Справа № 138/1979/22
Провадження №:2-др/138/15/25
24.07.2025 м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:
головуючого судді Київської Т.Б.,
за участю: секретаря Бугери І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області клопотання представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України, Вінницької обласної прокуратури про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,
В провадженні суду знаходилась вказана вище цивільна справа.
24.03.2025 судом ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволено частково та вирішено, зокрема, стягнути з держави України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь позивача в рахунок відшкодування майнової шкоди 173600,00 та в рахунок відшкодування моральної шкоди 304000,00 грн.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 03.04.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про поновлення пропущеного процесуального строку та заяву залишено без розгляду.
Постановою Вінницького апеляційного суду Вінницької області від 03.07.2025 ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 03.04.2025 скасовано та направлено справу для продовження розгляду.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької област від 15.07.2025 прийнято до розгляду заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення та призначено судове засідання.
Представник позивача клопотання підтримала з підстав зазначених у ньому.
Представник Вінницької обласної прокуратури заперечував проти задоволення клопотання, оскільки представником зазначено завищений розрахунок тривалості судових засідань, а також не надано акт виконаних робіт.
Представник Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явилась. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена завчасно та належним чином.
Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши зміст заяви про ухвалення додаткового рішення, матеріали справи та зміст рішення суду від 24.03.2025 суд, дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки питання про судові витрати у виді витрат на правничу допомогу позивача вирішено не було і про такі витрати сторона позивача заявляла.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Така позиція суду відповідає правовій позиції Верховного суду, викладеній в постанові від 23.11.2020 у цивільній справі № 638/7748/18.
Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Суд вважає, що заявлені до стягнення судові витрати підлягають частковій компенсації, враховуючи таке.
Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №756/2114/17, «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У 8 рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Також, суд при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу при частковому задоволенні позову звертає увагу на те, що відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України такі витрати покладаються на обидві сторони. Як вже зазначалось вище, позов було задоволено частково. При цьому, також суд бере до уваги складність даної цивільної справи, предмет спору, а також об`єм зробленої роботи адвокатом, обсяг поданих нею клопотань та їх задоволення судом.
Зважаючи на викладене, суд вважає, що розмір заявлених до відшкодування витрат є співмірним вартості наданих послуг адвокатом.
З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин даної справи, ціни позову, предмета спору, обсягу виконаної роботи, а також необхідності та розумності відповідних витрат, враховуючи, що витрати у визначеному позивачем розмірі пропорційні до ціни позову, суд вважає за можливе стягнути витрати на правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (10,63%), а саме 4783,50 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. 133, 137, 141, 260, 270 ЦПК України, суд
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України, Вінницької обласної прокуратури про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.
Стягнути з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4783 гривень 50 копійок.
Решту судових витрат залишити за позивачем.
Додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення суду від 24.03.2025 ухваленого у цивільній справі № 138/1979/22.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Вінницька обласна прокуратура, місцезнаходження: вул.Монастирська, 33, м.Вінниця, 21050, .

Відповідач: Держава Україна в особі Державної казначейської служби України, місцезнаходження: вул.Бастіонна, 6, м.Київ, 01601, код ЄДРПОУ 37567646.

Суддя: Т.Б.Київська