Провадження №2/523/1108/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси у складі:

головуючий суддя - Далеко К.О.,

за участю секретаря Дяченко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17 в м. Одесі, цивільну справу № 523/22605/21 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АВАЛОН», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , про стягнення збитків та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

І . Зміст вимог та заперечень учасників справи.

Доводи позову.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «АВАЛОН», третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , яким просила: стягнути з відповідача на її користь 28000 грн. сплаченої суми за послуги неналежної якості, та 10000 грн. моральної шкоди, а також понесені судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у серпні-вересні 2021 р. нею з центром нерухомості «Avalon» проводились переговори стосовно покупки квартири в Одеському районі Одеської області, під час яких директор центру нерухомості ОСОБА_3 постійно використовувала методи маніпуляції, емоційного тиску та регулярно змінювала обставини домовленості, не враховувала її інтересів як користувача послуг. ОСОБА_4 тиснула на неї, щоб вона купила конкретну квартиру та намагалась змусити її прийняти рішення, незважаючи, що для укладання договору «Купівлі-продажу» не було остаточної домовленості між нею та «продавцем» (важливо, що вся комунікація з «продавцем здійснювалась тільки через ріелтора), не були надані документи зі сторони «Продавця» та ріелтором ОСОБА_3 , не була показана квартира, яка зазначена у запропонованому договорі. Центр нерухомості «Avalon», в особі директора філіалу ОСОБА_3 , шляхом обману, надання недостовірної та неповної інформації, скористалась ситуацією та отримала гроші у розмірі 28000 грн. за надання неякісних послуг, які виражалися в тому, що 18 серпня 2021 року її ОСОБА_3 було продемонстровано квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , не в той час в якій вони домовлялися, а саме о 20год 30хв, що не дало їй змогу детально роздивитися квартиру оскільки було темно. Під час показу вказаної квартири ОСОБА_3 відповіла що ціна квартири складає 40300 доларів США і комісію вона платити не повинна. Також під час розмови та обговорення щодо дати укладання договору купівлі-продажу ріелтор ОСОБА_3 пояснила, що вона повинна забронювати квартиру у найближчий час. 19 серпня 2021 року між нею та ріелтором ОСОБА_3 було підписано Договір про надання адміністративно-консультаційних послуг покупцеві та Акт прийому передачі наданих послуг (виконаних робіт) по договору. За вказаним договором нею було сплачено 1000 доларів США (28 000 грн), та запевнено її про те, що ця сума являється бронюванням квартири, а також ріелтором було здійснено відмітку про те, що при укладенні договору купівлі-продажу, вона як покупець повинна сплатити частину за послуги нотаріуса та частину послуги банку. Дана сума грошей була передана під розписку ОСОБА_5 який позиціонував себе як представник продавця. Після вищезазначених дій, між нею та ріелтором були здійсненні домовленості про те, що із датою укладання договору купівлі - продажу вони домоляться після того як будуть підготовлені всі документи на квартиру та перевірені нею.

20 серпня 2021 року ріелтор сповістила її про те, що нотаріус який мав би здійснювати угоду завантажена, а тому запропонувала іншого нотаріуса для укладення угоди.

23 серпня 2021 року ріелтором у телефонному режимі її було запропоновано вже іншу квартиру АДРЕСА_2 , яка розташована у тому ж ЖК «Сади Рів`єри» та надіслано в особисті повідомлення документи на запропоновану квартиру (Витяг, технічний паспорт). Але саму квартиру її показано ріелтором так і не було.

Про зустріч у нотаріуса вони з ріелтором домовилися до 27 серпня, але до цього часу ріелтор не дзвонив.

26 серпня ріелтор назначила нову дату зустрічі у нотаріуса, а саме 30 серпня 2021 року.

27 серпня ріелтор сповістила її про те що для здійснення покупки квартири, «Приват банк» не підходить продавцю та потрібно відкрити рахунок у банку «Акордбанк», а також нею було надіслано у «Телеграм» договір із реквізитами.

Перевіривши надісланий договорі, нею було виявлено що в ньому некоректно прописано основні умови які ними були обговорені при укладенні договору «про бронювання квартири», на що ріелтор повідомила про нові умови укладення договору, а саме без запрошення касира та переведенням суми у розмірі 36337,00 дол. США на рахунок, а 3963,00 дол. США вона повинна віддати на руки.

Не погодившись із змістом наданого її договору, нею було здійснено коригування цього договору та 29 серпня 2021 року направлено ріелтору.

30 серпня 2021 року зустріч для укладення договору була скасована та визначена нова на 02 вересня 2021 року.

