Справа № 750/8497/25
Провадження № 4-с/750/21/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

секретаря Мишастої К.Б.,

за участю представника заявника адвоката Кириченко Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тетяни Шило,

заінтересована особа Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

в с т а н о в и в :

у червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова зі скаргою, в якій просить:

- визнати бездіяльність начальника Деснянського ВДВС у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління юстиції Тетяни Шило, що полягає у не знятті арешту з майна боржника ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , номер запису про обтяження: 14863232 (спеціальний розділ) та у не виключенні з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідного запису про обтяження неправомірною;

- скасувати арешт накладений на все нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , РНОКРР: НОМЕР_2 , номер запису про обтяження: 14863232 (спеціальний розділ);

- зобов`язати уповноважену посадову особу Деснянського ВДВС у міста Чернігові Східного міжрегіонального управління юстиції зняти арешт із нерухомого майна ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , номер запису про обтяження: 14863232 (спеціальний розділ) та виключити з державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідний запис № 14863232 (спеціальний розділ).

Вимоги скарги обґрунтовано тим, що Деснянським відділом ДВС у м. Чернігові у виконавчому провадженні № 50773370 було накладено арешт на майно ОСОБА_1 для забезпечення примусового виконання виконавчого листа № 750/10073/15-ц, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова 21.03.2016 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 15925 доларів США 68центів. Постановою державного виконавця від 20.09.2016 виконавче провадження було завершено на підставі п.2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (N 606-XIУ від 21.04.1999), оскільки в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем було встановлено, що у боржника відсутнє майно на яке можна було б звернути стягнення і здійснення державним виконавцем дій, щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними. Також, повідомлено, що на даний час матеріали всіх виконавчих проваджень знищені у зв`язку із закінчення терміну їх зберігання.

Накладення арешту на майно заявника, перешкоджає йому вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. Заявник звернувся до Деснянського ВДВС із заявою про скасування постанови про накладення арешту на його майно, проте йому було відмовлено у задоволенні заяви. Такі дії заявник вважає незаконними, у зв`язку з чим, вимушений звернутися до суду з даною скаргою для відновлення свого порушеного права.

Начальник Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шило Тетяна Олександрівна направила засобами поштового зв`язку відзив, в якому, зокрема, зазначає, що на виконанні перебувало виконавче провадження № 50773370 з примусового виконання виконавчого листа № 750/10073/15-ц від 21.03.2016, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу у розмірі 15925 доларів США 68 центів, яке було відкрито за постановою державного виконавця від 11.04.2016.

11.04.2016 та 08.06.2016 державним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якими накладено арешт на все майно боржника.

18.04.2016 державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 1592,57 доларів США та 14.06.2016 винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 64,00 грн.

Оскільки в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем було встановлено, що у боржника відсутнє майно на яке можна було б звернути стягнення і здійснені державним виконавцем дії, щодо розшуку такого майна виявили безрезультатними, 20.09.2016 державним виконавцем керуючись п.2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-ХІУ від 21.04.1999) винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Разом з тим, заявником надано суду довідку АТ КБ «ПриватБанк» від 21.05.2025, в якій зазначено, що ОСОБА_1 не має заборгованості по судовим рішенням, зокрема у справах № 2506/2874/2012, 750/10073/15-ц, 2/2506/2879/11, у зв`язку з фактичним виконанням рішень у цих справах і виконавчі провадження № 50773370, 33508301, 34439255, які були відкриті щодо виконання перелічених судових рішень, закінчені (а.с. 28).

Таким чином, відкритих виконавчих проваджень щодо ОСОБА_1 в Деснянському ВДВС у м. Чернігові, немає, матеріали всіх завершених виконавчих проваджень знищені у зв`язку із закінченням терміну їх зберігання, що підтверджується інформацією начальника відділу ДВС Тетяни Шило (а.с. 20).

Позиція Відділу щодо відсутності правових підстав для зняття арешту з майна, зокрема обґрунтована тим, що хоч до заяви від 29.05.2025 і було додано довідку за підписом провідного спеціаліста Департаменту зі стягнення проблемної заборгованості в Північному МРУ ПАТ КБ «Приватбанк» Забуга В.В., про відсутність станом на 16.05.2025 заборгованості перед стягувачем, але боржником не було сплачено виконавчий збір згідно постанов державного виконавця та витрати на організацію та проведення виконавчих дій, що були винесені в ході примусового виконання виконавчого документа.

Разом з тим, Деснянський відділ ДВС не надав суду доказів про існування відкритих виконавчих проваджень щодо ОСОБА_1 , зокрема про стягнення з нього виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Представник заявника у судовому засіданні скаргу підтримала та просила суд її задовольнити.

Начальник Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шило Тетяна Олександрівна направила до суду заяву про розгляд скарги без участі представника відділу та просила врахувати позицію Відділу, викладену у відзиві на скаргу.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, направив через систему «Електронний суд» заяву про розгляд справи без його участі та просив при ухваленні судового рішення врахувати письмові пояснення стягувача від 08.07.2025, які знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши пояснення представника заявника та дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступне.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 грудня 2015 року по справі № 750/10073/15-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 07.08.2007 в сумі 15925 доларів США 68 центів.

