ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-н/753/755/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2025 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Шаповалова К.В. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія «Комфорт-Майстер» про видачу судового наказу стосовно стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

09 липня 2025 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла заява ТОВ «ЕК «Комфорт-Майстер» про видачу судового наказу стосовно стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 753/14767/25 між суддями від 14 липня 2025 року головуючим суддею обрано Шаповалову К.В.

Відповідно до частини п`ятої статті 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника

Як вбачається із інформації, яка найшла до суду 23 липня 2025 року з електронного реєстру територіальної громади м. Києві "ГІОЦ/КМДА", ОСОБА_1 не значиться зареєстрованою ні за адресою: АДРЕСА_1 (яку заявник зазначає, як адресу місця реєстрації останнього), ні за будь-якою іншою в м. Києві.

Відомості про місце реєстрації боржника відсутні також в Єдиному державному демографічному реєстрі, що підтверджується відповіддю від 23 липня 2025 року.

Відповідно до частини дев`ятої статті 165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Окрім того, відповідно до пункту 4 частини третьої статті 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Так з тексту заяви про видачу судового наказу вбачається, що заборгованість у ОСОБА_1 виникла за період з 1 липня 2022 року по 31 травня 2025 року у розмірі 37 945,90 грн.

В той же час, із долученого до заяви розрахунку, вбачається, що стягувачем до суми боргу у розмірі 37 945,90 грн включено борг у розмірі 22 118, 44 грн, який виник невідомо за який період, оскільки зазначено тільки, що це борг станом на 1 липня 2022 року, проте стягувач не ставить вимогу до суду про стягнення з боржника заборгованості за період до 1 липня 2022 року.

Крім того, відповідно до пункту 5 частини першої статті 165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Стягувачем не надано суду розрахунку, з якого б вбачалося, за який саме період нарахована сума боргу у розмірі 22 118, 44 грн та чи входить цей період у межі позовної давності.

Як передбачено частиною другою статті 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження

Частиною третьою цієї статті визначено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Саме безспірність вимог є підставою для видачі судового наказу, в іншому випадку вирішення питання стягнення заборгованості вирішується судом в порядку позовного провадження (загального або спрощеного) з дотриманням принципів змагальності сторін, доведення учасниками справи обставин, що мають значення для справи і на які кожна сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, враховуючи те, що стягувачем чітко визначено період заборгованості боржника, а саме з 1 липня 2022 року по 31 травня 2025 року, проте до суми боргу за цей період включено борг, який не охоплюється заявленим періодом (до 1 липня 2022 року), обгрунтованого розрахунку суми боргу до 1 липня 2022 року до заяви не долучено, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 162, 163, 165, 166, 167, 258-260, 353 ЦПК України

УХВАЛИВ:

відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія «Комфорт-Майстер» про видачу судового наказу стосовно стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ухвала може бути оскаржена в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів і набере законної сили в разі неподання такої в установлений строк.

Суддя: К.В.Шаповалова