01 вересня 2021 року ріелтором було надіслано новий варіант договору, який в собі не містив і 50 % змісту попереднього договору та в нього не було включено і її поправки. Ріелтор посилався на те, що зміни які вона просила внести у договір є незначними та сплати послуг нотаріуса буде коштувати 10 000 грн, а не як зазначалося раніше 6-7 тисяч грн, та її потрібно сплатити лише 5 тисяч гривень.

Так у зв`язку із тим, що квартиру їй не було продемонстровано, а також те що її не влаштовував складений договір купівлі-продажу, дата укладання договору була перенесена на 09 вересня 2021 року. Сума за бронювання квартира повернута її не була.

08 вересня 2021 року ріелтором у телефонному режимі її було повідомлено про те, що 09 вересня 2021 року є останнім днем для придбання заавансованої квартири на узгоджених умовах, але остаточної домовленості між ними так і не сталося.

У вересні 2021 року вона звернулась до Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, яке переправило звернення по вирішенню вищезазначеного питання до Головного управління держпродспоживслужби в Одеській області. За результатами аналізу договору, Головне управління вбачає в укладеному сторонами договорі ознаки порушення вимог статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме включення виконавцем у розділ V Договору із споживачем умов, які є несправедливими.

Отже, враховуючи вищезазначене позивач вважає, що його права як споживача на ринку ріелторських послуг зокрема порушує вимоги п.1 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» (продавець не повинен включати у договір із споживачем умови, які є несправедливими).

Доводи відзиву на позов.

07.02.2022 року відповідач скористався своїм правом та надав суду відзив на позов, в якому зазначив наступне. 19 серпня 2021 року між ОСОБА_1 , як Замовником, і Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр нерухомості «АВАЛОН», як Виконавцем, укладено Договір про надання інформаційно-консультаційних послуг покупцю від 19.08.2021р. Відповідно до п. 1.1. Договору, за даним Договором Виконавець зобов`язується надати Замовнику інформаційно-консультаційні послуги з підбору Об`єкту (нерухомого майна/майнових прав/земельної ділянки), для подальшого придбання такого Об`єкту Замовником у власність, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані Виконавцем послуги.

Згідно з п. 1.2. Договору, об`єктом по Договору є квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до п.2.1.Договору до переліку послуг входить:

- дослідження ринку нерухомості на території, що його цікавить;

- консультування з питань стану ринку нерухомості;

- підбір об`єктів згідно вимог Замовника для подальших їх переглядів;

- організація і проведення огляду об`єкту Замовником;

- надання Замовнику консультацій відносно відчуження/придбання об`єкту;

- сприяння у підготовці документів, необхідних для відчуження/придбання об`єкту (за заявкою Замовника і на підставі його довіреності на здійснення вказаних дій);

- проведення попередніх переговорів відносно придбання або відчуження об`єкту;

- передання під розписку продавцю об`єкту грошових коштів у якості завдатку для забезпечення прийнятих зобов`язань як покупця об`єкту (за окремим письмовим дорученням Замовника на здійснення вказаних дій);

- організація нотаріального оформлення правочину по відчуженню або придбаннюоб`єкта.

Відповідно до п.3.1. Договору, Замовник в день підписання цього Договору сплачує Виконавцю загальну суму грошових коштів у розмірі еквівалентному 1 000 дол. США, що на день підписання Договору складає 28 000 грн. по міжбанківському курсу продажів доларів США до гривни без ПДВ.

Відповідно до 5.1. Договору крім іншого зазначено, що грошові кошти, сплачені Замовником за фактично надані послуги Виконавця поверненню не підлягають.

Укладеним Договором Позивач уповноважив Відповідача на здійснення юридичних і фактичних дій, а саме: - сприяти у підготовці документів, необхідних для відчуження/придбання об`єкту: АДРЕСА_3 ; - узгодити з потенційним продавцем об`єкту дату, час і місце оформлення правочину. Бажана дата оформлення правочину - не пізніше ніж 03 вересня 2021 року.

Зі свого боку ОСОБА_1 зобов`язується з`явитися на укладення правочину у відповідності до пункту 4.1. Договору вчинивши усі необхідні дії для придбання/відчуження об`єкту; -передати продавцю об`єкту під розписку грошові кошти у якості завдатку для забезпечення взятих ним зобов`язань, як покупця об`єкту.

19 серпня 2021 року у присутності Позивача, Відповідач передав за дорученням Позивача грошові кошти у розмірі 1 000 дол. США, представнику Продавця, що підтверджується розпискою. Зазначені факти, підтверджують той факт, що Відповідач зі своєї сторони виконав покладені на нього зобов`язання відповідно до Договору про надання інформаційно - консультаційних послуг покупцю від 19.08.2021 р. Крім того підтвердженням наданих послуг у повному обсязі Відповідачем Позивачу є Акт прийому - передачі наданих послуг (виконаних робіт) до Договору про надання інформаційно - консультаційних послуг покупцю від 19.08.2021 року, який підписаний Позивачем та зі змісту якого вбачається, що Позивач не має будь - яких претензій, майнових та/або немайнових до Відповідача, щодо якості, обсягу, строкам наданих послуг, Акт підписаний сторонами без зауважень.

