Справа № 128/144/25
УХВАЛА

24 липня 2025 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Шевчук Л.П,

при секретарі судового засідання Нога Д.А.,

розглядаючи у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовною заявою першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури Василя Гайворона, в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, до ОСОБА_1 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Національної академії аграрних наук України, Державного підприємства «Науковий інноваційно-технологічний центр Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України», ОСОБА_2 , про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації прав, зобов`язання повернути земельну ділянку, -

в с т а н о в и в:

В провадженні перебуває вказана цивільна справа.

Ухвалою суду від 22.01.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. Вирішено клопотання позивача про витребування доказів

Прокурором подано до суду клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи. У даному клопотанні прокурор зазначає, що позов мотивовано тим, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:007:0728 ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області протиправно передана у приватну власність ОСОБА_2 а згодо м ним відчужена відповідачці ОСОБА_1 , оскільки спірна земельна ділянка площею 0,085 га входить у межі державного акта на право постійного користування землею серії І-ВН №001263 від 05.04.1996 Вінницької обласної державної сільськогосподарської станції, правонаступником якої є ДП «Науковий інноваційно-технологічний центр Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України», і знаходиться в межах ділянки № 1 площею 939,7 га, яка є складовою загальної площі 1229,6 га згідно вказаного державного акта. Відповідачі не визнають даної обставини та вважають надані прокурором докази неналежними. Тому доцільно призначити земельно-технічну експертизу, яка встановить обставину, що входить до предмета доказування, усуне існуючи протиріччя і надасть відповідь на питання чи входить спірна земельна ділянка з кадастровим номером :01:007:0728 в межі земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 939,7 га, що знаходиться в постійному користуванні ДП «Науковий інноваційно-технологічний центр Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України» на підставі вказаного державного акта. Для усунення протиріч та проведення робіт з порівняння меж двох земельних ділянок, а саме земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0728 та земельних ділянок, які перебували на праві постійного користування землею у Вінницької обласної державної сільськогосподарської станції відповідно до державного акта І-ВН №001263 від 05.04.1996, існує потреба у спеціальних знаннях. На вирішення експертам просить поставити питання: «Чи є накладення земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0728 на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 939,7 га, яка перебуває у користуванні ДП «Науковий інноваційно-технологічний центр Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України» відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії І-ВН № 001263 від 05.04.1996. Якщо так, яка площа земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0728 знаходиться в межах контуру земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 939,7 га, право користування якою посвідчено вказаним державним актом?».

Представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Олійник О.Л. подав до суду клопотання про залишення позову без руху, оскільки 09.04.2025 набув чинності Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача». Зокрема, ст. 390 ЦК України доповнено частиною 5, відповідно до якої суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади. Окрім того, вказаним Законом статтю 177 ЦПК України доповнено частиною 4 такого змісту: «У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви»; ч. 2 ст. 185 ЦПК України доповнено: «Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави невнесення у визначених законом випадках на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок позивача внести відповідну грошову суму», а статтю 268 ЦПК України доповнено частиною 146 «У разі відмови у задоволенні позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду суд вирішує питання про повернення позивачу внесених ним на депозитний рахунок суду грошових коштів як компенсації вартості майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, а у разі задоволення позову - про перерахування грошових коштів на користь добросовісного набувача». Зважаючи, що предметом даного позову є серед іншого вимога в порядку ст.ст. 387, 388 ЦК України, а вищевказаний Закон має зворотню дію в часі, судом на час набрання ним чинності не ухвалено відповідне рішення. Прокурором при зверненні до суду із даним позовом сплачено судовий збір за вимогу про повернення земельної ділянки, однак експертно-грошова оцінка земельної ділянки, що є предметом спору, відсутня. На підставі вищевикладеного просить позов залишити без руху з підстав недотримання вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України.

На вказане клопотання представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Олійника О.Л. прокурором подано заперечення, відповідно до яких за змістом ч. 5 ст. 390 ЦК України вбачається, що зміни внесені вказаним законом застосовуються лише у випадку витребування нерухомого майна, яке незаконно вибуло з державної або комунальної власності, у добросовісного набувача. Питання витребування майна у добросовісного набувача регулюються положеннями ст. 388 ЦК України. Позовні вимоги у даній справі подані відповідно до ст. 391 ЦК України. З огляду на вказане, на даний час відсутні підстави для застосування положень ч. 5 ст. 390 ЦК України, ч. 4 ст. 177 ЦПК України, а тому, відсутні підстави для залишення позову без руху.

До судового засідання прокурор Паук В.В. подав заяву, відповідно до якої просить провести судове засідання без технічної фіксації та вирішити клопотання про призначення земельно-технічної експертизи, клопотання підтримує та просить його задовольнити. Також вказав, що з запропонованих на вибір суду судових експертів, просить врахувати обмеженість бюджету фінансування органів прокуратури на дані потреби. Також просив відмовити в задоволенні клопотання представника відповідачки про залишення позову без руху з підстав, що викладені в заперечення на дане клопотання, оскільки вважає його безпідставним та необгрунтованим.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, попередньо представником Римським М.В. подано до суду заяву про розгляд справи без участі представника ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Олійник О.Л. в судове засідання не з`явилися. Представник відповідачки подав заяву, в якій просив провести судове засідання у їх відсутність, підтримує подане ним клопотання про залишення позову без руху. Щодо клопотання прокурора про призначення експертизи заперечує, оскільки наразі питання експертизи не є доцільним до вирішення його клопотання.

