Провадження №2-о/522/363/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ВОСХОД», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м.Одеси 12.05.2025 року надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ВОСХОД», про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій просила встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Степне Запорізького району Запорізької області, Свідоцтва про право власності на житло від 24.12.1997 року, виданого Закритим акціонерним товариством «ВОСХОД» на підставі наказу від 24.12.1997 року №34.

В обґрунтування заяви зазначено, що заявниця ОСОБА_1 є співвласником житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане право власності підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 24.12.1997 року, виданим Закритим акціонерним товариством «ВОСХОД» на підставі наказу від 24.12.1997 року №34. Проте, у свідоцтві про право власності на житло, ім`я заявниці помилково зазначено як « ОСОБА_4 », замість правильного написання « ОСОБА_5 ». Внаслідок такої помилки заявниця не може володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном, а тому змушена звернутись до суду із заявою, щоб встановити факт належності правовстановлюючого документу на нерухоме майно.

Матеріали заяви суддя отримала 13.05.2025 року.

Відповідно до Єдиного державного демографічного реєстру, відповідь №1371905 від 13.05.2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 15.05.2025 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду на 23.06.2025 року.

Також зазначеною ухвалою витребувано з Міністерства соціальної політики України інформацію Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, а саме: загальні відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків, дані про останнє зареєстроване та фактичне місце проживання/перебування ВПО на території, де виникли обставини, зазначені у ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод ВПО, дані про фактичне місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на теперішній час.

У судовому засіданні 23.06.2025 року була присутня ОСОБА_1 , яка пояснила, що у свідоцтві про право власності на житло від 24.12.1997 року, її ім`я вказано як « ОСОБА_4 ». Свідоцтво про право власності на будинок було видано згідно з наказом №34 від 24.12.1997 року її матері ОСОБА_2 , та членам її сім`ї - її сестрі ОСОБА_6 та їй ОСОБА_7 - в рівних частках. Їй належить 1/3 частини будинку. Її матір та сестра живі, встановлення даного факту їм необхідно для здійснення державної реєстрації права власності. Раніше цей будинок належав ЗАТ «ВОСХОД», правонаступником якого є ТОВ «АГРОФІРМА «ВОСХОД».

Протокольною ухвалою суду, враховуючи наявність відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 24.12.1997 року інших співвласників будинку, залучено до участі у справі в якості заінтересованих осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , по справі оголошено перерву до 16.07.2025 року.

У судове засідання призначене на 16.07.2025 року ОСОБА_1 не з`явилася, на адресу суду поштою надала заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутністю.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, на адресу суду поштою надали заяви, в яких зазначили, що ознайомилися з заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, проти вимог, зазначених у цій заяві, не заперечували.

Представник ТОВ «АГРОФІРМА «ВОСХОД» у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, будь-яких заяв/клопотань суду не надавалося.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складення повного тексту судового рішення є 24.07.2025 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_9 (мовою оригіналу « ОСОБА_10 ») народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 08.01.1987 року Степненською сільською Радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис №2. В даному свідоцтві батьками заявниці є: батько ОСОБА_11 (мовою оригіналу « ОСОБА_11 » та мати ОСОБА_2 (мовою оригіналу « ОСОБА_12 ») (а.с.7).

У заяві про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, ОСОБА_1 зазначає, що свідоцтво про право власності на житло видано Закритим акціонерним товариством «ВОСХОД», проте належним та допустимих доказів зазначеного суду не надає.

Проте, з наданих суду документів вбачається, що 24.12.1997 року Державним малим підприємством «Імпульс» згідно з розпорядженням (наказом) №34 від 24.12.1997 року видано свідоцтво про право власності на житло, в якому зазначено, що будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 дійсно належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 та членам її сім`ї: ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в рівних частках (а.с.3-4).

Зі свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 вбачається, що 21.08.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Комунарського районного управління юстиції м.Запоріжжя між ОСОБА_15 та ОСОБА_10 було зареєстровано шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_16 » (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , 15.07.2020 року Олександрійським районним у місті Запоріжжі відділом реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) між ОСОБА_17 та ОСОБА_18 було зареєстровано шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_19 » (а.с.9).

Так, у свідоцтві про право власності на житло від 24.12.1997 року, виданого Державним малим підприємством «Імпульс», ім`я заявниці зазначено помилково як « ОСОБА_13 », замість вірного « ОСОБА_10 ».

На підтвердження зазначеного заявником було подано до суду Паспорт № НОМЕР_4 , виданий 23.07.2020 року органом 2328, Картку платника податків, Свідоцтво про одруження, Свідоцтво про шлюб, Довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, в яких ім`я заявниці зазначено як « ОСОБА_5 » (а.с.5, 6, 8, 9, 10).

У зв`язку з вказаними розбіжностями в написанні імені заявниці в паспорті та в правовстановлюючому документі, а саме: у свідоцтві про право власності на житло від 24.12.1997 року, виданого згідно з розпорядженням (наказом) №34 від 24.12.1997 року, на час якого заявниці виповнилось лише 11 років, заявниця не може володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном, а тому змушена звернутись до суду із заявою щодо встановлення факту належності правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Вказані невідповідності написання імені заявниці « ОСОБА_13 » у правовстановлюючих документах, та написанні імені заявника у паспорті № НОМЕР_4 , виданого 23.07.2020 року органом 2328, Картці платника податків, Свідоцтві про одруження, Свідоцтві про шлюб, Довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи виникли по причині написання російською та українською мовами, діалектами, а також через неуважність осіб, що вчинили вказані записи, які виправити на даний час неможливо.

Коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Згідно з положеннями п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст.319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку наслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.256 ЦПК (у новій редакції ЦПК України відповідно норма міститься у ст.315) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Метою встановлення даного факту є те, що без такого факту належності правовстановлюючого документу заявниця не матиме змоги повною мірою розпоряджатися своєю часткою будинку АДРЕСА_3 .

Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, тому суд вважає, що є підстави для задоволення заяви і встановлення факту належності ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на житло від 24.12.1997 року.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами.

У зв`язку з викладеним, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.13, 15, 16 ЦК України, ст.ст.2, 4, 5, 10, 11-13, 19, 43, 49, 76-82, 89, 223, 247, 258-259, 263- 264, 265, 268, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; проживає за адресою: АДРЕСА_4 ), заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ВОСХОД» (м.Запоріжжя, вул.Димитрова, 44), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП, НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; проживає за адресою: АДРЕСА_4 ) правовстановлюючого документу на житло а саме, свідоцтва про право власності на житло від 24 грудня 1997 року, виданого м.Оріхів, Державним малим підприємством «Імпульс» згідно з розпорядженням (наказом) №34 від 24 грудня 1997 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст.354 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 24.07.2025 року.

Суддя Домусчі Л.В.