В свою чергу, Позивач в односторонньому порядку відмовився від укладення правочину з придбання об`єкта відповідно до Договору про надання інформаційно-консультаційних послуг покупцю від 19.08.2021 р. та не надав жодного доказу неналежного чи неякісного надання послуг зі сторони Відповідача. Також позивачем не надано будь-якого доказу щодо моральної шкоди.

Доводи відповіді на відзив.

16.02.2022 року позивач скористалась своїм правом та надала суду відповідь на відзив, яку обґрунтувала наступним. Умови вказаного договору є несправедливими, зокрема, умови договору про: надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення вимог щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Моральна шкода, заподіяна позивачу, виразилися у негативних емоціях та переживаннях з приводу несправедливості умов договору, порушення звичного способу життя.

ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2022 року залучити до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 .

ІІІ. Позиції сторін.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином, в матеріалах справи міститься її заява про підтримання позовних вимог, в якій вона просила розглядати справу у її відсутності.

Представник відповідача Станченко Є.В. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, а також надав до суду відзив на позовну заяву в якій зазначив, що позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні, посилаючись на наступне.

Третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, просив заявою розглянути справу у його відсутність. Також у заяві повідомив суду обставини справи, зокрема обставини передачі йому грошових коштів, та зазначив що угода не відбулась з причин того, що позивач ОСОБА_1 передумала.

Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Суд установив, що 19 серпня 2021 року між ОСОБА_1 , як Замовником, і Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр нерухомості «АВАЛОН», як Виконавцем, укладено Договір про надання інформаційно-консультаційних послуг покупцю.

Відповідно до п. 1.1. Договору, за даним Договором Виконавець зобов`язується надати Замовнику інформаційно-консультаційні послуги з підбору об`єкту (нерухомого майна/майнових прав/земельної ділянки), для подальшого придбання такого об`єкту Замовником у власність, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані Виконавцем послуги.

Згідно з п. 1.2. Договору, об`єктом по Договору є квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до п.2.1.Договору до переліку послуг входить:

- дослідження ринку нерухомості на території, що його цікавить;

- консультування з питань стану ринку нерухомості;

- підбір об`єктів згідно вимог Замовника для подальших їх переглядів;

- організація і проведення огляду об`єкту Замовником;

- надання Замовнику консультацій відносно відчуження/придбання об`єкту;

- сприяння у підготовці документів, необхідних для відчуження/придбання об`єкту (за заявкою Замовника і на підставі його довіреності на здійснення вказаних дій);

- проведення попередніх переговорів відносно придбання або відчуження об`єкту;

- передання під розписку продавцю об`єкту грошових коштів у якості завдатку для забезпечення прийнятих зобов`язань як покупця об`єкту (за окремим письмовим дорученням Замовника на здійснення вказаних дій);

- організація нотаріального оформлення правочину по відчуженню або придбаннюоб`єкта;

- супровід процесу укладення правочину;

Пунктом 2.2. Договору встановлено, що обов`язки Виконавця по Договору вважаються виконаними з моменту підписання договору купівлі-продажу об`єкту нерухомості Замовником.

Відповідно до п.3.1. Договору, Замовник в день підписання цього Договору сплачує Виконавцю загальну суму грошових коштів у розмірі 1 000 дол. США, що на день підписання Договору еквівалентно 28 000 грн.

Відповідно до п.3.3 Договору, оплата загальної вартості об`єкту продавцеві і остаточний розрахунок за надані Виконавцем послуги, проводиться Замовником в день укладання правочину по відчуженню/придбанню Об`єкту, в формі не забороненій чинним законодавством України.

Відповідно до 5.1. Договору, в разі односторонньої відмови Замовника від даного Договору та/або відмови від укладення угоди з відчуження/придбання об`єкту, Замовник додатково до вартості вже наданих Виконавцем послуг за договором, зобов`язаний виплатити Виконавцю штраф в розмірі 100% від вартості, зазначеної в п. 3.1. даного Договору. Грошові кошти, сплачені Замовником за фактично надані послуги Виконавця поверненню не підлягають.

