Справа № 489/2824/24
Провадження № 22-ц/812/1518/25
У Х В А Л А

25 липня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лівінського І.В.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Локтіонової О.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником ОСОБА_2 на рішення Інгульського районного суду міста Миколаєва від 18 червня 2025 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Інгульського районного суду міста Миколаєва від 18 червня 2025 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Сенс Банк» задоволено.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 501350280 від 17 серпня 2021 в загальному розмірі 728228,98 грн. та судовий збір в сумі 10923,43 грн.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 19 липня 2025 року подав апеляційну скаргу через систему «Електронний Суд» в якій просить скасувати вищезазначене рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Крім того, в апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Також, представник ОСОБА_2 просив звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за апеляційне оскарження.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт посилався на те, що повний текст оскаржуваного рішення складений 19 червня 2025 року та доставлений в кабінет Електронного Суду адвоката Розніна В.А. 19 червня 2025 року о 23:22, що є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

За правилами статті 127 ЦПК України суд, за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини 1 статті 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною 2 статті 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що вступну та резолютивну частини оскаржуваного рішення суду проголошено 18 червня 2025 року за участю представника відповідача ОСОБА_2 . Повний текст оскаржуваного судового рішення складено 19 червня 2025 року.

З автоматизованої системи документообігу суду вбачається, що копія рішення направлена судом першої інстанції ОСОБА_1 23 червня 2025 року. Відомостей, про отримання останнім копії рішення, автоматизована система документообігу суду не містить. Апеляційна скарга сформована в системі «Електронний суд» 19 липня 2025 року.

Враховуючи викладене та за відсутності відомостей про вручення апелянту копії судового рішення, клопотання захисника Розніна В.А. про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а пропущений строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції поновленню.

Між тим, дана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон) подання апеляційної скарги на судове рішення оплачується судовим збором у розмірі 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до вимог частини 3 статті 4 Закону при поданні до суду процесуальних документів в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З оскаржуваного рішення вбачається, що позовна заява подана в квітні 2024 року. Розмір судового збору при поданні позовної заяви визначається пунктом 1 частини 2 статті 4 Закону (1,5 відсотка ціни позову але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року) та складає по даній справі 10923,43.

Отже, судовий збір за подачу апеляційної скарги в даному випадку складає 13108,12 грн (10923,43 х 150% ) х 0,8.

Однак, судовий збір особою, яка звертається з апеляційною скаргою, не сплачений. Натомість представником відповідача заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, з посиланням на те, що у апелянта доход за попередній календарний рік складає всього 2708,32 грн., а отже судовий збір перевищує 5% річного доходу апелянта, що є підставою для звільнення від сплати судового збору.

На обґрунтування доводів заявленого клопотання представник відповідача надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми виплачених доходів та утриманих податків за період з січня по грудень 2024 року щодо ОСОБА_1 .

Дослідивши апеляційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 виходячи з наступного.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або

2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або

4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При визначенні майнового стану особи для цілей цієї статті суд може враховувати інформацію про розмір доходів за попередній календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи.

За практикою щодо застосування статті 6 Конвенції, наведеною, зокрема, у рішеннях ЄСПЛ у справах «Георгел і Георгета Стоїческу проти Румунії» (Georgel and Georgeta Stoicescu v. Romania), «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансового положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави в цивільних спорах, і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження в цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland) від 19.06.2001, пункт 59).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ у справі «Княт проти Польщі» (Kniat v. Poland) від 26.07.2005, пункт 44; рішення ЄСПЛ у справі «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» (Jedamski and Jedamska v. Poland) від 26.07.2005, пункти 63, 64).

Вимога про сплату судового збору є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» (Shishkov v. Russia) від 20.02.2014, пункт 111).

З аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести у своєму клопотанні доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, єдиною підставою для звільнення від сплати судового збору є майновий стан сторони.

Водночас, надані представником відповідача до клопотання відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми виплачених доходів та утриманих податків за період з січня по грудень 2024 року не в достатній мірі підтверджують майновий стан відповідача, оскільки не містять додаткових відомостей, як то наявність/відсутність банківських рахунків, зокрема депозитних, наявність/відсутність рухомого, нерухомого майна, укладення прибуткових правочинів (оренда, суборенда, купівлі-продажу, тощо) та не дає підстав для безумовного висновку щодо майнового стану ОСОБА_1 .

Чинним законодавством визначено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки, зменшення розміру судового збору або звільнення заявника від сплати судового збору. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану або статусу за своїм внутрішнім переконанням.

Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру або звільнення від сплати судового збору в зв`язку з тим, що особа має незадовільний майновий стан повинно бути належним чином оформлене, містити доводи та підтверджуватися доказами того, що майновий стан особи перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Тому, враховуючи відсутність будь-яких інших доказів наявності обставин, передбачених статтею 8 Закону України «Про судовий збір» для звільнення відповідача від сплати судового збору, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача.

За такого особі, яка звертається з апеляційною скаргою слід сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 13108,12 грн.

На підставі викладеного та відповідно до вимог частини 2 статті 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Керуючись статтями 185, 356, 357 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Інгульського районного суду міста Миколаєва від 18 червня 2025 року.

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Розніним Володимиром Андрійовичем на рішення Інгульського районного суду міста Миколаєва від 18 червня 2025 року залишити без руху.

Надати апелянту можливість в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, усунути недоліки, наведені у її мотивувальній частині, а саме:

-сплатити 13108,12 грн судового збору та надати оригінал квитанції про сплату судового збору до Миколаївського апеляційного суду.

Платіжні реквізити для сплати судового збору:

Одержувач коштів: Миколаїв. ГУК/тг м. Миколаїв/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0014478

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *;101;__(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом __ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від _ (Дата оскаржуваного рішення) по справі __ (Номер справи), Миколаївський апеляційний суд.

У випадку несплати судового збору у зазначений строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута особі, яка її подала.

Головуючий І.В.Лівінський

Судді: Т.Б. Кушнірова

О.В. Локтіонова