Справа №491/123/25
Провадження 2-с/491/2/25
УХВАЛА

24 липня 2025 року м. Ананьїв

Суддя Ананьївського районного суду Одеської області Желясков О.О., розглянувши заяву адвоката Юраш Ірини Олександрівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , про скасування судового наказу Ананьївського районного суду Одеської області від 03 березня 2025 року у справі № 491/123/25, виданого за заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ»про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію,

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2025 року адвокат Юраш Ірина Олександрівна звернулась до суду в інтересах ОСОБА_1 з заявою, в якій просить скасувати судовий наказ, виданий Ананьївським районним судом Одеської області 03 березня 2025 року у справі №491/123/25 за заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ»про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергіюв розмірі 6244 гривень 42 коп., інфляційних нарахувань в розмірі 669 гривень 79 коп., 3 (трьох) відсотків річних в розмірі 173 гривні 78 коп.,та судового збору в розмірі 302 гривні 80 коп.

Представник зазначила, що боржниця з вимогами стягувача не згодна та вважає, що даний судовий наказ підлягає скасуванню, оскільки не є власником будинку, до якого ТОВ «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ»постачало електричну енергію, та не проживає і не проживала в ньому.

Разом з заявою про скасування судового наказу представником боржниці подано клопотання про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу.

Дослідивши матеріали заяви суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини третьої статті 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Як встановлено частиною першою статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Аналіз норм ЦПК України, які регламентують наказне провадження, дає підстави для висновку про те, що наказне провадження це самостійний вид провадження цивільного судочинства, що існує поряд із позовним і окремим провадженням, якому притаманна/певна процесуальна форма, що має певні особливості, пов`язані з тим, що ця форма забезпечує захист прав та інтересів стягувача, що має документи проти боржника, який не виконує свої зобов`язання. Метою наказного провадження є спрощення, скорочення та здешевлення судової процедури у тих випадках, коли це можливо та виправдано, та є ефективним засобом захисту прав боржника у безспірних справах. При вирішенні питання про видачу судового наказу суд не перевіряє обґрунтованість заявлених стягувачем вимог, оскільки на час видачі судового наказу суду невідомо про наявність спору між сторонами, через що в разі незгоди із таким наказом боржник може подати заяву про його скасування чи перегляд за нововиявленими обставинами, наслідком чого є скасування судом такого судового наказу, виданого в порядку наказного провадження.

Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» судовий наказ видається лише за умови безспірності вимог.

Встановлено, що 03 березня 2025 року Ананьївським районним судом Одеської області видано судовий наказ, яким було стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ»заборгованість за спожиту електроенергіюв розмірі 6244 гривень 42 коп., інфляційних нарахувань в розмірі 669 гривень 79 коп., 3 (трьох) відсотків річних в розмірі 173 гривні 78 коп.,та судового збору в розмірі 302 гривні 80 коп.

Відповідно до частин першої та другої статті 169 ЦПК України після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про вебадресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові до його електронного кабінету, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного.

Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Відповідно до частини четвертої статті 169 ЦПК Ураїни днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 272 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Встановлено, що копію судового наказу та заяви з додатками було надіслано 03 березня 2025 року за адресою місця реєстрації боржниці ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням про вручення.

Зазначений поштовий конверт з вкладенням, адресований на ім`я боржниці за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою, повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» із зазначенням дати «26.03.2025р.»

За наведених обставин боржниця вважається такою, що 26 березня 2025 року отримала копію судового наказу та заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Відповідно до частини першої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

До заяви про скасування судового наказу додається клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті (пункт 3 частини п`ятої статті 170 ЦПК України).

Разом з заявою про скасування судового наказу представником боржниці подано клопотання про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу.В обґрунтування клопотання представник боржниці зазначила, що судовий наказ боржниця не отримувала. Після того як боржниці було заблоковано картковий рахунок, звернувшись до банку, вона дізналась про відкриття відносно неї якось виконавчого провадження. В зв`язку з цим звернулась за правовою допомогою. Після звернення представника до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурки В.В. було з`ясовано, що виконавче провадження відкрито а підставі судового наказу № 491/123/25 за заявою ТОВ «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ». Того ж дня представник шляхом звернення до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами судового наказу, 15 липня 2025 року отримала в підсистемі «Електронний суд» судовий наказ та додатки до нього. Отже, датою отримання боржницею вищевказаного судового наказу є 15 липня 2025 року.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В рішенні від 13 вересня 2006 року у справі № 6-26370кс04 та постанові від 30 вересня 2015 року у справі № 21-2231а15 Верховний Суд України зазначив, що поважними причинами пропуску строку позовної давності вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення позову стає неможливим або утрудненим. Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку.

У справі № 500/1912/22 Верховний Суд зазначив, що оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Таким чином, законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному окремому випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Всупереч зазначеному, представником боржниці не наведено жодної поважної причини пов`язаної з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення дій щодо подачі заяви боржницею про скасування судового наказу в межах встановленого законом строку. Доводи представника боржниці зводяться до заперечення факту отримання боржницею судового наказу. Належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на звернення до суду із заявою про скасування судового наказу представник боржниці не надала, а наведені у заяві підстави для поновлення пропущеного строку не є поважними та спростовуються матеріалами справи, що свідчить про відсутність підстав для його поновлення.

Крім того, як зазначила боржниця, з 26 травня 1997 року вона зареєстрована та фактично проживає у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом було дотримано вимоги статтей 162 (підсудність) та 169 (надіслання боржникові копії судового наказу) ЦПК України та надіслано копію судового наказу та заяви з додатками саме за адресою місця реєстрації боржниці: АДРЕСА_1 , поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням про вручення. Чим судом було дотримано вимог Цивільного процесуального кодексу України. Але поштовий конверт повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Обов`язок доведення обставин, на які представник посилається як на підставу прийняття заяви про скасування судового наказу до провадження суду, зокрема, обов`язок доведення того, що боржницею не пропущений строк, визначений частиною першою статті 170 ЦПК України покладається на боржницю.

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та з підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Право доступу до правосуддя, не є абсолютним, а його реалізація має відбуватися із дотриманням процесуального строку, що забезпечує юридичну визначеність та остаточність судового рішення.

Частиною другою статті 171 ЦПК України передбачено, що заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Враховуючі вищевикладені обставини, судом не встановлено підстав для поновлення пропущеного строку для подачі заяви про скасування судового наказу, а тому заява про скасування судового наказу підлягає поверненню представникові боржниці.

На підставі викладеного, керуючись статтями 19, 121, 123, 160, 167, 169-171 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У поновленні строку на звернення із заявою про скасування судового наказу відмовити.

Заяву адвоката Юраш Ірини Олександрівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , про скасування судового наказу Ананьївського районного суду Одеської області від 03 березня 2025 року у справі № 491/123/25, виданого за заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ»про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію, повернуту представникові.

Ухвала суду згідно частини другої статті 261 ЦПК України набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена згідно частини першої статті 353 та частини першої статті 354 ЦПК України протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до підпункту 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто в даному випадку через Ананьївський районний суд Одеської області. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Копію цієї ухвали вручити/надіслати представникові боржниці в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

У відповідності до положень частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України датою постановлення ухвали є 24 липня 2025 року, тобто дата складення повного судового рішення.

Суддя О.О. Желясков

Ухвала суду набрала законної сили "____" ___________ 20____ року.

Оригінал ухвали суду знаходиться в матеріалах цивільної справи № 491/123/25 (провадження № 2-с/491/2/25) Ананьївського районного суду Одеської області.