Третя особа Слободянюк А.В. подала клопотання, в якому просила відмовити в задоволенні позову.

Представники третіх осіб: ДП «Науковий інноваційно-технологічний центр Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України» та Національної академії аграрних наук України в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути заявлені клопотання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Оглянувши надані суду документи, суд прийшов до наступного висновку.

Щодо клопотання представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Олійника О.Л. про залишення позову без руху.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 ЦПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Позов це звернена через суд до відповідача матеріально-правова вимога про поновлення порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, який здійснюється в певній, визначеній законом процесуальній формі.

Основними елементами, що визначають сутність будь-якого позову (індивідуалізуючі ознаки позову) являються предмет і підстава.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами суб`єктивним правом і обов`язком відповідача.

Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки.

Фактична підстава позову це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача.

Правова підстава позову це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога.

Звертаючись до суду, позивач самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14 липня 2021 року в справі № 161/2823/19 (провадження № 61-6515св20).

Відповідно до ч. 5 ст. 390 ЦК України суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві. Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади. Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. Порядок компенсації, передбачений цією частиною, не застосовується щодо об`єктів приватизації, визначених Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Для цілей цієї статті під вартістю майна розуміється вартість майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви.

Статтею 388 ЦК України врегульовано питання права власника на витребування майна від добросовісного набувача.

Разом із тим, предметом даного позову є усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації прав, зобов`язання повернути земельну ділянку власнику, що поданий в порядку ст. 391 ЦК України. Тобто, даний позов є негаторним, а не вендикаційним.

З огляду на викладене суд не вбачає підстав для залишення позову без руху з підстав, що викладені у клопотанні представника відповідачки ОСОБА_1 , а тому дане клопотання задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання прокурора про призначення судової земельно-технічної експертизи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 103 ЦПК України, питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

За даних обставин, з метою забезпечення виконання завдань та основних засад цивільного судочинства, дотримання принципів змагальності, диспозитивності та забезпечення можливості сторонам довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог, передбаченими законом засобами доказування, оскільки прокурором обґрунтовано потребу призначення судової експертизи і такий доказ є належним доказом обставин, які підлягають встановленню в даній справі, тобто для встановлення таких обставин необхідні спеціальні знання у сфері, іншій ніж право, та сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань, суд вважає необхідним клопотання прокурора про призначення експертизи задовольнити та призначити в справі судову земельно-технічну експертизу за запропонованими прокурором питаннями.

Проведення експертизи слід доручити експертам Товариства з обмеженою відповідальністю «Незалежна судова експертиза і оцінка» (вул. Монастирська, 43/8, м. Вінниця, 21050), враховуючи надані відомості про навантаження та орієнтовні відомості строку проведення судової експертизи запропонованими прокурором суб`єктами експертної діяльності.

Суд вважає необхідним роз`яснити учасникам справи положення ст. 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі, в тому числі її оплати чи надання доступу до об`єктів дослідження, а саме, що в такому випадку суд, залежно від того хто з цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати або відмовити у визнанні фактів, для з`ясування яких призначалася експертиза.

Витрати за проведення експертизи слід покласти на Вінницьку обласну прокуратуру.

Відповідно до ст. ст. 252, 253 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи на час проведення експертизи.

Оскільки для проведення вказаної експертизи потрібний значний проміжок часу, враховуючи обставини справи, відсутність інших клопотань, які потребують вирішення та стосуються питань, пов`язаних з проведенням судової експертизи, суд вважає, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 252, п. 9 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі необхідно зупинити на час проведення експертизи.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 13, 81, 103, 197, 252, 253, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання представника відповідачки ОСОБА_1 адвокат Олійника О.Л. про залишення позову без руху відмовити.

Клопотання прокурора про призначення судової земельно-технічної експертизи в справі задовольнити.

Призначити у справі судову земельно-технічну експертизу, виконання якої доручити експертам Товариства з обмеженою відповідальністю «Незалежна судова експертиза і оцінка» (вул. Монастирська, 43/8, м. Вінниця, 21050).

Перед експертами поставити питання:

- Чи є накладення земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0728 на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 939,7 га, яка перебуває у користуванні ДП «Науковий інноваційно-технологічний центр Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України» відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії І-ВН № 001263 від 05.04.1996. Якщо так, яка площа земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0728 знаходиться в межах контуру земельної ділянки № 1 площею 939,7 га, право користування якою посвідчено вказаним державним актом?

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

Надати для проведення експертизи матеріали цивільної справи № 128/144/24, в тому числі графічні матеріали до технічної документації по видачі державного акта І-ВН № 001263 від 05.04.1996, які поміщені в конверт.

Витрати за проведення експертизи покласти на Вінницьку обласну прокуратуру.

Роз`яснити учасникам справи положення ст. 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі, а саме, що в такому випадку суд, залежно від того хто з цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати або відмовити у визнанні фактів, для з`ясування яких призначалася експертиза.

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.П. Шевчук