Відповідно до п. 4.1. Договору сторони також погодили сплату пені за прострочення Позичальником зобов`язань з повернення кредиту/частини кредиту у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми невиконаного грошового зобов`язання, за кожен день прострочення.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору про споживчий кредит № 5423455 від 27.04.2024 сторони погодили Графік платежів, який визначає кількість платежів, їх розмір та періодичність внесення Позичальником з повернення Кредиту та сплати процентів за користування кредитом, а також визначили загальну вартість Кредиту для Позичальника та реальну річну проценту ставку за договором про споживчий кредит. Так, відповідно до Графіку платежів черговий платіж, який підлягає до сплати, включає: суму платежу за розрахунковий період, яка складається з погашення суми кредиту та проценти за користування кредитом; комісія за надання кредиту.

27.04.2024 ОСОБА_1 заповнила заяву на отримання кредиту № 5423455, яка містить докладну інформацію щодо відповідачки, зокрема, дату її народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу реєстрації і адресу проживання, номер мобільного телефону, соціальний статус, місце роботи.

Вказаний договір було укладено між сторонами в електронній формі. Кредитний договір відповідачкою підписаний електронним підписом із застосуванням одноразового ідентифікатора (одноразового паролю) 343821.

3) Судом встановлено, що 25.04.2024 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 6087918 (індивідуальна частина) (далі - Договір). Згідно з умовами даного Договору відповідачка отримала кредит у розмірі 3000,00 грн строком на 345 днів за умови виконання Позичальником Графіку платежів, з 25.04.2024 (дата надання кредиту). Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється Графіком платежів. Загальні витрати Позичальника за кредитом складають 12269,40 грн, які розраховані виходячи із денної процентної ставки в розмірі 1,19%.

Пунктом 1.5.1 Договору сторони погодили сплату комісії за надання кредиту, яка становить 690,00 грн та нараховується за ставкою 23,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.

Відповідно до п. 4.1. Договору сторони також погодили сплату пені за прострочення Позичальником зобов`язань з повернення кредиту/частини кредиту у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми невиконаного грошового зобов`язання, за кожен день прострочення.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору про споживчий кредит № 6087918 від 25.04.2024 сторони погодили Графік платежів, який визначає кількість платежів, їх розмір та періодичність внесення Позичальником з повернення Кредиту та сплати процентів за користування кредитом, а також визначили загальну вартість Кредиту для Позичальника та реальну річну проценту ставку за договором про споживчий кредит. Так, відповідно до Графіку платежів черговий платіж, який підлягає до сплати, включає: суму платежу за розрахунковий період, яка складається з погашення суми кредиту та проценти за користування кредитом; комісія за надання кредиту.

25.04.2024 ОСОБА_1 заповнила заяву на отримання кредиту № 6087918, яка містить докладну інформацію щодо відповідачки, зокрема, дату її народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу реєстрації і адресу проживання, номер мобільного телефону, соціальний статус, місце роботи.

Вказаний договір було укладено між сторонами в електронній формі. Кредитний договір відповідачкою підписаний електронним підписом із застосуванням одноразового ідентифікатора (одноразового паролю) 318837.

У подальшому 28 серпня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ»» укладено договір факторингу № 28082024/2 з додатками до нього:

- витягом з реєстру боржників № 2 до договору факторингу № 28082024/2 від 28 серпня 2024 року, на підставі якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ»» за кошти перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором № 5423455 від 27.04.2024 в сумі 13473,76 грн., з яких: 3000,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 4883,76 грн - сума заборгованості за процентами; 690,00 грн сума заборгованості за комісією; 4900,00 грн сума заборгованості за неустойкою;

- витягом з реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 28082024/2 від 28 серпня 2024 року, на підставі якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ»» за кошти перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором № 6087918 від 25.04.2024 в сумі 13845,94 грн., з яких: 3000,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 4956,00 грн - сума заборгованості за процентами; 690,00 грн сума заборгованості за комісією; 5199,94 грн сума заборгованості за неустойкою;

З урахуванням наведеного судом встановлено, що предметом даного позову є стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості по отриманим та неповернутим позикам та кредитам, процентам за користування отриманими коштами, комісією та неустойкою.

