П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2025 року м. Київ

Справа № 363/4269/14-ц

Апеляційне провадження №22-ц/824/9726/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Соколової В.В.

суддів: Верланова С.М., Поліщук Н.В.

за участю секретаря Федорчук Я.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області, постановлену під головуванням судді Шубочкіної Т.В. 30 січня 2025 року у м. Вишгород, повний текст ухвали складений 31 січня 2025 року, за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах Малолітньої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , законного представника неповнолітньої ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Вишгородської районної державної адміністрації Київської області про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном,

В С Т А Н О В И В

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчих листів до боржників ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в частині зобов`язання відповідачів не чинити перешкод у користуванні майном, виданих 09 березня 2016 року Вишгородським районним судом такими, що не підлягають виконанню.

Заяву обґрунтовував тим, що у справі № 363/4269/14 було прийнято рішення від 10 серпня 2015 року, яким зобов`язано усунути ОСОБА_1 , якій діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 перешкоди в користуванні частиною будинку та частиною земельної ділянки по АДРЕСА_1 шляхом передачі ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , законним представником неповнолітньої ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 ключів від садового будинку по АДРЕСА_1 та зобов`язати їх не чинити їм перешкод в користуванні зазначеним майном.

09 березня 2016 року заявник отримав виконавчі листи до боржників ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , але суд помилково видав виконавчі листи, із зазначенням зобов`язання відповідачів усунути перешкоди шляхом передачі ключів від будинку та не чинити перешкоди у користуванні, зазначивши дві дії в одному виконавчому листі, а повинен був видати на кожну дію окремий виконавчий документ. Просить визнати виконавчі листи до боржників ОСОБА_4 та ОСОБА_6 такими, що не підлягають виконанню в частині зобов`язання відповідачів не чинити перешкод в користуванні майном.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 30 січня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів до боржників ОСОБА_4 , ОСОБА_6 такими, що не підлягають виконанню в частині зобов`язання відповідачів не чинити перешкод в користуванні зазначеним майном - відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що виконавчий лист виданий компетентним судом, оформлений належним чином і є належним виконавчим документом та обов`язок боржника на теперішній час не є відсутнім або припиненим.

Не погодився із зазначеним судовим рішенням ОСОБА_1 , ним подано апеляційну скаргу в якій він вказує на те, що суд першої інстанції в ухвалі не встановив факту перешкоди неповнолітній ОСОБА_7 у вільному доступі до її майна, яка була створена відповідачем ОСОБА_4 ..

Суд першої інстанції не дотримався принципу справедливого судового розгляду адже в ухвалі не врахував право стягувача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на повне виконання рішення суду, а також не дотримався інтересів ОСОБА_2 , адже, не встановив факту, що рішення суду в частині зобов`язання боржники не чинити перешкод у користуванні майном залишилось невиконаним, незважаючи що боржник ОСОБА_4 зобов`язана судовим рішенням не чинити перешкод у користуванні ОСОБА_2 її майном і таке зобов`язання вона не виконала відповідне до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», адже виконання судового рішення є прямим обов`язком боржника.?

Суд першої інстанції в ухвалі не встановив обставини щодо наявності перешкоди у вільному доступі до майна ОСОБА_2 , за яких рішення суду в частині зобов`язання боржників не чинити перешкод у користуванні майном фактично залишилось невиконаним, незважаючи на постанови про закінчення виконавчих проваджень.

Отже, виконавчі листи, видані стягувачу ОСОБА_1 , містять вчинення двох дій: перша - усунути перешкоди, яка примусово була виконана, а друга - зобов`язання боржників не чинити перешкод не могла бути одночасно виконана з першою, адже перешкода у вигляді обгородженої парканом ділянки була вчинена через два місяці після рішення Апеляційного суду, який не міг зазначити про цю перешкоду у рішенні, але суд передбачив таку можливість з огляду на протиправні дії відповідачів, які чинили перешкоди з погрозами фізичною розправою до позивача і його малолітньої дитини.

Відтак, Вишгородський районний суд Київської області повинен був видати виконавчий лист окремо до боржника ОСОБА_4 і окремо виконавчий лист до боржника ОСОБА_6 з визначенням виконання такого рішення в частині усунення ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 перешкод в користуванні 1/2 частиною будинку та 1/4 частиною земельної ділянки по АДРЕСА_1 шляхом передачі ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , законним представником неповнолітньої ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ключів від садового будинку АДРЕСА_1 .

Також Вишгородський районний суд Київської області повинен був видати виконавчий лист окремо до боржника ОСОБА_4 і окремо виконавчий лист до боржника ОСОБА_6 з визначенням виконання такого рішення в частині зобов`язання боржників не чинити позивачу перешкод в користуванні зазначеним майном.

Вищевикладене вказує на помилковість виданих Вишгородським районним судом виконавчих листів в частині зобов`язання боржників не чинити перешкод малолітній ОСОБА_2 в користуванні зазначеним майном.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову, якою визнати виконавчі листи в частині зобов`язань відповідачів не чинити перешкоди в користуванні майном, видані Вишгородським районним судом такими, що не підлягають виконанню.

Позивач ОСОБА_3 в заяві від 07 липня 2025 року, приєдналась до апеляційної скарги поданої ОСОБА_1 , та в заяві навела аналогічні доводи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 підтримала апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просила її задовольнити.