19 серпня 2021 року представник відповідача передав грошові кошти у розмірі 1 000 дол. США, гр. ОСОБА_2 , що підтверджується розпискою, в якості бронювання квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Акту прийому - передачі наданих послуг (виконаних робіт) до Договору про надання інформаційно - консультаційних послуг покупцю від 19.08.2021 року, який підписаний Позивачем, вбачається, що Позивач не має будь - яких претензій, майнових та / або немайнових до Відповідача щодо якості, обсягу, строкам наданих послуг. Акт підписаний сторонами без зауважень. Загальна сума наданих відповідачем послуг за цим актом становить 28 000 грн. Замовник приймає в повному обсязі надані виконавцем послуги і зобов`язується їх оплатити.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно із ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язався вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Позивачем у позовній заяві зазначено, що відповідач шляхом обману, надання недостовірної та неповної інформації, скористався ситуацією, отримав грошові кошти за надання неякісних послуг. Також позивач посилається на несправедливість умов договору.

За своєю правовою природою укладений із позивачем договір є споживчим, з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. На відносини щодо договору про надання інформаційно-консультаційних послуг поширюються норми актів цивільного законодавства і перш за все ЦК України та Закону України «Про захист прав споживачів» (далі - Закон).

У відповідності до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За змістом ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво-чи багатосторонніми (договори).

Частинами 1 і 3 ст. 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним в судовому порядку за позовом однієї із сторін цього правочину або іншої заінтересованої особи, що заперечують його дійсність на підставах, встановлених законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Крім того, ст. 18 Закону України «Про захист прав позивачів» передбачає підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача. Однією з таких підстав є включення продавцем (виконавцем, виробником) у договори із споживачем умови, які є несправедливими, а саме, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Цією статтею передбачений невичерпний перелік умов договору, які вважаються несправедливими.

Відповідно до ч.1 ст.230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Відповідно до ч.1 ст.229 ЦК України якщо істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п.19 Постанови Пленуму Верховного суду України від 6.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду судами справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до статей 229 - 233 ЦК правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним.

П.20. Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду судами справ про визнання правочинів недійсними» визначає, що правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину.

Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману.

Суд зазначає, що підписуючи Договір від 19.08.2021 року, позивач підтвердила, що усі умови, виконані в Договорі є погодженими та жодних претензій до будь-яких умов Договору вона не має.

Тобто, позивач у повній мірі усвідомлювала на час виникнення правочину та під час його виконання свої права та обов`язки, які виходять із змісту договору та законодавства.

Доказів іншого матеріали справи не містять.

Одночасно, позивачем не доведено надання стороною відповідача їй неякісних послуг.

Навпаки, Актом прийому - передачі наданих послуг (виконаних робіт) до Договору про надання інформаційно - консультаційних послуг покупцю від 19.08.2021 року, який підписаний Позивачем, вбачається, що Позивач не має будь - яких претензій, майнових та / або немайнових до Відповідача щодо якості, обсягу, строкам наданих послуг. Акт підписаний сторонами без зауважень.

В свою чергу, заявляючи про повернення сплаченої нею суми, та стверджуючи про несправедливість умов договору, позивач ОСОБА_1 не ставить питання про визнання відповідного договору або його умов недійсними.

У той же час, згідно з Цивільним процесуальним кодексом України (ЦПК України), суд має вирішувати справи, керуючись принципом диспозитивності, тобто в межах заявлених позовних вимог. Суд не може виходити за межі позовних вимог, тобто самостійно визначати предмет та підстави позову, які визначаються позивачем.

З огляду на викладене, суд позбавлений можливості надавати оцінку доводам позивача щодо несправедливості умов укладеного нею договору.

При цьому, фактично заявлена у відповіді на відзив позивачем вимога про розірвання договору про надання інформаційно-консультаційних послуг від 19.08.2021 року, не приймається судом як окрема позовна вимога по суті спору, оскільки вона не оформлена у відповідній заяві, в порядку ч.3 ст. 49 ЦПК України.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду у своїй постанові від 01 березня 2021 у справі 180/1735/16-ц зазначила, що тлумачення положень статей 11 та 23 ЦК України дозволяє зробити висновок, що за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. По своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути: (1) договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної шкоди.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Разом з тим, обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача. Відсутність однієї із складової цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову.

У постанові від 5 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20 Об`єднана палата КЦС зазначила, що зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди, та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.

Також у цій постанові ОП КЦС зазначила, що відбувається такий розподіл тягаря доказування: а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи.

В даному випадку слід зазначити, що позивач не довела суду наявність умов для відшкодування їй моральної шкоди, зокрема першочергово протиправності в діях відповідача.

З огляду на викладене, заявлені позивачем позовні вимоги не містять правового та доказового обґрунтування, а тому суд відмовляє у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 141, 258-259, 263, 265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АВАЛОН», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 про стягнення збитків та моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 28.07.2025р.

Суддя: К.О. Далеко