Релевантні джерела права й акти, їх застосування та позиція суду

Щодо визнання договорів укладеними

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частина друга статті 639 ЦК України визначає, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Судом встановлено, що Договори позики та Кредитні договори, які є предметом даного позову та по яких позичальником є ОСОБА_1 укладені в електронній формі шляхом підписання їх відповідачкою одноразовими ідентифікаторами.

Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вказані кредитні договори вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.

Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачкою таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суду постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18; від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19; від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 і від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19.

Щодо стягнення заборгованості

У частині першій статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18.

З урахуванням встановлених судом умов надання відповідачці в користування кредитних коштів, в тому числі порядок їх надання, строки користування та порядок нарахування процентів за користування кредитними коштами та у зв`язку з невиконанням відповідачкою вимог договорів по поверненню отриманих сум позики/кредиту, у останньої утворилась заборгованість за основними сумами боргу (тілом кредиту) та нарахованим процентам:

1)за Договором позики № 2849337 від 25.04.2024:

-7000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

-3150,00 грн - сума заборгованості за відсотками;

2)за Кредитним договором № 5423455 від 27.04.2024:

-3000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

-??4883,76 грн - сума заборгованості за процентами за користування кредитом;

3)за Кредитним договором № 6087918 від 25.04.2024:

-3000,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням;

-4956,00 грн - сума заборгованості за процентами за користування кредитом;

Будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості за основною сумою позики/кредиту та нарахованим процентам умовам кредитних договорів, суду надано не було, докази погашення даної заборгованості в матеріалах справи відсутні. Розрахунок заборгованості відповідачкою жодним чином не спростований. Умови договору також не оспорюються.

Щодо стягнення заборгованості за комісією та неустойкою

ТОВ «ФК «ЕАПБ»» до складу заборгованості, яка є предметом даного позову, також включило суми комісії та неустойки, зокрема:

1) за Договором позики № 2849337 від 25.04.2024:

- 14000,00 грн сума заборгованості за пенею;

2) за Кредитним договором № 5423455 від 27.04.2024:

- 690,00 грн заборгованість за комісією за надання кредиту;

- 4900,00 грн сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня);

3) за Кредитним договором № 6087918 від 25.04.2024:

- 690,00 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту;

- 5199,94 грн сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).

Відповідно до частини 3 статті 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (частина друга статті 627 ЦК України).

Частиною 4 статті 42 Конституції України передбачено, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Особливості регулювання правовідносин за договорами споживчого кредиту передбачені також Законом України «Про захист прав споживачів».

Судом встановлено що Договори про споживчий кредит № 5423455 від 27.04.2024 та № 6087918 від 25.04.2024 є споживчими кредитними договорами, відповідно розділу «Терміни та визначення» яких, споживчий кредит грошові кошти, що надаються Позичальнику на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

З урахуванням наведеного на Договори, які є предметом даного спору, розповсюджується дія Законів України «Про захист прав споживачів» та «Про споживче кредитування».

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.

На виконання вимог статей 12, 21 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», статті 5 Закону України «Про споживче кредитування» та з метою встановлення для небанківських фінансових установ України, які відповідно до законів України мають право надавати споживчі кредити, методики розрахунку загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договорами про споживчий кредит Правління Національного банку України постановою від 11 лютого 2021 року № 16 затвердило Правила розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі- Правила).

Відповідно до пункту 8 Правил кредитодавець має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дають змогу змінювати процентну ставку та/або інші платежі за послуги кредитодавця, уключені до загальних витрат за споживчим кредитом, і такі зміни не можуть бути визначені на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки.

Згідно з додатком 1 до Правил загальна вартість кредиту для споживача, тобто витрати споживача розраховується, в тому числі, із урахуванням процентів за користування кредитом, комісії та інших обов`язкових платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту (уключаючи комісії за обслуговування кредитної заборгованості, юридичне оформлення та інші платежі), кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб [комісії за розрахунково-касове обслуговування банку, у якому відкритий рахунок кредитодавця (під час зарахування коштів у рахунок погашення споживчого кредиту), страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів та інших осіб, а також інші обов`язкові платежі], які сплачуються споживачем згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (крім платежів, що згідно із законодавством України не включаються до загальних витрат за споживчим кредитом).