ОСОБА_1 в заяві від 07 липня 2025 року, поданої ОСОБА_3 на підставі довіреності від 15 червня 2021 року, посилаючись на службові справи, просив розглянути справу без його участі.

Представник Вишгородської районної державної адміністрації, в заяві від 24 червня 2025 року, також просив розглянути справу без їх участі.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили. Тому колегія суддів апеляційного суду, керуючись положеннями ст.ст. 371, 372 ЦПК України, вважала за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 15 квітня 2015 року було відмовлено у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах Малолітньої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , законного представника неповнолітньої ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа: Служба у справах дітей та сім'ї Вишгородської районної державної адміністрації Київської області про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном. /т.2 а.с.205-209/

Рішенням Апеляційного суду Київської област від 10 серпня 2015 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 15 квітня 2015 року в частині відмови ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог про усунення перешкод в користуванні будинком та земельною ділянкою по АДРЕСА_1 скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення про їх часткове задоволення.

Усунуто ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 перешкоди в користуванні 1/2 частиною будинку та 1/2 частиною земельної ділянки по АДРЕСА_1 шляхом передачі ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , законним представником неповнолітньої ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ключів від садового будинку АДРЕСА_1 та зобов'язати їх не чинити їм перешкод в користуванні зазначеним майном.

Стягнуто з ОСОБА_4 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 судовий збір по 69, 90 грн з кожного. /т.3 а.с.8-13/

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 грудня 2015 року відхилено касаційну скаргу ОСОБА_3 , рішення Апеляційного суду Київської області від 10 серпня 2015 року та рішення Вишгородського районного суду Київської області від 15 квітня 2015 року, у незміненій частині залишено без змін. /т.3 а.с.119-120/

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2015 року відхилено касаційну скаргу ОСОБА_4 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , рішення Апеляційного суду Київської області від 10 серпня 2015 року залишено без змін. /т.3 а.с.121-122/

09 березня 2016 року ОСОБА_3 , яка діяла в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_1 , отримала чотири виконавчі листи, про що свідчить її особиста розписка./т.3 а.с.124/

Постановами старшого державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Хмелєвої М.В. від 17 червня 2016 року у ВП НОМЕР_1 закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 363/4269/14 виданого 09 березня 2016 року Вишгородським районним судом Київської області про усунення ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 перешкоди в користуванні 1/2 частиною будинку та 1/2 частиною земельної ділянки по АДРЕСА_1 шляхом передачі ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , законним представником неповнолітньої ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ключів від садового будинку АДРЕСА_1 та зобов`язати їх не чинити їм перешкод в користуванні зазначеним майном. Підставою закриття виконавчого провадження визначено, що згідно з актом державного виконавця рішення суду виконано. Ключі від садового будинку передані стягувачу згідно з розпискою від 15 квітня 2015 року. Боржнику роз`яснено про заборону чинити перешкоди в користуванні зазначеним майном згідно рішення суду. /т.3 а.с.137,140/

Держаний виконавець після завершення виконавчого провадження здійснила відповідне повідомлення суду, направивши копії вказаних вище постанов та копії двох виконавчих листів, виданих окремо відносно боржника ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , також на виконавчих листах міститься відмітка про повернення їх оригіналів позивачу по заяві від 26 лютого 2020 року. /т.3 а.с.137-141/

23 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа задля остаточного виконання рішення Апеляційного суду Київської області від 10 серпня 2015 року. /т.3 а.с.145-146/

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 21 травня 2024 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі дублікату виконавчого листа. /т.3 а.с.195-197/

Постановою Київського апеляційного суду від 18 грудня 2024 року апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, а ухвала Вишгородського районного суду Київської області від 21 травня 2024 року залишена без змін. /т.4 а.с.158-164/

15 січня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчих листів до боржників ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в частині зобов`язання відповідачів не чинити перешкод у користуванні майном, виданих 09 березня 2016 року Вишгородським районним судом такими, що не підлягають виконанню. В обґрунтуванні заяви вказано на помилкове видання виконавчого листа з визначенням двох обов`язків та відносно двох боржників. /т.4 а.с.170-174/

Відповідно до ч.2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

В абзаці другому ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

З наведених обставин справи вбачається, що на виконання рішення апеляційного суду позивачем було одержано чотири виконавчі листи. Матеріали справи мітять копії двох виконавчих листів щодо усунення перешкод, які були видані окремо на двох боржників. Таким чином слід погодитись з висновком суду першої інстанції, що виконавчий лист був виданий відповідно до чинного на той час законодавства, його оформлення відповідало встановленим на той час вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження було завершено 17 червня 2016 року у зв`язку з виконанням рішення, ця постанова державного виконавця не оскаржувалась стягувачем протягом тривалого часу. За таких обставин, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є таким, що суперечить основним принципам судочинства як добросовісність, розумність і справедливість.

Доводи апеляційної скарги про виникнення нових обставин, які вказують на наявність перешкод у користуванні земельною ділянкою не можуть бути прийняті до уваги суду, оскільки такі обставини не були предметом розгляду у цій справі і, відповідно, не дають підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи викладене колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , до якої приєдналась ОСОБА_3 висновків суду першої інстанції не спростовують. Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам процесуального закону і підстав для скасування не вбачається. А тому апеляційний суд залишає апеляційну баз задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 30 січня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: С.М. Верланов

Н.В. Поліщук