Справа № 239/645/17
Провадження № 2/202/407/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючої судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Голєва А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 21 жовтня 2010 року між публічним акціонерним товариством «ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПОРТНИЙ БАНК», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 241. В якості забезпечення виконання зобов`язань, між ПАТ «ІНДЕКС-БАНК» та ОСОБА_1 укладено договір застави №Z/162005 від 21.10.2010 та надано в приватне обтяження автотранспортний засіб: автомобіль марки Toyota, модель - RAV 4 2.0L, 2010 року випуску, реєстраційний номер - НОМЕР_1 . Виконання зобов`язань за кредитним договором забезпечено порукою шляхом укладення між банком та ОСОБА_2 договору поруки № P/162005 від 21.10.2010.

30 жовтня 2015 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 10-IV, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №241 від 21.10.2010, укладеним між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «ПОЗИКА». Відповідно до розділу 1, п. 1.1. кредитного договору, банк надав позичальнику кредит в сумі 213 260 грн. строком користування з 21.10.2010 по 20.10.2017. Позичальник зобов`язався сплачувати платежі за кредитом щомісячно в термін до 15 числа кожного місяця.

Відповідно до кредитного договору, кредит надається позичальнику шляхом зарахування банком кредитних коштів на поточний рахунок позичальника, відкритому у банку, для подальшого використання за цільовим призначенням. Банк виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі. Всупереч умов кредитного договору, відповідач своєчасно не здійснив платежі для погашення суми заборгованості по кредиту, та має значну заборгованість по нарахованим процентам, чим порушив взяті на себе договірні зобов`язання.

Просили суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» заборгованість за кредитним договором №241 від 21.10.2010 у розмірі - 282 099, 74 грн, яка складається з суми залишку за кредитом - 60 931,40 грн; суми простроченого основного боргу за кредитом - 42 869,79 грн; суми нарахованих процентів - 1 729,07 грн; суми прострочених процентів - 28 031,53 грн; суми інфляції - 134 936, 68 грн; 3% річних - 13 601,27 грн.

Представник ОСОБА_1 адвокат Ященко І.О. надала відзив на позовну заяву в якому зазначала, що відповідно до пунктом 3.1.3 договору відступлення права вимоги від 30.10.2015 передбачено, що новий кредитор набуває права вимоги з моменту зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора. Позивачем не надано доказів на підтвердження обставин здійснення повної оплати за договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором. Зазначені обставини є самостійною підставою для відмови позивачу у задоволенні позову. В позові зазначено, що позичальник своєчасно не здійснив платежі для погашення суми заборгованості по кредиту, та має значну заборгованість по нарахованим процентам, однак розрахунок цієї заборгованості позивач не навів, між тим суму збитків від інфляції розраховує з липня 2014 року, виходячи з суми богу 133 561,00 грн. Позивач визначає дату виникнення боргу липень 2014, то строк позовної давності, щодо пред`явлення вимог до поручителя сплив у січні 2015 року.

Позов до поручителя заявлений у грудні 2017 року, тобто зі спливом строку позовної давності. Позивачем не доведена допустимими доказами сума заборгованості за кредитним договором, право вимоги на яку передано позивачу за договором відступлення вимоги. Позивачем не доведено, що відповідач як позичальник отримав кредитні кошти відповідно до умов, передбачених п. 1.1 кредитного договору. Також позивачем не надано належного розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором, з якого вбачалося б, яким саме чином та за який період обчислені кожна зі складових зазначеної позивачем загальної суми заборгованості і на яку дату ця заборгованість розрахована. Також звертала увагу суду, що не підтверджені доводи позовної заяви про наявність заборгованості відповідача за кредитним договором. Просила відмовити в замовленні позовних вимог.

У судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи в його відсутність.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що 21 жовтня 2010 року між публічним акціонерним товариством «ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПОРТНИЙ БАНК», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 241.

Для забезпечення виконання зобов`язань, між ПАТ «ІНДЕКС-БАНК» та ОСОБА_1 укладено договір застави №Z/162005 від 21.10.2010 та надано в обтяження автотранспортний засіб: автомобіль марки Toyota, модель - RAV 4 2.0L, 2010 року випуску, реєстраційний номер - НОМЕР_1 .

Відповідно до розділу 1, п. 1.1. кредитного договору, банк надав позичальнику кредит в сумі 213 260 грн. строком користування з 21.10.2010 по 20.10.2017. Позичальник зобов`язався сплачувати платежі за кредитом щомісячно в термін до 15 числа кожного місяця.

Виконання зобов`язань за кредитним договором забезпечено порукою шляхом укладення між банком та ОСОБА_2 договору поруки № P/162005 від 21.10.2010.

30 жовтня 2015 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 10-IV, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №241 від 21.10.2010 укладеним між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «ПОЗИКА».

В п. 2.1. вказаного договору передбачено, що первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення.

Відповідно до п.1 ч.1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

В ч. 1 статті 516 ЦК зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 8.10 кредитного договору передбачено,що банк має право у будь-який час відступити всі або частину своїх прав і вигод за цим Договором, а також за угодами про забезпечення, будь-якій третій особі і повідомити такому реальному або потенційному цесіонарію або іншій особі інформацію про позичальника та третіх осіб, з якими укладено угоди про забезпечення, яка необхідна або яку банк вважатиме доцільною.

На підтвердження виконання умов договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами між «Креді агріколь банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Позика», яке зареєстровано у встановленому законом порядку як фінансова установа, що підтверджується копією свідоцтва, виданого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, був складений акт приймання-передачі реєстру прав вимог.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 1 до договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №10-ІV від 30.10.2015 року, ОСОБА_1 за кредитним договором має заборгованість у сумі 134 774, 37 грн., яка складається з: залишок за тілом 60 931, 40 грн., прострочки за тілом 42 869, 79 грн., нарахованих процентів 1 729, 07 грн., суми прострочених процентів 28 031, 53 грн., пеню в сумі 1 212, 58 грн.

Зазначені вище обставини свідчать про те, що усі права первісного кредитора за кредитним договором від 30.10.2015 перейшли до ТОВ «Фінансова компанія «Позика», яке набуло право вимоги, як новий кредитор, до ОСОБА_1 за кредитним договором №241 від 21.10.2010.

Відповідач на підтвердження своїх заперечень не надав суду належних доказів, які б спростували вищевказані обставини і факти.

Пунктом 1.1 кредитного договору передбачено, що позичальник повертає кредит банку щомісячно до 15 числа кожного місяця, згідно графіку погашення заборгованості за кредитним договором (Додаток № 1 до цього договору, який є невідємною частиною цього договору).

Строк користування кредитом з 21.10.2010 року по 20.10.2017 року включно.

Строк сплати процентів визначено підпунктом 2.4 кредитного договору, згідно якого позичальник сплачує платежі по процентах у валюті кредиту щомісяця, в термін до 15 числа кожного наступного за розрахунковим місяця.

Як вбачається із графіку погашення платежів, який є невід`ємною частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями, із зазначенням 15 числа кожного місяця датою сплати грошових коштів.

При цьому, визначено розмір щомісячного платежу як за основною сумою боргу, так і за процентами за користування кредитом.

Зазначені обставини свідчать про те, що поряд із встановленням строку дії договору сторони визначили і строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором утворилася заборгованість перед позивачем у сумі 282 099, 74 грн, яка складається з суми залишку за кредитом - 60 931,40 грн; суми простроченого основного боргу за кредитом - 42 869,79 грн; суми нарахованих процентів - 1 729,07 грн; суми прострочених процентів - 28 031,53 грн; суми інфляції - 134 936, 68 грн; 3% річних - 13 601,27 грн.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Статтею 258 ЦК України встановлено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (ч. 2 ст. 258 ЦК України).

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.ч. 1,5ст. 261 ЦК України).

Строк виконання кожного щомісячного зобов`язання згідно з частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 253 ЦК України).

Оскільки умовами кредитного договору від 21.10.2010 встановлені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника, зокрема, щодо сплати окремих платежів, встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку сплати кожного чергового платежу, а відтак і початок перебігу позовної давності по кожному черговому платежу починається з моменту порушення його виконання.

Під час розгляду справи відповідачем заявлялося клопотання про застосування строку позовної давності.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач здійснював часткове погашення заборгованості за кредитним договором,останній платіж відповідачем був здійснений 15.05.2014 року.

Із матеріалів справи вбачається, що із цим позовом про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором позивач звернувся до суду 20.12.2017, про що свідчить відмітка на поштовому конверті.

Оскільки позивач до суду із вимогою про стягнення з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитом, звернувся 20.12.2017, то вимога підлягає задоволенню в межах трирічного строку позовної давності, а саме заборгованість, яка виникла з грудня 2014 року по 20.10.2017 в сумі 26 258, 37 грн, та підлягає солідарному стягненню з відповідачів.

Як вбачається із графіку погашення, який є додатком до кредитного договору, заборгованість за основною сумою боргу в межах строку позовної давності з грудня 2014 року по 20.10.2017 становить 88 858, 31 грн., яка підлягає солідарному стягненню з відповідачів.

Приписами статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з положеннями статей 1054 та 1058 Цивільного кодексу України предметом кредитного договору можуть бути лише грошові кошти, а тому при вирішенні спорів, пов`язаних з неналежним виконанням зобов`язань, що випливають з кредитного договору, підлягають застосуванню норми частини другої статті 625 цього Кодексу, за змістом яких боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначених норм чинного законодавства свідчить, що наявність чи відсутність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, які боржник не виконав, не звільняє його від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора його права на отримання сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України, за весь час прострочення.

Індекс інфляції, 3% річних від простроченої суми (ст. 625 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Отже, 3% річних та індекс інфляції, передбачені ст. 625 ЦК України підлягають застосуванню до порушеного грошового зобов`язання, складовою якого є як основна сума заборгованості, так і проценти за користування кредитними коштами.

Враховуючи, що відповідачами прострочено виконання взятого на себе грошового зобов`язання за кредитним договором, та вимога товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» про стягнення з відповідачів заборгованості за тілом кредиту та процентами задоволена частково, тому вимога позивача про стягнення суми інфляції та 3% річних підлягає задоволенню частково за період з 20.10.2017 (строк виконання зобов`язання) по 05.12.2017 (в межах позовних вимог), інфляційних нарахувань за кредитним договором складає 1 036, 05 грн. та 3% річних складає 435 грн.

Виходячи з викладеного, надавши належну оцінку представленим у справі доказам, у їх сукупності; суд доходить до висновку про наявність підстав для солідарного стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за кредитом договором 88 858,31 грн; заборгованості за процентами 26 258, 37 грн; суму інфляції 1 036, 05 грн; 3% річних - 435 грн, а всього 116 587, 73 грн.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина четверта статті 268 ЦПК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, що узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11, тобто датою ухвалення судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 18.07.2025, є дата складення повного судового рішення 29.07.2025.

Керуючись ст. ст. 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, поверх 6, оф. 34) заборгованість за кредитом договором 88 858,31 грн; заборгованість за процентами 26 258, 37 грн; суму інфляції 1 036, 05 грн; 3% річних - 435 грн, а всього 116 587, 73 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» витрати по сплаті судового збору в сумі 874,22 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» витрати по сплаті судового збору в сумі 874,22 грн.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повний текст рішення складений 29.07.2025.

Суддя Г.В. Бєсєда