Такий висновок узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного суду від 01.04.2024 року у справі № 496/3134/19.

Судом встановлено, що пунктом 1.5.1 Договорів про споживчий кредит № 5423455 від 27.04.2024 та № 6087918 від 25.04.2024 встановлено комісію за надання кредиту: 690,00 грн, яка нараховується за ставкою 23,00% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.

Судом також встановлено, що комісія за надання кредиту передбачена як умовами Договорів, так і Графіком платежів, які були підписані відповідачкою, що свідчить про обізнаність останнього щодо включення комісії «за надання кредиту» до загальних витрат за споживчим кредитом та порядком сплати такої комісії.

Отже, як вбачається з умов даних кредитних договорів, встановлення комісії ТОВ «МІЛОАН» за надання кредиту в розмірі 23,00% від суми кредиту, що становить 690,00 грн по кожному договору, є правомірним, оскільки укладеними між позивачем та відповідачкою кредитними договорами передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX Прикінцеві та перехідні положення ЦК України були доповнені п. 18, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Вказані доповнення були введені в дію 17 березня 2022 року.

Так, згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.

Судом встановлено, що Договір позики № 2849337 від 25.04.2024, укладений між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 , Договори про споживчий кредит № 5423455 від 27.04.2024 та № 6087918 від 25.04.2024, укладені між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 , були укладені вже після введення в Україні воєнного стану та набрання чинності пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Так, позивачем заявлена вимога, в тому числі, про стягнення з відповідачки:

1) за Договором позики № 2849337 від 25.04.2024 - 14000,00 грн заборгованості за пенею;

2) за Кредитним договором № 5423455 від 27.04.2024 - 4900,00 грн заборгованості за неустойкою (штраф, пеня);

3) за Кредитним договором № 6087918 від 25.04.2024 - 5199,94 грн заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).

Разом з тим з урахуванням обмежень, встановлених п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, суд доходить висновку, що нарахування неустойки позивачем здійснено неправомірно, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Щодо правомірності стягнення заборгованості на користь ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів»

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Стаття 514 ЦК України визначає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Судом встановлено, що ТОВ «ФК «ЄАПБ»» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 на підставі договорів факторингу, укладених між первісними кредиторами та відповідачкою.

З урахуванням наведеного вище ОСОБА_1 має непогашену заборгованість по Договорам Позики та Кредитним договорам, які є предметом даного позову, перед ТОВ «ФК «ЄАПБ»».

Висновки суду за результатами розгляду справи

Щодо суті позовних вимог

Таким чином оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» до ОСОБА_1 є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи те, що зобов`язання не виконуються з вини відповідачки та з урахуванням наведеного в мотивувальній частині обґрунтування позиції суду, з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість:

1) за Договором позики № 2849337 від 25.04.2024 в розмірі 10150,00 грн, з яких:

- 7000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 3150,00 грн - сума заборгованості за відсотками;

2) за Кредитним договором № 5423455 від 27.04.2024 в розмірі 8573,76 грн, з яких:

- 3000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 4883,76 грн - сума заборгованості за процентами за користування кредитом;

- 690,00 грн заборгованість за комісією за надання кредиту;

3) за Кредитним договором № 6087918 в розмірі 8646,00 грн, з яких:

- 3000,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням;

- 4956,00 грн - сума заборгованості за процентами за користування кредитом;

- 690,00 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту;

Всього в розмірі 27369,76 грн.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За розгляд справи судом першої інстанції ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» сплатило судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги те, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволені частково, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1610,18 грн (3028,00 грн. * (27369,76 грн / 51469,70 грн)).

Керуючись статтями 12, 76-81, 263, 265, 280-282, 285, 289, 351-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» заборгованість в розмірі 27369,76 грн (двадцять сім тисяч триста шістдесят дев`ять грн 76 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» судовий збір у розмірі 1610,18 грн (одна тисяча шістсот десять грн 18 коп.).

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його повного складання до Чернівецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»», юридична адреса: м. Київ вул. Симона Петлюри буд. 30, .

Відповідачка: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Дата складання повного судового рішення 25 липня 2025 року.

Суддя Дубець О.С.