11.04.2016 старшим державним виконавцем Деснянського відділу ДВС Чернігівського МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50773370 з виконання виконавчого листа у справі № 750/10073/15-цпро стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» в сумі 15925 доларів США 68 центів.

08.06.2016 старшим державним виконавцем Деснянського відділу ДВС Чернігівського МУЮ винесено постанову про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Як убачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.06.2025 № 429838926 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження у вигляді арешту на все належне йому нерухоме майно та заборони його відчуження. Обтяження зареєстровано на підставі постанови державного виконавця Деснянського відділу ДВС Чернігівського МУЮ від 08.06.2016.

У зв`язку з відсутністю майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення, 20.09.2016 старшим державним виконавцем винесено постанову про завершення виконавчого провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Станом на сьогоднішній день у Єдиному реєстрі боржників відсутні відкриті виконавчі провадження щодо стягувача АТ КБ «ПриватБанк» та боржника ОСОБА_1 .

Заявник зазначає, що провадження, в межах якого накладався арешт, було завершено, заборгованість, яка була предметом стягнення повністю погашена, що підтверджується довідкою стягувача. Усі виконавчі документи повернуто та виконавче провадження знищено за закінченням терміну зберігання, тож будь-яких законних підстав для подальшого збереження арешту майна немає. Продовження дії арештів є безпідставним та порушує право особи на мирне володіння майном.

Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника та заборони на його відчуження, за умови відсутності відкритих виконавчих проваджень за відповідними виконавчими документами, які були видані судом, є невиправданим і непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

29.05.2025 ОСОБА_1 звернувся до Деснянського відділу ДВС у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про зняття арешту з майна у зв`язку із завершенням виконавчих проваджень, проте йому було повідомлено у задоволенні заяви, із зазначенням того, що не має підстав для винесення постанови про зняття арешту, оскільки виконавче провадженні № 50773370 було завершено державним виконавцем на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-ХІУ від 21.04.1999), оскільки в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем було встановлено, що у боржника відсутнє майно на яке можна було б звернути стягнення і здійснені державним виконавцем дії, щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

З листа Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 18.06.2025 вбачається, що у Відділі відсутні докази стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні №50773370, що колись було відкрито відносно ОСОБА_2 при виконанні виконавчого листа у справі № 750/10073/15-ц, а тому у суб`єкта оскарження відсутні підстави для зняття арешту. Разом з тим, відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду.

Однією із основних засад судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення (статті 129 Конституції України).

Відповідно до статті 1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби ,рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3)отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності». У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, у межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Судом не встановлено порушень державним виконавцем чи посадовою особою Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції норм Закону України «Про виконавче провадження», тому відсутні підстави для визнання протиправною їх бездіяльності.

Разом з тим, суд бере до уваги, що статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Особи, які зазнають порушення права мирного володіння майном, відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.

Законодавством не передбачено обов`язку державного (приватного) виконавця зняти арешт, накладений на майно боржника, у разі повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки таке повернення не свідчить про закінчення виконавчого провадження та в такому випадку стягувач має право повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення суду, яке не виконано, протягом установлених законом строків.

Законодавець чітко передбачив два випадки, коли державний (приватний) виконавець зобов`язаний зняти арешт з майна боржника та зазначити про це у відповідній постанові, а саме: у разі закінчення виконавчого провадження та в разі повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Водночас ВП ВС звертає увагу, що законодавець у Законі України № 1404-VIII «Про виконавче провадження», який набрав чинності з 5 жовтня 2016 року, передбачив випадки, за яких арешт з майна знімається одночасно з поверненням виконавчого документа стягувачу (ч. 3 ст. 37 Закону).

Отже, повернення виконавчого документа стягувачу не є підставою для зняття арешту з майна боржника (за винятком випадків, передбачених у ч. 3 ст. 37 Закону).

Подібні висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14травня 2025 року в справі № 2/1522/11652/11.

Разом з тим, оскільки судом встановлено, що відкритих виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 немає, в тому числі виконавчих проваджень про стягнення з нього виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, стягувач надав боржнику довідку про фактичне виконання ним судового рішення, виконавчі провадження знищені за закінченням терміну зберігання, а тому наявність арешту на майно ОСОБА_1 порушує його права.

Вказані обставини свідчать про відсутність обґрунтованих підстав для продовження існування арешту майна боржника та про те, що права боржника на розпорядження належним йому майном залишаються необґрунтовано обмеженими, не дивлячись на відсутність щодо нього виконавчих проваджень.

За таких обставин, суд з метою відновлення прав заявника, які не має можливості відновити державний виконавець, оскільки відсутні відкриті виконавчі провадження, вважає за необхідне захистити його права шляхом зняття арешту з нерухомого майна.

Подібні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 03 лютого 2023 року в справі № 639/858/21.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 258-261, 353, 354, 447-451 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 на дії начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тетяни Шило задовольнити частково.

Зняти арешт з усього нерухомого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1 , накладений на підставі постанови старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції про арешт майна божника та оголошення заборони на його відчуження від 08 червня 2016 року у виконавчому провадженні № 50773370 з виконання виконавчого листа № 750/10073/15-ц від 21.03.2016, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 15925 доларів США 68 центів.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.П. Рахманкулова