ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 636/5430/24
Номер провадження 22-ц/818/1901/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Маміної О.В., Яцини В.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Шевченко В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 16 грудня 2024 року в складі судді Оболєнської С.А. по справі № 636/5430/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі - ТОВ «Бізнес Позика») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26 березня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», укладено договір № 449271-КС-009 про надання кредиту, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 25000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 зі сплатою відсотків, обумовлених договором.

Зважаючи, що ОСОБА_1 належним чином не виконував зобов`язання за Кредитним договором, станом на 28 червня 2024 року за ним обліковується заборгованість, в розмірі 108581,82 грн, з яких прострочені платежі по тілу кредиту 25000,00 грн; прострочені платежі по процентах - 79831,82 грн, комісія -3750 грн.

Посилаючись на вказані обставини ТОВ «Бізнес Позика» просило стягнути з ОСОБА_1 вказану заборгованість за договором № 449271-КС-009 та судові витрати.

29 жовтня 2024 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав відзив, в якому визнав позов в частині заборгованості по тілу кредиту 25000 грн.

Відзив мотивовано тим, що розмір заборгованості суперечить принципам розумності та добросовісності, непропорційно великою сумою компенсації.

Вказував про нарахування відсотків після спливу строку кредитування, що є неправомірним.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 16 грудня 2024 року позов ТОВ «Бізнес Позика» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором № 449271-КС-009 про надання кредиту від 26 серпня 2023 року в розмірі 77389 грн 76 коп., з яких: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 25000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 48639,76 грн; суми прострочених платежів за комісією - 3750,00 грн; а також судовий збір у розмірі 1726 грн 52 коп.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач належним чином не виконував умови договору позики, що призвело до утворення заборгованості, яка підлягає стягненню у судовому порядку в межах строку дії кредитного договору а саме з 26 серпня 2023 року до 10 лютого 2024 року, що становить 77389,76 грн виходячи з відсоткової ставки 1,5123690%.

На вказане судове рішення 18 січня 2025 року через систему «Електронний суд» ТОВ «Бізнес Позика» подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просило рішення суду першої інстанції у частині вирішення спору про стягнення відсотків у розмірі 31 192,06 грн скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити позов в цій частині.

Апеляційна скарга мотивована тим, що нарахування відсотків відповідачу здійснено відповідно до умов Договору та в межах строку його дії, тобто до 10 лютого 2024 року .

Судом першої інстанції помилково ототожнено проценти, які нараховуються протягом строку кредитування у відповідності до ЦК України в якості правомірної плати за користування кредитними коштами, та процентів, які нараховуються за порушення грошового зобов`язання.

Загальна сума до сплати по процентам за користування кредитом, що визначена у договорі у сумі 36 290,00 грн, підлягала б сплаті позичальником лише у випадку належного виконання зобов`язань та погашення обумовлених сум згідно з графіком платежів.

Згідно графіку платежів Відповідач мав зробити перший платіж 09 вересня 2023 року, однак кошти внесено не було, а тому з 10 вересня 2023 року почалось прострочення заборгованості за кредитом, а після спливу 7 (семи) днів, починаючи з восьмого дня 17 вересня 2023 року почалось нарахування процентів за користування кредитом по збільшеній (Стандартній) процентній ставці у відповідності до пункту 3.2.2 Договору.

Проценти за користування кредитом у загальній сумі 79 831,82 грн включають в себе нараховані за Зниженою (пільговою) процентною ставкою 1,15123690 % у сумі 6 331,82 грн у період з 26 серпня 2023 року по 16 вересня 2023 року (включно) плюс нараховані за стандартною процентною ставкою 2,00000000 % - у сумі 73 500,00 грн у період з 17 вересня 2023 року по 10 лютого 2024 року (включно).

На рішення суду першої інстанції 15 січня 2025 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Пузін Денис Миколайович, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про стягнення 25 000 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що встановлення сторонами договору розміру відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожен день прострочки у розмірі 79 831 грн 82 коп., є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, тіло якого становить 25 000 грн.

Вважав, що стягненню підлягає лише сума фактично отриманих коштів.

У судове засідання апеляційного суду сторони-учасники судового розгляду не з`явилися.

Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 24 липня 2025 року, надіслані апеляційним судом на адреси сторін-учасників:

Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» отримано 05 лютого 2025 року в електронному кабінеті (том 1, а.с.232).

Клименко Тарас Васильович - представник ТОВ «Бізнес Позика» отримав 05 лютого 2025 року в електронному кабінеті (том 1, а.с.234).

ОСОБА_1 отримав 12 лютого 2025 року (том 1, а.с. 242).

Пузін Денис Миколайович - представник ОСОБА_1 отримав 05 лютого 2025 року в електронному кабінеті (том 1, а.с.233).

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ТОВ «Бізнес Позика» підлягає задоволенню частково, а скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції у повному мірі не відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Судом встановлено, що шляхом акцептування оферти на сайті кредитодавця - https://bizpozyka.com/ 26 серпня 2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 449271-КС-009 за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 25000,00 грн строком до 10 лютого 2024 року зі сплатою відсотків, обумовлених договором. Кредитний договір підписаний електронним одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 2.4 Договору процента ставка за Кредитом: в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка: в день 1,15123690, фіксована. Комісія за надання Кредиту 3750 грн. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту 65040 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка 9200,77 процентів (а. с. 46-50).

На виконання умов договору вчинено такі дії:

26 серпня 2023 року 14:01:18 Вхід в особистий кабінет - Клієнт використовуючи номер телефону ідентифікувався в ITC та зайшов в особистий кабінет;

26 серпня 2023 року 14:01:19 Отримання інформації про статус клієнта Перевірка теперішнього статусу клієнта Товариством;

26 серпня 2023 року 14:01:39 Передача інформації обраних клієнтом Умов кредиту, Клієнт надає всю необхідну інформацію для формування Товариством належної пропозиції клієнту;

26 серпня 2023 року 14:01:40 Надання паспорту споживчого кредиту: Товариством надано Клієнту в особистому кабінеті паспорт споживчого кредиту для ознайомлення та підписання;

26 серпня 2023 року 14:01:57 Підписання паспорта споживчого кредиту та Інформаційного повідомлення: Клієнт ознайомився і підписав одноразовим ідентифікатором UA-4521 паспорт споживчого кредиту та Інформаційне повідомлення про отримання згоди від третіх осіб на передачу та обробку їх персональних даних;

26 серпня 2023 року 14:01:40 Запит на генерацію та відправку одноразового ідентифікатора для підписання паспорта споживчого кредиту та Інформаційного повідомлення: Клієнту на номер телефону відправлено смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором UA-4521 для підписання паспорта споживчого кредиту та Інформаційного повідомлення, про отримання згоди від третіх осіб на передачу та обробку їх персональних даних;

26 серпня 2023 року 19:02:04 Формування шаблону оферти: Товариство направило (розмістило) Клієнту в ITC індивідуальну оферту (з відповідними активними посиланнями), яка містить істотні умови Договору;

26 серпня 2023 року 14:02:13 Запит на відправку шаблону акцепту: Клієнт ознайомився з офертою Товариства та приймає її умови;

26 серпня 2023 року 14:02:07 Запит на формування одноразового ідентифікатора для підписання Договору: Відправлення в смс-повідомленні на номер телефону Клієнта одноразового ідентифікатора UA-5380;

26 серпня 2023 року 14:02:32 Підписання Договору Клієнтом: Акцептування Клієнтом умов оферти, шляхом надсилання Товариству акцепту та підписання договору одноразовим ідентифікатором UA-5380 (дані в електронній формі у вигляді алфавітно цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти Договір, та надсилаються іншій стороні цього Договору;

26 серпня 2023 року 14:02:25 Підписання договору Товариством: Підписання договору кваліфікованим електронним підписом відповідальної особи Товариства. Електронний Договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»;

26 серпня 2023 року 14:02:36 Формування інформаційного повідомлення про успішне підписання договору: Після укладення Договору, Товариство направило (розмістило) Клієнту в ITC підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа;

26 серпня 2023 року 14:02:38 Відправка документів на електронну пошту: Договір та Правила кредитування відправлені Клієнту на електронну пошту, вказану як електронний засіб зв`язку з Позичальником;

26 серпня 2023 року 14:02:41 Відображення документів у особистому кабінеті: Розміщення в особистому кабінеті Клієнта підписаного Договору, Правил кредитування в цілодобовому онлайн доступі (а.с. 34).

На виконання умов кредитного договору 26 серпня 2023 року ОСОБА_1 перераховано 25000 грн на картку № НОМЕР_2 , яка зазначена ним в анкеті клієнта (а.с. 35).

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 449271-КС-009 станом на 07 липня 2024 року за відповідачем обліковується борг в розмірі 108581,82 грн, у т.ч.: сума прострочених платежів по тілу кредиту 25000 грн та сума прострочених платежів по процентах 79831,82 грн, комісія 3750 грн (а.с. 21-23).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

За частиною 1 статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язання є неприпустимою.

За частиною 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).

