№ 2/183/2528/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2025 року місто Самар Дніпропетровської області

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дубовенко І.Г., за участю секретаря судового засідання Зозулі В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Самарівського відділу державної виконавчої служби у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», третя особа: ОСОБА_2 , про звільнення майна з-під арешту, суд

в с т а н о в и в :

30 грудня 2024 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом у якому просить зняти арешт з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , накладений приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Маймор С.Ю. на підставі договору іпотеки, 993, від 28.03.2006 року, яка належала на праві приватної власності: ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належала на праві приватної власності: 1/2 частина ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та 1/2 частина ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкоємцями, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 були ОСОБА_4 (1/4 частина) та ОСОБА_2 (1/4 частина). Спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 (тобто 3/4 частини квартири), що прийняла спадщину була ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 залишила заповіт відповідно до якого усе належне їй на час смерті майно заповіла ОСОБА_1 . Позивач у встановлений законодавством строк подала заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , однак отримати свідоцтво про прийняття спадщини не може через те, що на спадкове майно накладений арешт приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Маймор С.Ю. на підставі договору іпотеки № 993, від 28.03.2006 року. Звернувшись до ВДВС щодо з`ясування питання перебування на примусовому виконанні будь-яких документів, де боржниками є ОСОБА_4 та/або ОСОБА_3 позивача повідомлено, що такі виконавчі провадження відсутні. Оскільки арешт майна перешкоджає позивачу у реалізації його спадкових прав, просить задовольнити позов.

Відповідачем поданий відзив на позов, у якому, не погоджуючись із позовом, просить у позові відмовити. В обґрунтування своєї позиції посилається на те, що грошове зобов`язання померлою ОСОБА_3 на суму 1875,70 грн не було виконане, а тому правові підстави для скасування арешту відсутні. Більше того, позивачем не обґрунтовані попередній орієнтовний розрахунок витрат. Через те, що банк в будь-якому випадку права позивача не порушує, вважає що на нього не можуть бути покладені судові витрати.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2025 відкрите провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження, призначене підготовче засідання.

25 лютого 2025 року ухвалою суду за клопотанням представник а позивача витребувані докази у справі.

22 квітня 2025 року ухвалою суду за клопотанням представник а позивача витребувані докази у справі.

11 червня 2025 року ухвалою суду закрите підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

У судове засідання особи, що беруть участь у справі не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені судом. Представником позивача подано заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Також просила суд врахувати той факт, що зобов`язання спадкодавця перед банком виконані позивачем у повному обсязі, про що надана відповідна квитанція. Відповідачем у поданому відзиві обґрунтовано позицію щодо наявності боргових зобов`язань перед банком спадкоємця.

У зв`язку з неявкою осіб, що беруть участь у справі, фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Суд, дослідивши підстави позову, заяви по суті справи подані сторонами, а також надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Відповідно до свідоцтва про право власності, виданого Новомосковським житлово-експлуатаційним об`єднанням 12.12.1998 року квартира АДРЕСА_2 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського МРУЮ у Дніпропетровської області 20 листопада 2007 року складений відповідний актовий запис № 997.

З копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що спадкоємцями першої черги, які прийняли спадщину після її смерті є: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . До дня смерті зі спадкодавцем мешкали ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . Судовим рішенням право власності 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування визнано за вказаними особами порівну, тобто по 1/4 частині.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі №2-1231/10 від 20 травня 2010 року визначено частку ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 в розмірі 1/2 частина, а також визнано за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/4 частину цієї квартири, а також за ОСОБА_2 власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/4 частину цієї квартири.

Відповідно до інформації з ДРРП № 198434356 від 31 січня 2020 року право власності на вказану квартиру у розмірі 3/4 частини зареєстроване за ОСОБА_4 на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.05.2010 року та свідоцтва про право власності від 17.11.2007 року; та у розмірі 1/4 частини зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.05.2010 року. Також у вказаному реєстрі містяться відомості з державного реєстру іпотек, відповідно до яких 28 березня 2006 року реєстратором приватний нотаріус Новомосковського МНО Д/о Маймор С.Ю. внесені відомості щодо обтяження на підставі договору іпотеки, 993, 28 березня 2006 року, бланки серії ВСР № 519028, 519029, 519030, 519031, заборона № 11. Іпотекодержатель ПриватБанк, , майновий поручитель ОСОБА_4 .

