Провадження №2/523/609/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси у складі

головуючої судді Середи І.В.,

за участю секретаря Ячменьової Д.В.,

представника відповідача Риженка Д.О.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду № 9 в місті Одесі цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

19 червня 2024 року АТ «А-Банк» через поштовий звязок подав до суду позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг від 04 березня 2016 року у розмірі 127186,29 грн., посилаючись на те, що 04 березня 2016 року відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви, та відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, однак через порушення ним зобов`язань щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування грошима та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості у відповідача станом на 29 травня 2024 року виникла заборгованість .

10 липня 2024 року після отримання судом інформації про зареєстроване місце проживання відповідача провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позові є клопотання про розгляд справи у його відсутності та підтримання позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог вказавши на те, що позов безпідставний відповідач отримав картку, жодних договорів він не підписував в тому числі щодо сплати процентів за користування коштами. Оглянувши оригінал заяви анкети зазначив, що ним було продемонстровано відповідачу по фото та він зазначив, що підпис схожий на його, але він відрізняється від підпису відповідача. Також просив застосувати строк позовної давності.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

З матеріалів справи встановлено, що 04 березня 2016 року ОСОБА_1 підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку.

На підставі заяви отримав кредитну картку, відповідно до тарифів якої банк надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 46,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач повинен був розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, повертати його зі сплатою відсоткової ставки. При цьому, позивач вважає, що своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складають договір про надання банківських послуг.

Відповідно до Умов та Правил у випадку порушення позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані проценти та штраф.

До анкети-заяви банк додав Витяг із Умов та правилами надання банківських послуг у ПАТ "Акцент -Банк" розміщеного на сайті сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі "Умови та правила" Тарифи користування кредитною карткою "Універсальна", "Універсальна GOLD".

У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань щодо повернення грошових коштів для погашення заборгованості за кредитним договором зі сплатою відсотків та з урахуванням внесених коштів на погашення боргу, відповідно до розрахунку станом на 29 травня 2024 року виникла заборгованість у розмірі 127186,29 грн, яка складається з 72236 грн - заборгованість за тілом кредиту, 54950,29 грн - заборгованість за відсотками.

За інформацією позивача відповідачу відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано наступні картки № НОМЕР_2 строком дії до січня 2018 року, № НОМЕР_3 строком дії до серпня 2020 року,№ НОМЕР_4 строком дії до вересня 2021 року, № НОМЕР_5 строком дії до серпня 2026 року.

Позивач встановив відповідачу в період з 04 березня 2016 року по 29 травня 2024 року ліміти від 1000 грн. і до 72300 грн.

Як слідує із розрахунку заборгованості та виписки по картці відповідач користувався кредитними коштами і частково їх повертав.

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

В силу частин 1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами першою другою ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу положень ст..76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1-4 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи ; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами.

Виписка з карткового рахунку, яка додана до позовної заяви є належним та допустимим доказом, що підтверджує розмір заборгованості за тілом кредиту, а також доказом існування між сторонами кредитних правовідносин, ураховуючи факт користування позичальником кредитними коштами, і часткове повернення отриманих коштів у кредит.

Виписка по рахунку містить інформацію по карткам, які були видані відповідачу згідно довідки, наданої банком.

У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

З виписки за картковим рахунком вбачається, що позичальник користувався кредитними коштами та частково виконував свої кредитні зобов`язання щодо повернення цих коштів.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що зміст Анкети -заяви не містить інформації про розмір процентної ставки і сторона заперечує проти узгодження таких умов.

В обгрунтування вимог банк надав Витяг із Умов та правилами надання банківських послуг у ПАТ "Акцент -Банк".

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг розумів відповідач та ознайомився і погодився з такими умовами та правилами, підписуючи заяву.

Крім того, роздруківка із сайту банку належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).

Отже,матеріали справи не містять підтверджень, що саме доданий банком до позовної заяви витяг з Умов, відповідач розумів та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг .

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

На підставі викладеного, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, приймаючи до уваги недопустимість односторонньої відмови від виконання договірного зобов`язання, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення боргу за тілом кредиту в розмірі 72236 грн, підлягають задоволенню, так як фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що є порушенням грошового зобов`язання.

Виходячи із висновків суду вимога про стягнення процентів не підлягає задоволенню.

Доводи відповідача висловлені через його представника щодо відсутності між сторонами кредитного договору, а також непідписання анкети заяви відповідачем не підтверджено належними доказами, в даному випадку висновком експертизи. Більше того, в судовому засіданні такі доводи спростовані наданими позовачем доказами щодо користання кредитних коштів тривалий час. Останній внесок здійснено 22 листопада 2023 року через Монобанк на суму 500 грн.

Також є безпідставним клопотання про застосування строків позовної давності, оскільки позивачем не порушено трирічний строк встановлений ст.257 ЦК України для звернення до суду.

Так з позовом банк звернувся 19 червня 2024 року, а останній платіж відповідача -22 листопада 2023 року.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним і документально підтверджений судовий збір в розмірі 3028 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 279,354,355 ЦПК України -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк», (, місцезнаходження: вул. Батумська, 11, м. Дніпро, 49074) заборгованість за кредитним договором б/н від 04 березня 2016 року у розмірі 72236 грн заборгованості за тілом кредиту, а також судовий збір в розмірі 3028 грн.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення складено 15 липня 2025 року.

Суддя