Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22.07.2025 Справа №607/10031/25 Провадження №2/607/3307/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Козак О.Є., позивачки ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 , просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 15 000 грн щомісячно, але не менше визначеного законом розміру до досягнення дитиною повноліття та 180 000 грн заборгованості по сплаті аліментів за період з листопада 2023 року по травень 2025 року.

Позов мотивовано тим, що вона має спільну дитину із відповідачем, проте ОСОБА_3 добровільно не надає допомогу на утримання. Відповідача отримує заробітну плату і перебуває у Сполучених Штатах Америки, займається там підприємницькою діяльність, та володіє транспортними засобами та нерухомим майном. Місячна заробітна плата становить в розмірі 5000 доларів США, що в еквіваленті на гривні орієнтовно становить 207 000 грн. Звертає увагу, що під час шлюбу за спільні кошти подружжя придбало два автомобілі - Hyundai д.н.з. НОМЕР_1 та Skoda д.н.з. НОМЕР_2 , однак ОСОБА_3 продав ці два автомобілі і кошти залишив собі.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.05.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала з підстав викладених у ньому. Зазначила, що відповідач має стабільний заробіток, оскільки проживає та працює в Сполучених Штатах Америки, куди, уникаючи мобілізації, виїхав у 2023 році. У них була домовленість про добровільну сплату 15000 грн, однак, така домовленість не виконується.

Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, відзиву на позов не надав, а тому, за відсутності заперечень позивачки, суд постановив проводити заочний розгляд справи.

Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 13.08.2016, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 30.07.2024 у справі №607/12417/24 .

В цьому шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_3 виданим 19.07.2017 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, який проживає разом із позивачкою

Відповідно до довідки від 06.05.2025 №43 (а.с. 38) ОСОБА_4 навчається у 2-а класі Тернопільської початкової школи №5 Тернопільської міської ради.

Крім того, з довідки ФОП ОСОБА_5 №1 від 05.05.2025, видно, що ОСОБА_4 відвідує курси англійської мови у Навчальному центрі Smart, сума оплачених абонементів за навчання 2023-2925 навчальний рік становить 24000 грн.

Також, ОСОБА_4 є учасником групи «Джаз-фанк» при навчається приватній танцювальній студії Connect, щомісячна оплата 1000 грн.

Як видно із відомостей з державного реєстру фізичних осіб платників податків за період січень 2023 по грудень 2025 ОСОБА_1 отримувала дохід у вигляді заробітної плати у Тернопільському Обласному Клінічному Перинатальному Центрі «Мати і дитина» Тернопільської обласної ради та ОСОБА_6 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав від 17.05.2025 (а.с. 20) ОСОБА_3 володіє часткою у квартирі за адресою АДРЕСА_1 .

Також, згідно з інформації регіонального сервісного центру ГЦС МВС в Хмельницькій, Тернопільській та Чернівецькій областях (а.с. 22,89) ОСОБА_3 01.02.2024 та 26.01.2024 здійснив відчуження транспортних засобів Hyundai д.н.з. НОМЕР_1 та Skoda д.н.з. НОМЕР_2 .

Заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши та оцінивши докази, суд доходить такого висновку.

Згідно статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини першої ст.3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В силу вимог статті 182 СК суд, при визначенні розміру аліментів, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Оскільки неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає із матір`ю, на її користь слід стягнути аліменти із відповідача.

Зважаючи на матеріальне становище позивачки, яка працює, сама утримує малолітнього сина, матеріальне становище платника аліментів, який працездатний, перебуває у США, як стверджує ОСОБА_7 у штаті Ілліноіс , що не спростовано відповідачем, у тому числі і у відповідях на запитання у порядку статтей 70, 71 ЦПК України, мінімальна заробітна плата у США становить, приблизно, 7,25 доларів США на годину на федеральному рівні, у штаті Ілліноіс близько 15 доларів США на годину, що може становити близько 2600 доларів США на місяць, позивач інших утриманців не має, тому, суд доходить переконання, що аліменти на утримання сина слід визначити в твердій грошовій сумі у розмірі 15000 гривень щомісяця.

При цьому, суд враховує і наявність майна у відповідача, зокрема відомостей про наявність частки у нерухомому майні, а також відчуження у 2024 році двох транспортних засобів.

Менший розмір аліментів, не буде достатнім для належного виховання та утримання сина та забезпечення його рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, зважаючи на те, що він навчається у молодшій школі, відвідує додаткові заняття.

При цьому, суд враховує і обов`язок матері утримувати сина.

Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Позивачка не надала будь-яких доказів, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, а тому позов слід задовольнити частково, стягувати аліменти з дня звернення до суду 19.05.2025.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

На підставі статті 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 81, 263, 265, 352, 354, 430 ЦПК України, статтями 84, 181,182 Сімейного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково. Стягувати із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 15 000 гривень щомісячно, але не менше визначеного законом розміру починаючи із 19.05.2025 та до досягнення повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяця підлягає до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_5 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , тел. моб. НОМЕР_7 .

Повний текст рішення виготовлено 25.07.2025.

Головуючий суддяВ. М. Позняк