Справа № 275/149/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року селище Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Миколайчука П.В.,

зі секретарем судових засідань - Довгаленко О.І.,

за участю представника відповідача - адвоката Трофименко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», в особі представника, звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У позовній заяві вказано, 12.09.2022 між ТОВ «Селфі кредит» та ОСОБА_2 укладено в електронній формі договір про надання споживчого кредиту № 410691, відповідно до умов якого відповідачці були надані грошові кошти у сумі 5 000 грн., шляхом їх перерахування на платіжну картку № НОМЕР_1 , на строк 365 днів, зі сплатою процентів кожні 30 днів за зниженою процентною ставкою 1,65% в день (за п.1.5.2 договору) та за стандартною процентною ставкою 2,2% в день (за п.1.5.1 договору). ТОВ «Селфі кредит» умови кредитного договору виконало у повному обсязі, відповідачка належним чином не виконала умови договору.

01.02.2024 між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №01022024-1, у відповідності до умов якого ТОВ «Селфі кредит» відступило за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняло належні ТОВ «Селфі кредит» права вимоги до боржників відповідно до реєстру, зокрема, до ОСОБА_2 ..

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 410691 від 12.09.2022 у сумі 44 600 грн. та стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору.

Процедура та позиції сторін

Ухвалою судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 18.03.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

28.04.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому сторона відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження отримання відповідачкою кредитних коштів (не надано первинних бухгалтерських документів); розрахунок заборгованості складений самим ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»; у матеріалах справи відсутні дані щодо власника банківської картки, на яку перераховано кошти. Окрім того, зазначено, що відповідачка є дружиною військовослужбовця, який перебуває на службі у Збройних Силах України, у зв`язку з чим вона звільнена від сплати процентів, штрафів, пені за кредитними зобов`язаннями. Вказано, що передбачення такого високого розміру відсотків є порушенням принципу рівності сторін та порушенням прав відповідачки, як споживача.

29.04.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що позивачем надано докази, які підтверджують укладення кредитного договору в електронній формі, перерахування коштів відповідачці, розрахунок заборгованості узгоджується з умовами договору. Щодо несправедливості нарахування процентів, представник позивача зауважив, що відповідачка для отримання кредиту повинна була перейти на сайт кредитора, ознайомитися з правилами надання коштів у позику, кредитними продуктами товариства, документами щодо взаємодії зі споживачами, примірним договором, інформацією про істотні характеристики фінансової послуги та іншою інформацією на сайті товариства та підписати договір електронним ідентифікатором. Отже, відповідачка свідомо уклала договір, маючи можливість розрахувати доцільність взяття на себе такого зобов`язання та оцінити усі ризики. Одночасно, представник позивача просив витребувати інформацію про належність банківської картки відповідачці та про зарахування кредитних коштів на вказаний рахунок.

Ухвалою суду від 01.05.2025 клопотання представника позивача задоволено, витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» інформацію про належність банківської картки ОСОБА_3 та про зарахування суми кредиту на зазначену картку.

28.05.2025 від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла відповідь на запит суду щодо емітування банківської картки ОСОБА_3 та зарахування коштів на неї.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, її інтереси представляє адвокат Трофименко М.В.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що ОСОБА_3 не отримувала кредитних коштів від ТОВ «Селфі Кредит» за договором №410691 від 12.09.2022 в сумі 5 000 грн., позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження отримання відповідачкою кредитних коштів (не надано первинних бухгалтерських документів); розрахунок заборгованості складений самим ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»; у матеріалах справи відсутні дані щодо власника банківської картки, на яку перераховано кошти. Відповідачка є дружиною військовослужбовця, який перебуває на службі у Збройних Силах України, у зв`язку з чим вона звільнена від сплати процентів за кредитними зобов`язаннями. Крім того, встановлення такого високого розміру відсотків є порушенням принципу рівності сторін та порушенням прав відповідачки, як споживача.

23.07.2025 суд перейшов до стадії ухвалення рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що 12.09.2022 між ТОВ «Селфі кредит» та ОСОБА_1 був укладений договір №410691 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort», згідно з яким відповідач отримав у користування кредитні кошти в розмірі 5 000,00 грн., шляхом їх перерахування на платіжну картку № НОМЕР_1 , на строк 365 днів, зі сплатою процентів кожні 30 днів за зниженою процентною ставкою 1,65% в день (за п.1.5.2 договору) та за стандартною процентною ставкою 2,2% в день (за п.1.5.1 договору). Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором В904 (а.с. 32-52).

