Справа № 372/3076/25
Провадження № 2-1671/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ЗАОЧНЕ

29 липня 2025 року Обухівський районний суд Київської області в складі: головуючої судді Висоцької Г.В., за участю секретаря судових засідань Куник О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасний Факторинг" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позовні вимоги тим, що 30.12.2020 між ТОВ "Сучасний Факторинг" та відповідачем було укладено договір позики №6, згідно з умовами якого: - сума позики за даним договором становить 10248,95 грн; - строк користування позикою 24 місяці; - відсотки - 0,01 % річних від загальної суми позики за календарний місяць; - комісія за управління (обслуговування) позики - 4,5 % від загальної суми позики за календарний місяць; - сукупна вартість позики 19934,68 грн; - розмір щомісячного платежу по погашенню тіла Кредиту та плати за користування Кредитом становить 427,06 грн, з моменту укладення Кредитного договору до 30.03.2021 включно; - з 31.03.2021 розмір щомісячного платежу становить 888,26 грн. Відповідач порушив договірні зобов`язання, не оплатив суму боргу в обумовлені сторонами строки, допустивши прострочення виконання. Станом на 07.05.2025 р. включно 19 380 (дев`ятнадцять тисяч триста вісімдесят) гривень 98 копійок, а саме: - Загальна заборгованість за тілом кредиту становить: 10248,95 грн.; - Заборгованість за сумою комісії/відсотків становить: 9132,03 грн., Заборгованість за сумою комісії за обслуговування становить: 0,00 грн. У зв`язку з цим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики №6 та судові витрати.

11.06.2025 судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, щодо ухвалення судом заочного рішення не заперечив.

Відповідач повідомлений належним чином про час, місце та дату судового розгляду.

Разом із тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, на підставі положень ст. 280 та у відповідності до ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 30.12.2020 між ТОВ "Сучасний Факторинг" та відповідачем було укладено договір позики №6, про що свідчить його копія.

Відповідно до п.1.1 Основного договору Кредитодавець зобов`язується надати кредит Покупцю на умовах визначених розділом 2. Основного договору, а Покупець зобов`язується повернути кредит та внести плату за користування кредитом в розмірі, порядку та на умовах, визначених Договором.

Згідно розділу 3. Основного договору Сторони дійшли згоди, що грошові кошти надаються Позичальникові на умовах строковості, а саме терміном на 24 календарних місяців (вісімнадцять) та платності - 4,5% щомісячної комісії за управління кредитом та 0,01% (нуль цілих одна сота відсотки) за користування кредитом. Реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні 55,92% річних від загальної суми кредиту.

Перший внесок за Товар склав 1000 (одна тисяча) гривень та був сплачений Покупцем Продавцю в момент придбання Товару (п.3.3). П.3.5 передбачає, що перелік товарів та послуг які придбаваються за рахунок кредитних коштів визначено Покупцем в заяві на отримання споживчого кредиту. Факт отримання товару(ів) та послуг(и) підтверджується особистим підписом Покупця у видатковій накладній та/ або відповідному правочині на отримання послуг(и).

Відповідно до п.3.9 та п.3.10 Кредитного договору розмір щомісячного платежу по погашенню тіла кредиту та плати за користування кредитом становить 427 (чотириста двадцять сім) гривень 06 копійок з моменту укладення Кредитного договору до 30.03.2021 року включно, з 31.03.2021 року розмір щомісячного платежу становить 888 (вісімсот вісімдесят вісім) гривень 26 копійок, а щомісячний платіж повинен сплачуватись до 23 числа кожного місяця.

Кредит надається на придбання Товарів/послуг, що визначаються Клієнтом в Заяві на отримання кредиту (п.3.12)

Відповідач порушив договірні зобов`язання, не оплатив суму боргу в обумовлені сторонами строки, допустивши прострочення виконання.

Згідно розрахунком заборгованості за кредитним договором №6 від 30.12.2020, вбачається, що заборгованість відповідача перед ТОВ "Сучасний Факторинг" станом на 07.05.2025 р. включно: 19 380 (дев`ятнадцять тисяч триста вісімдесят) гривень 98 копійок, а саме: - Загальна заборгованість за тілом кредиту становить: 10 248,95 (грн. коп.); - Заборгованість за сумою комісії/відсотків становить: 9 132,03 (грн. коп.); - Заборгованість за сумою комісії за обслуговування становить: 0,00 (грн. коп.).