Згідно з відомостями Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 21.09.2023 року виконавчі провадження у яких боржником є ОСОБА_6 відсутні.

АТ КБ «ПриватБанк» повідомило представника позивача своїм листом № 20.1.0.0.0/7 201229/7547 від 30.12.2020 року повідомило, що банк не має змоги надати інформацію стосовно клієнта ОСОБА_4 , тому як позивач є відмінним суб`єктом від клієнта ОСОБА_4 , а інформація щодо клієнта банку є інформацією з обмеженим доступом.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського МРУЮ у Дніпропетровської області 12 лютого 2014 року складений відповідний актовий запис № 154.

З копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 вбачається, що 14 травня 2014 року із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_5 , на ім`я якої спадкодавець залишила заповіт. Крім того, 17 травня 2014 року з заявою про відмову від прийняття спадщини за заповітом на користь ОСОБА_5 звернулася ОСОБА_1 .. Постановою нотаріуса свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_5 на спадкове майно, а саме на 3/4 частини квартири АДРЕСА_2 відмовлено, у зв`язку з обтяженням спадкового майна.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що Новомосковським відділом реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 08 січня 2024 року складений відповідний актовий запис № 63.

З копії спадкової справи, заведеної після ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 вбачається, що 03 серпня 2024 року із заявою про прийняття спадщини звернулася позивач, на ім`я якої спадкодавець залишила заповіт. Постановою нотаріуса свідоцтво про право на спадщину позивачу на спадкове майно, а саме на 3/4 частини квартири АДРЕСА_2 відмовлено, у зв`язку з обтяженням спадкового майна. Крім того на інше спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_5 на ім`я позивача видані відповідні свідоцтва про право на спадщину.

Ураховуючи, що спадщина належить спадкоємцю з дня відкриття спадщини, станом на момент накладення заборони ОСОБА_4 була співвласником квартири АДРЕСА_2

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За змістом ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як роз`яснено у п. 2 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

За змістом ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. А відповідно до ст. 319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи бути обмеженим у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Суд зауважує про слушність доводів представника АТ «КБ «ПриватБанк» про те, що заборона на кватиру АДРЕСА_2 , частина якої належала ОСОБА_4 накладена, у зв`язку з існуванням договірних зобов`язань, які були забезпечені договором іпотеки.

Відповідно до наданої позивачем квитанції від 10 червня 2025 року позивачем сплачено за зобов`язанням ОСОБА_7 на рахунок АТ КБ «ПриватБанк» суму в розмірі 1875,70 грн.

Згідно з положеннями статті 41 Конституції України та статті 321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15-ц (провадження № 61-18160св19), від 26 січня 2022 року у справі № 127/1541/14-ц (провадження № 61-2829св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2023 року у справі № 127/1547/14-ц (провадження № 61-12997св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2023 року у справі № 2-3600/09 (провадження № 61-12406св21) викладено правовий висновок про те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про наявність підстав звільнення з-під арешту майна спадкодавця як способу захисту права спадкоємця на набуття права власності на майно, тому як збереження арешту, накладеного нотаріусом як на іпотечне майно з метою забезпечення виконання зобов`язання, за яким позивачем сплачено суму заборгованості, є невиправданим втручанням у право на мирне володіння майном.

Аналізуючи вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 158, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Самарівського відділу державної виконавчої служби у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», третя особа: ОСОБА_2 , про звільнення майна з-під арешту заволинити.

Скасувати обтяження з квартири АДРЕСА_2 , накладене 28 березня 2006 року реєстратором приватний нотаріус Новомосковського МНО Д/о Маймор С.Ю. на підставі договору іпотеки, 993, 28 березня 2006 року, бланки серії ВСР № 519028, 519029, 519030, 519031, заборона № 11; реєстраційний номер обтяження 3027199.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;

відповідач - Самарівський відділ державної виконавчої служби у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), місцезнаходження: 51200, Дніпропетровська область, м.Самар, вул. Гетьманська, буд.7;

відповідач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», , місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1-д;

третя особа - ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя І.Г.Дубовенко