Додатком 1 до договору встановлено графік платежів, який включає 12 платежів по сплаті процентів у сумі 3 300 грн. кожні 30 днів, сума основного боргу сплачується 07.09.2023. Графік підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором В904 (а.с. 53-54).

Правила надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Селфі кредит» є невід`ємною частиною договору (а.с.23-31).

До укладення договору про споживчий кредит, ОСОБА_1 ознайомилася з інформацією щодо умов кредитування, зазначених у паспорті споживчого кредиту. Паспорт споживчого кредиту підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором В904 (а.с. 55-57).

Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що клієнт ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , з яким укладено договір №410691 від 13.09.2022, ідентифікований ТОВ «Селфі кредит». Акцепт договору позичальником: одноразовий ідентифікатор - В904, час відправки - 12.09.2022, номер телефону - НОМЕР_3 (а.с. 72).

Листом ТОВ «Пейтек» №7 від 03.01.2025 підтверджено перерахування 12.09.2022 коштів у сумі 5 000 грн. на картку № НОМЕР_4 (а.с.74).

Згідно відповіді АТ КБ «ПриватБанк» від 16.05.2025, на ім`я ОСОБА_3 емітовано картку № НОМЕР_5 , на яку 12.09.2022 здійснено переказ коштів у сумі 5 000 грн.. ОСОБА_3 верифікована шляхом підписання Анкети-заяви по верифікації клієнта від 10.11.2021 (а.с.166).

Згідно відповіді АТ КБ «ПриватБанк» від 09.06.2025, за наданими відомостями не вдалося ідентифікувати вказану у запиті особу (а.с.180).

З доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором № 410691 від 12.09.2022 вбачається, що ТОВ «Селфі кредит» нарахував відповідачу заборгованість, яка станом на 01.02.2024 становила 44 600 грн. та складається з: 5 000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 39 600 грн. заборгованості за процентами. За період з 12.09.2022 по 11.10.2022 проценти нараховувалися за п.1.5.2 договору за зниженою ставкою 1,65%, за період з 13.10.2022 по 07.09.2023 - за п.1.5.1 договору за стандартною ставкою 2,2%. У зв`язку з несплатою першого платежу за зниженою ставкою до 12.10.2022 або протягом трьох наступних календарних днів, проценти за програмою лояльності за перший період перераховано за стандартною процентною ставкою. Нарахування здійснено за 360 днів із 365 днів, передбачених п.1.4 договору (а.с. 58-71).

01.02.2024 між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» був укладений договір факторингу №01022024-1 (а.с. 75-79, 82). Згідно Акту приймання-передачі реєстру боржників від 01.02.2024 договору факторингу від 01.02.2024 № 01022024-1 (а.с.81), TOB «Селфі кредит» передало TOB «ФК «Кредит-Капітал» належні йому права вимоги, а TOB «ФК «Кредит-Капітал» прийняло належні TOB «Селфі кредит» права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01022024-1 від 01.02.2024 TOB «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 410691 в сумі 44 600 грн., з яких: 5 000 грн. - залишок по тілу кредиту, 39 600 грн. - залишок за відсотками (а.с. 80).

У досудовій вимозі позивачем відповідача повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором № 410691 від 12.09.2022 та про необхідність виконання зобов`язання за кредитним договором (а.с. 83).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 від 23.03.2023, ОСОБА_2 укладено шлюб з ОСОБА_4 ; після укладення шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_5 » змінено на « ОСОБА_6 » (а.с.124).

Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 №10/7719 від 24.10.2024 за формою №5, солдат ОСОБА_4 перебуває на військовій службі у ІНФОРМАЦІЯ_3 з 30.06.2024 (а.с.125).

Інших доказів по суті спору не надано.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із частинами першою і другою статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19.

Відповідно до ч.1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Укладення ОСОБА_3 в електронній формі договору № 410691 від 12.09.2022 узгоджується з письмовими доказами по справі: договір № 410691 від 12.09.2022 та паспорт споживчого кредиту підписані електронним підписом одноразовим ідентифікатором В904; у відзиві стороною позивача не заперечувалося підписання договору.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У частині першій статті 1048 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір позики, кредитний договір є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Тому, суд вважає укладеним договір кредиту та, зокрема, визнає доведеним перерахування первісним кредитором ОСОБА_3 коштів за договором № 410691 від 12.09.2022 в сумі 5 000 грн., оскільки це підтверджується розрахунком заборгованості за договором № 410691 від 12.09.2022, складеним ТОВ «Селфі Кредит», та відповіддю на запит від 01.05.2025, наданою АТ КБ «ПриватБанк» 16.05.2025 (надійшла до суду 28.05.2025), за якою особу ОСОБА_3 ідентифіковано та підтверджено, що на її картку № НОМЕР_5 12.09.2022 здійснено переказ коштів у сумі 5 000 грн. При цьому суд враховує, що стороною відповідача не надано доказів на спростування інформації про інше цільове призначення коштів, отриманих 12.09.2022 або про неналежність даної картки відповідачці.

У ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки.

Відповідно частини першої статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у цивільній справі № 342/180/17 зроблено висновок про те, що оскільки фактично отримані та використані Позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, Банк має право вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої ним суми кредитних коштів.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Оскільки розрахунком заборгованості ТОВ «Селфі Кредит» та відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» підтверджено перерахування ОСОБА_3 коштів у сумі 5 000 грн. та відсутність погашення заборгованості за основним боргом, суд приходить до висновку про доведеність наявності заборгованості відповідачкою за договором №410691 від 12.09.2022 за тілом кредиту в сумі 5 000 грн.

Щодо розміру заборгованості за іншими складовими.

Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до п.1.5.1 договору №410691 від 12.09.2022, стандартна процентна ставка становить 2,2% в день.

Відповідно до п.1.5.2 договору №410691 від 12.09.2022, знижена процентна ставка становить 1,65% в день та застосовується, якщо споживач до 12.10.2022, або протягом 3 календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти, не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту.

За п.1.4 договору, строк кредиту 365 днів з періодичністю платежів кожні 30 днів.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 від 23.03.2023, ОСОБА_2 укладено шлюб з ОСОБА_4 .

Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 №10/7719 від 24.10.2024 за формою №5, солдат ОСОБА_4 перебуває на військовій службі у ІНФОРМАЦІЯ_3 з 30.06.2024.

Судом встановлено, що проценти за кредитним договором нараховані відповідачці за 360 днів в сумі 39 600 грн., а не за 365 в сумі 40 150 грн., які передбачені в п.1.4. та п.1.5.1 договору.

Розмір заборгованості відповідає умовам договору.

Щодо аргументів представника відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у редакції від 11.04.2024, військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Однак, звільнення ОСОБА_3 як дружини військовослужбовця від сплати процентів не може бути застосовано до договору № 410691 від 12.09.2022, оскільки на дату укладення договору №410691 - 12.09.2022 та впродовж строку кредитування (365 днів, тобто до 11.09.2023) ОСОБА_4 не перебував на військовій службі, а подальша служба чоловіка не звільняє від обов`язку сплати коштів за договором, яка виникла до набуття чоловіком відповідачки статусу військовослужбовця.

Також, сторона відповідача посилаючись на те, що сума заборгованості за відсотками є явно завищеною, не відповідає чинним ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, є несправедливо неправомірним тягарем для відповідачки ОСОБА_3 не навела підстав для законної можливості зменшення заборгованості за договором.

Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріалами справи підтверджено набуття права вимоги ТОВ «ФК «Кредит Капітал» до ОСОБА_3 за договором №410691 від 12.09.2022.

З урахуванням встановлених судом обставин справи та з урахуванням доказів, що подані на підтвердження позовних вимог, суд приходить до висновку, що позивачем належним чином доведено укладення в електронній формі кредитного договору №410691 від 12.09.2022, перерахування коштів на емітовану на ім`я ОСОБА_3 карту № НОМЕР_5 в сумі 5 000 грн., нарахування процентів на визначених кредитним договором та прийнятих відповідачкою умовах, набуття права вимоги за договором факторингу. Розрахунок заборгованості відповідає умовам договору, підстав для звільнення відповідачки від відповідальності за договором - не встановлено.

Отже, позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором №410691 від 12.09.2022 підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє повністю, з відповідача, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 422,40 грн.

Заяв про розподіл інших судових витрат не надходило.

На підставі викладеного та керуючись ст. 512, 514, 610, 612, 625, 629, 1049, 1054, 1077, 1082, 1081 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 141, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 410691 від 12.09.2022 в сумі 44 600 (сорок чотири тисячі шістсот) гривень 00 копійок, з яких: 5 000,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 39 600,00 гривень - заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» сплачений судовий збір в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 29.07.2025.

Сторони у справі:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал", адреса: 79018, Львівська область, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького 1, корпус 28, .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Суддя П.В. Миколайчук