Отримано оплат в сумі 0,00 грн.

Станом на дату 07.05.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» повідомляє, що заборгованість за Кредитним договором №6 від 30.12.2020 р. не погашена.

У зв`язку з невиконанням відповідачем її зобов`язань за договором позики №6 від 30.12.2020представник позивача звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку зібраним у справі доказам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів ( змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст.629 ЦПК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п.4. ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» ( в редакції на момент укладення кредитного договору, надалі - Закон) загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб

Частиною 2 ст.8 Закону передбачено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом безпосередньо передбачено право банку встановлювати у договорі комісію за обслуговування кредиту. В той же час даний Законом України розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з ч.5 ст.12 Закону умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.1 та 2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19.

У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч.1 та 2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».

Верховний Суду постанові від 06.11.2023по справі№204/224/21 дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч.1 та 2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».

Судом враховано, що умовами договору позики, зокрема, п.3.8. передбачено, що комісія за управління (обслуговування) позики встановлюється на рівні 4,5 % від загальної суми позики за календарний місяць та нараховується авансом на початку кожного місяця користування позикою, а в п.5.1. безпосередньо визначено, що комісії за управління (обслуговування) позики, що встановлюється у процентах від загальної суми позики та пов`язана з супроводженням справи за позикою (оцінкою платоспроможності позичальника; збирання, оброблення інформації від позичальника, у тому числі але не обмежуючись щодо позичальника (персональних та супутніх даних), сум, строків користування та оплатності позики; супроводження кредитної історії позичальника з актуалізацією та переданням вихідних даних до відповідних Бюро кредитних історій; використання CMC сервісу для інформування покупця відповідно до умов даного договору; оплатою послут третіх осіб (повірених, брокерів, тощо) пов`язаних з оформленням та супроводженням справи за позикою)).

Враховуючи те, що п.5.1. договору позики встановлено комісію за управління (обслуговування) позики, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена ч.1 ст.11 Закону України "Про споживче кредитування", тому положення договору позики щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за управління (обслуговування) позики щомісячно в розмірі 4,5 % є нікчемним відповідно до ч.1 та 2 ст.11,ч.5 ст.12 ЗаконуУкраїни «Про споживче кредитування».

Відтак, правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення загальної заборгованості за сумою комісії в розмірі 9132,03 грн немає, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні правові підстави для стягнення в примусовому порядку з боржника лише заборгованості за договором позики в розмірі 10248,95 грн - загальної заборгованості за тілом кредиту.

Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував, оскільки не надавав своєчасно ТОВ"Сучасний Факторинг" грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов договору.

Таким чином, ухиляючись від сплати заборгованості за договором позики, відповідач порушує зобов`язання за вищевказаним договором.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

В свою чергу, відповідач будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції представника позивача до суду не надала, як і не спростувала.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки станом на день розгляду справи спір між сторонами не врегульований, відповідач заборгованість за договором позики у добровільному порядку не сплатила, тому суд приходить до висновку, що з відповідача, як позичальника, підлягає стягненню заборгованість за договором позики №6 від 30.12.2020 лише в розмірі 10248,95 грн.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач не надав суду будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції представника позивача, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог представника позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх часткового задоволення.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, тому з врахуванням вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме 1281,45 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме 3438,50 грн, оскільки їх розмір документально підтверджений, зокрема: копією договору №28/08/24 про надання правничої допомоги від 28.08.2024; копією Додаткової угоди №5 до договору про надання правничої допомоги №28/08/24 від 28.08.2024, укладеної 10.12.2024; копією платіжної інструкції в національній валюті від 22.05.2025 №522021 про сплату 6500 грн; копією акту №353 прийому-передачі наданих послуг, згідно якої вартість наданих послуг складає 6500 грн..

На підставі викладеного, керуючись п.4. ч.1 ст.1, ч.2 ст.8, ч.1 та 2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», ст.207, 526, 527, 530, 610-612, 625, 626, 628, 629, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст.4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 223, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України,суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Сучасний Факторинг» заборгованість за Кредитним договором №6 від 30.12.2020 року в розмірі 10248,95 грн, витрати на професійну допомогу в розмірі 3438,50 грн. та судовий збір в розмірі 1281,45 грн., а всього 14968,90 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Г.В.Висоцька