Справа №345/3144/25
Провадження № 2/345/1495/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

23.07.2025 р. м.Калуш

головуючого судді Юрчака Л.Б.

з участю секретаря судового засідання Пилипів Н.П.

розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Шевченко Наталії Павлівни до Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», про звільнення майна з-під арешту, -

в с т а н о в и в:

Представник позивача - адвокат Шевченко Н.П. звернулася до суду з позовом до Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», про звільнення майна з-під арешту.

У позовній заяві просить суд скасувати арешт нерухомого майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , накладене МВ ДВС Калуського МРУЮ, постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: АА 667277, виданий 03.04.2009, номер запису про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 47277695. Судові витрати просить суд залишити за позивачкою.

Ухвалою суду від 27.06.2025 відкрито провадження у справі, призначено відкрите судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання та відзиву на позовну заяву.

Позивач в судове засідання не з`явилася, однак представник позивача - адвокат Шевченко Н.П. подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без участі позивачки та її представника, позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить її задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач та третя особа у судове засідання також не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень не поступало, як і не повідомляв про причини своєї неявки в судові засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом.

Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивача суду не надав, хоча був повідомлений про розгляд даної справи.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що відповідач, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подавав, а тому протокольною формою ухвали суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Позивачці у справі, ОСОБА_1 , на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Згідно розділу «Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень», наявний запис про обтяження № 47277695, накладений згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер документу: АА667277, виданий 03.04.2009 МВ ДВС Калуського МРУЮ.

08.05.2024 на адресу Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі адвокатом Шевченко Н.П. було направлено адвокатський запит з вимогами щодо надання наступної інформації: про відкриті та/або завершені виконавчі провадження, де боржником виступала ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на підставі якого виконавчого документу проводяться та/або проводилося стягнення, документів про накладення арешту на її майно; у випадку завершення виконавчих проваджень - надати довідку про відсутність у ОСОБА_1 будь-яких зобов`язань щодо стягувачів.

27.05.2024 листом за №55964 нас було проінформовано про наступне:

«На виконанні у Відділі станом на 27.05.2024 відсутні виконавчі документи про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , боргів на користь держави, фізичних та юридичних осіб.

Додатково повідомляємо, що згідно інформації із ВП спецрозділ на виконанні у Калуському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області перебувало виконавче провадження АСВП № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа Калуського міськрайонного суду № 2-1689 від 21.09.2010 щодо стягнення з гр. ОСОБА_1 в користь ПАТ «ВіЕЙБі Банку» заборгованості по кредитному договорі в розмірі 12 071,09 грн., 120,71 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

30.12.2014 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна).»

09.09.2024 позивачкою було направлено на адресу Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі заяву про зняття накладеного обтяження на її майно (будинок АДРЕСА_2 ) та скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та номер АА 667277, виданого 03.04.2009 Калуським МВ ДВС Калуського МРУЮ.

04.03.2025 адвокатом Шевченко Н.П. було направлено на адресу Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі адвокатський запит з вимогами про надання інформаціїта/або копій підтверджуючих документів, прийнятих за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про зняття накладеного обтяження на її майно (будинок АДРЕСА_2 ).

Згідно листа №26060 від 14.03.2025 року, виданого Калуським ВДВС, вказується наступне:

«Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження № 47277695, яке перенесено з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 8609037, 03.04.2009 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: АА 667277 виданий 03.04.2009, видавник: МВ ДВС Калуського МРУЮ.

Згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень пошук ВД (Спецрозділ) на примусовому виконанні у Міському відділі державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області перебували виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, які знищено відповідно до Наказу № 2274/5 від 25.12.2008 Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби».

Однак, арешт, який був накладений в межах закритого та знищеного виконавчого провадження до сьогоднішнього дня залишається чинним.

У вказаному вище листі Калуський ВДВС, спираючись на положення ч. 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», повідомляє, що в нашому випадку арешт може бути знятий тільки за рішенням суду.

Представником позивачки було витребувано в архіві Калуського міськрайонного суду рішення від 12.08.2010 у справі №2-1689/10 рік, яким було стягнуто з ОСОБА_1 в користь ПАТ «Всеукраїнського Акціонерного Банку» «ВіЕйБі Банк» 12071,09 грн. заборгованості за кредитним договором №3/07/19-05/б від 23.07.2007.

Крім цього, 11.06.2025 було направлено адвокатські запити на електронні адреси Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі () та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (; ).

