Справа № 523/523/25
Провадження №2/523/1316/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2025 р. м. Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Бокова О.М.,

за участю секретаря судового засідання Шаріпова Ю.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду №7 в м. Одесі клопотання представника позивача ОСОБА_1 про витребування доказів по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 в інтересах якої діє ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача Київська районна адміністрація Одеської міської ради, про оспорювання батьківства,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Пересипського районного суду м.Одеси перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позивач та його представник, в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомні належним чином, адвокат Муляр Р.В. просив вирішити питання за його клопотанням про витребування від КНП «Центр профілактики та боротьби з ВІЛ-інфекцією/СНІДОМ» Одеської міської ради (, місцезнаходження: 65028, м.Одеса, вул.Мечникова, буд.132) наступну інформацію:

-медичні документи та (або) витяги з медичних карт чи облікових форм, які підтверджують або спростовують той факт, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , перебувала на обліку як інфікована вірусом імунодефіциту людини (ВІЛ) з моменту народження: відомості про дату встановлення ВІЛ-позитивного статусу ОСОБА_3 , а також про обставини встановлення хвороби;

-інформацію про перебування ОСОБА_3 , на обліку як ВІЛ-інфікованої дитини, якщо такі дані наявні в архіві Центру.

Клопотання обґрунтоване тим, що вказана інформація має важливе значення для вирішення справи по суті, а самостійно отримати вказану інформаціє не виявляється за можливе оскільки вона є з обмеженим доступом.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву через електронну форму звернення на сайті Пересипського районного суду м.Одеси, в якій зазначила, що перебуває за кордоном та не має можливості бути присутньою в судовому засіданні, просила перенести розгляд справи до закінчення війни та повернення її до України.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Щодо заяви відповідача про перенесення розгляду справи до повернення її з-за кордону після закінчення війни в Україні, суд зважає на таке.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

24.02.2022 відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб, строк якого, в подальшому Законами України неодноразово було продовжено.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Згідно зі статтею 122 цього закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися права і свободи людини та громадянина, передбачені статтями 30, 34, 38, 39, 41, 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження і здійснення заходів правового режиму воєнного стану, передбачених ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану в Україні». Верховенство права діє і щодо тих прав і свобод, які обмежуються в умовах воєнного стану, з урахуванням цих обмежень.

Рада суддів України, заслухавши та обговоривши інформацію Голови Ради суддів України щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах припинення повноважень ВРП та воєнних дій з боку рф, відповідно до статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Положення про Раду суддів України, затвердженого Х позачерговим з`їздом суддів України 16 вересня 2010 року (з подальшими змінами), ухвалила рішення від 24 лютого 2022 року № 9, за яким звернула увагу всіх суддів України, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист.

Отже, згідно з Конституцією України може мати місце лише обмеження прав і свобод, а не їх повне скасування.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (ст. 55 Конституції України).

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Частиною 1 ст. 44 ЦПК України встановлено, що особи, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Верховним судом в «Особливості здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан» роз`яснено, що відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Якщо суд не припинив здійснювати судочинство, учасники судових процесів мають можливість подати заяву про відкладення розгляду справ у зв`язку з воєнними діями та/або про розгляд справ у режимі відеоконференції за допомогою будь-яких технічних засобів, зокрема власних.

Спираючись на пояснення викладені відповідачем в електронному листі від 24.03.2025 року, суд не вбачає підстав для перенесення розгляду справи до закінчення війни в Україні та повернення відповідача. Додатково наголошує, що відповідач користується засобами електронної комунікації, але при тому не просить суд про проведення судового засідання у режимі відеоконференції, не просить доступу до електронного суду для подальшого ознайомлення з матеріалами справи, не наводить реальність причин за якими вона би не могла скористатися своїми правами наданими ЦПК Україні для відповідача, як учасника справи, а тому суд розглядає справу з урахуванням лише тих пояснень, що були надані відповідачем у формі електронного звернення.

Суд зазначає, що відповідач має можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду навіть з використанням власних технічних засобів у відповідності до ст. 212 ЦПК України, проте даною можливістю не скористалася.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

В зв`язку з наведеним суд вважає за можливе продовжити розгляд підготовчого засідання у відсутності відповідача та вирішити питання про витребування доказів.

Крім того вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку, що клопотання представника позивача про витребування доказів підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Приймаючи до уваги предмет та підстави заявлених вимог, оскільки представник позивача самостійно не в змозі витребувати вищевказані копії документів, суд дійшов висновку, що клопотання про витребування доказів підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.77, 81, 84, 223, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника позивача Муляр Р.В. про витребування доказів задовольнити.

Витребувати з Комунального некомерційного підприємства «Центр профілактики та боротьби з ВІЛ-інфекцією/СНІДОМ» Одеської міської ради (, місцезнаходження: 65028, м.Одеса, вул.Мечникова, буд.132) наступну інформацію:

- медичні документи та (або) витяги з медичних карт чи облікових форм, які підтверджують або спростовують той факт, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , перебувала на обліку як інфікована вірусом імунодефіциту людини (ВІЛ) з моменту народження: відомості про дату встановлення ВІЛ-позитивного статусу ОСОБА_3 , а також про обставини встановлення хвороби;

- інформацію про перебування ОСОБА_3 , на обліку як ВІЛ-інфікованої дитини, якщо такі дані наявні в архіві Центру.

Вказані документи надати в строк до 09.09.2025 року

Попередити про встановлену законодавством відповідальність за ненадання доказів.

Відповідно до ч.7, 8, 9, 10 ст.84 ЦПК України, особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Попередити про встановлену законодавством відповідальність за ненадання доказів.

Відкласти судове засідання у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 в інтересах якої діє ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача Київська районна адміністрація Одеської міської ради, про оспорювання батьківства.

Наступне судове засідання призначити на 09.09.2025 року на 12:20 год.

В судове засідання викликати сторони по справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремо від рішення суду не оскаржується.

Суддя О.М.Боков