У частині 2 статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим. Отже, заповненням анкети-заяви відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що, підписавши за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатору кредитний договір, ОСОБА_1 погодився з визначеними у ньому умовами кредитування, в тому числі і щодо розміру відсотків за кредитом.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 449271-КС-009 станом на 07 липня 2024 року за відповідачем обліковується борг в розмірі 108581,82 грн, у т.ч. сума прострочених платежів по тілу кредиту 25000 грн та сума прострочених платежів по процентах 79831,82 грн, комісія 3750 грн (а.с. 21-23).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої станом на 10 лютого 2024 року (останній день договору) становив 108581,82 грн та в подальшому заборгованість додатково не нараховувалась.

Отже, заборгованість зі сплати процентів позивачем нараховано з урахуванням встановленого умовами договору строку кредитування та саме щодо стягнення вищевказаної суми було пред`явлено позов. Доказів на спростування вказаної суми відповідно до статті 81 ЦПК України відповідачем не надано, свого контррозрахунку не наведено.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення процентів за кредитним договором, проте помилково визначив суму, виходячи з незмінності відсоткової стави, що не відповідає умовам кредитного договору, оскільки сторонами було погоджено її збільшення у разі прострочення платежів.

Між тим, щодо загальної суми заборгованості, то колегія вважає за необхідне зауважити таке.

Відповідно до частини 2 статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Між тим, оскільки товариством не було зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які була встановлена комісія за видачу кредиту, відповідна умова кредиту є нікчемною згідно до частин 1 та 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19, у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22) та постанові Верховного Суду від 21 лютого 2024 року у справі № 344/3078/23 (провадження № 61-15548св23) щодо оцінки правомірності встановлення у кредитному договорі умови про щомісячну плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).

Зважаючи, що ОСОБА_1 сплачувались кошти на погашення кредиту, з яких 3750 грн зараховано на погашення комісії, колегія суддів вважає за необхідне зарахувати цю суму в рахунок погашення заборгованості за процентами, та, відповідно, зменшити за її рахунок розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача, яка становить 104831,82 (108581,82 - 3750) грн.

Щодо доводів відповідача про те, що умови договору є несправелдливими, то суд керується таким.

За частиною 1 статті 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

За частино 3 статті 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Для приватного права апріорі притаманна диспозитивність, яка проявляється, зокрема, в тому, що особа, з урахуванням принципу свободи правочину, сама вирішує вчиняти чи не вчиняти певний правочин (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 липня 2022 року в справі № 303/2983/19 (провадження № 61-4745св21), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 червня 2024 року в справі № 712/3590/22 (провадження № 61-14297сво23)).

На час укладання кредитного договору ОСОБА_1 був ознайомлений з його умовами, а тому, у разі якщо він вважав їх для себе неприйнятними та несправедливими, мав можливість відмовитися від вказаної угоди та укласти правочин з іншим контрагентом на інших умовах.

Також, відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з частиною 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Отже, цивільним законодавством передбачено можливість зменшення штрафних санкцій, які нараховані саме у зв`язку з порушенням зобов`язання. Зважаючи, що проценти за користування кредитом мають іншу правову природу тобто є платою за правомірне користування кредитними коштами, судова колегія відхиляє доводи відповідача про наявність підстав для зменшення розміру заборгованості на підставі статті 551 ЦК України.

Відповідно до статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку про часткову обґрунтованість вимог апеляційної скарги позивача та наявності підстав для зміни рішення в оскаржуваній частині і зменшення суми заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

При зверненні з позовом до суду ТОВ «Бізнес Позика» сплатило судовий збір у сумі 2422,40 грн, за подання апеляційної скарги 1053,74 грн (а.с. 1, 214).

Оскільки позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» задоволено частково, а саме на 96,55 % (104831,82 х 100%) : 108581,82, то позивачу має бути компенсовано 2338,83 грн судового збору у суді першої інстанції.

Оскільки ТОВ «Бізнес Позика оскаржувало рішення суду частково, а саме щодо стягнення 31192,06 грн відсотків, судом апеляційної інстанції задоволено вимоги скарги щодо 27442,06 грн, позивачу має бути компенсовано 927,00 грн судового збору (1053,74 х 87,97% (27442,06 х 100%) : 31192,06).

Загальна сума судових витрат, що підлягає стягненню на користь ТОВ «Бізнес Позика» становить 2338,83 грн + 927,00 грн = 3265,83 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 16 грудня 2024 року змінити.

Збільшити розмір заборгованості за договором № 449271-КС-009 про надання кредиту від 26 серпня 2023 року що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» з 77389,76 грн до 104831 (сто чотири тисячі вісімсот тридцять одна) грн 82 коп., а також стягнутого судового збору з 1726, 52 грн до 3256 (три тисячі двісті п`ятдесят шість) грн 83 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 28 липня 2025 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.В. Маміна

В.Б. Яцина