У запиті на адресу відділу ДВС було висловлено вимоги щодо надання засвідченої належним чином копії постанови про арешт нерухомого майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: АА 667277, виданий 03.04.2009, номер запису про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 47277695, накладений МВ ДВС Калуського МРУЮ, а також постанови про закриття виконавчого провадження АСВП № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа Калуського міськрайонного суду № 2-1689 від 21.09.2010 щодо стягнення з гр. ОСОБА_1 в користь ПАТ «ВіЕЙБі Банку» заборгованості по кредитному договору в розмірі 12 071,09 грн., 120,71 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, та інформацію про погашення заборгованості.

У запиті на адресу ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» було висловлено вимогу щодо надання підтверджуючих документів або інформації про наявність/відсутність заборгованості у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , перед ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», в рамках виконавчого провадження АСВП № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа Калуського міськрайонного суду № 2-1689 від 21.09.2010 щодо стягнення з гр. ОСОБА_1 в користь ПАТ «ВіЕЙБі Банку» заборгованості по кредитному договору.

17.06.2025 Калуським ВДВС листом за № 59547 сторону позивача проінформовано про наступне:

«Згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень пошук ВД/ВП (Спецрозділ), у Відділі на примусовому виконанні перебували декілька виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1

Ідентифікувати в межах якого виконавчого провадження накладався арешт: № 47277695, яке перенесено з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 8609037, 03.04.2009 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серії та номер: АА 667277, виданий 03.04.2009, видавник: МВ ДВС Калуського МРУЮ, а також надати більш деталізовану інформацію та засвідчені належним чином копії матеріалів виконавчих проваджень не вбачається можливим, оскільки виконавчі провадження та паперові носії, які велись на той час знищені відповідно до Наказу № 2274/5 від 25.12.2008р. Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби».

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях

Відповідно до ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Статтею 41 Конституції України, п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України та статтею 1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відновлення порушеного конституційного права на вільне користування своєю власністю є покладення на відповідача обов`язку усунути перешкоди у користуванні майном.

В період з 1999 року по червень 2016 року був чинним Закон України « Про виконавче провадження» № 606-ХІV. Станом на теперішній час спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ.

Відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошенню, заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна. Проведення Опису майна боржника здійснюється не пізніше ніж протягом місяця з моменту отримання інформації про місцезнаходження майна. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Згідно статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону: повернення виконавчого документа стягувану - згідно із статтею 47 цього Закону: повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Державний виконавець зобов`язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 27.08.1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» у п. 4 роз`яснив, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України регламентовано, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а, ст. 321 ЦК України, - що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 56 ЗУ «При виконавче провадження» № 1404-VІІІ, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить саме їй, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. В разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника, арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця, не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ, у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Згідно з частиною 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств обороннопромислового комплексу державної форми власності".

Відповідно до частини 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ, у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі, майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Право на захист власності викладено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі «Перший протокол», «Конвенція»): кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто неможе бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Європейським судом з прав людини у справі Маркс проти Бельгії (Marckx v. Belgium), заява № 6833/74 від 13.07.1979, в якому суд зазначив: «Визнаючи, що кожен має право мирно володіти своїм майном, ст. 1 у своїй суті забезпечує право власності».

Будь-яке втручання у мирне володіння майном має супроводжуватися процесуальними гарантіями, які надають відповідній фізичній чи юридичній особі обґрунтовану можливість звернутися зі своєю справою до компетентних органів державної влади для ефективного оскарження заходів, які становлять втручання у права, гарантовані цим положенням. Під час оцінки дотримання цієї умови необхідно здійснити комплексний розгляд відповідних судових та адміністративних процедур (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лекіч проти Словенії», заява № 36480/07, пункт 95, від 11 грудня 2018).

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (№ 25921/02) Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність, або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог.

В судовому засіданні встановлено, що на даний час виконавче провадження, в рамках якого було накладено арешт на належне позивачу нерухоме майно, закінчене, повторно виконавчий документ не був пред`явлений до виконання, а тому потреба в існуванні даного обтяження відпала.

З огляду на вказне, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно позивача, внаслідок чого останній позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном, яке належить їй на законних підставах, на власний розсуд, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права шляхом скасування такого арешту, а відтак і про задоволення позову.

На підставі вищевикладеного, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 56, 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321,ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81,, 258, 259, 263-265, 267-268, 274-279, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Шевченко Наталії Павлівни до Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», про звільнення майна з-під арешту - задоволити.

Скасувати арешт нерухомого майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , накладене МВ ДВС Калуського МРУЮ, постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: АА 667277, виданий 03.04.2009, номер запису про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 47277695.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: