Справа № 183/176/25
№ 2/183/79/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2025 року Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря судових засідань Шевченко О.С.,
розглянувши, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Губиниської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області, третя особа: державний нотаріус Другої Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Крутько Людмила Петрівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -
Стислий виклад позиції позивача.
У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Губиниської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області, третя особа: державний нотаріус Другої Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Крутько Людмила Петрівна, в якому просить визначити додатковий строк тривалістю в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько (згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис № 75 від 14 листопада 1959 року) ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Новомосковським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 966 від 10.06.2024 року.
За час свого життя ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений старостою Миколаївського старостинського округу Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області Лимар Т.В. 16 квітня 2024 року та зареєстрований в реєстрі за № 74, згідно якого ОСОБА_1 заповідав все майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і в загалі все то, що по закону буде йому належати на день смерті.
Після смерті батька залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
У встановлений законом 6-ти місячний строк для прийняття спадщини після смерті батька із заявою позивач не звернувся до нотаріальної контори і не зміг реалізувати своє право на прийняття спадщини, через пропуск встановленого терміну. Причиною пропуску строку на прийняття спадщини послужило те, що він не знав про наявність заповіту, про який дізнався тільки 23 грудня 2024 року від старости Миколаївського старостинського округу Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, копію якого йому надали. Батько за життя ніколи не казав йому про заповіт.
Позивач звернувся до нотаріуса з вищевказаним заповітом, але державний нотаріус другої Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області листом від 25 грудня 2024 року відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 через пропуск встановленого терміну.
Позивач вважає, що пропустив строк прийняття спадщини з поважної причини, зокрема з необізнаністю про наявність заповіту, у зв`язку із чим був змушений з метою реалізації своїх законних прав та інтересів звернутися до суду із відповідною заявою.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 10 січня 2025 року відкрите загальне позовне провадження по справі (а.с. 23).
Ухвалою суду від 24 березня 2025 року залучено належного відповідача по справі (а.с. 33).
Ухвалою суду від 24 березня 2025 року зобов`язано Другу самарійську державну нотаріальну контору надати копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 (а.с. 35).
Ухвалою суду від 01 травня 2025 року призначено розгляд справи по суті (а.с. 40).
В судове засідання представник позивача - адвокат Кострицька М.В. не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала.
Відповідач - Губиниська селищна рада Самарівського району Дніпропетровської області відзив на позов не подала, в судове засідання не з`явилися, про час та дату судового засідання була повідомлена належним чином.
Третя особа державний нотаріус Другої самарівської нотаріальної контори Дніпропетровської області Крутько Л.П. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність.
Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи, за наявними у справі доказами.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.
Фактичні обставини справи.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_2 ., ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується його свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис № 75 від 14 листопада 1959 року (а.с. 15).
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Новомосковським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 966 від 10.06.2024 року (а.с. 14).
За життя ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений старостою Миколаївського старостинського округу Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області Лимар Т.В. 16 квітня 2024 року та зареєстрований в реєстрі за № 74, згідно якого ОСОБА_1 заповідав все майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і в загалі все то, що по закону буде йому належати на день смерті (а.с. 13).
Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.19).
Витяг зі Спадкового реєстру, сформований 15.04.2025 року державним нотаріусом Крутько Л.П. та її лист свідчить про відсутність заведеної спадкової справи після смерті ОСОБА_2 (а.с.37-39).
Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані наступними нормами закону.
Відповідно до вимог статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її померлою.
На підставі вимог статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.
В силу ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.ст. 1220-1221, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.
Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.
Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Натомість судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).
В той же час, відповідно до ст.ст. 1273-1275 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву.
Відповідно до ст.ст.1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.
Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Виходячи з вищевикладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини.
Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк.
Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.
Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 06.02.2013 року в справі № 6-167цс12.
Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.
Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Таким чином, правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 року № 6-1320цс17.
Тобто, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
В обґрунтування поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини позивач посилається на те, що про існування заповіту, складеного ОСОБА_2 , йому не було відомо.
Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 17.12.2021 у справі № 369/6254/19-ц, оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема, необізнаність спадкоємців про наявність заповіту.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що необізнаність позивача про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Крім того, суд бере до уваги, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.
На підставі викладеного, надавши оцінку доказам, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76-82, 89, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Губиниської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області, третя особа: державний нотаріус Другої Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Крутько Людмила Петрівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, - задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком в три місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів, з моменту проголошення цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач - Губиниська селищна рада Самарівського району Дніпропетровської області, , адреса: 51250, Дніпропетровська область, Самарівський район, с. Губиниха; вул. Шевченка, буд.16;

Третя особа - Державний нотаріус Другої самарівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Крутько Людмила Петрівна, місцезнаходження: площа Героїв, буд.1, м.Самар, Дніпропетровська область, 51200.

Суддя Сорока О.В.