Справа № 304/156/24 Провадження № 6/304/14/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2025 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді - Ганька І. І.,

з участю секретаря судового засідання Галас Т.Ю.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Пітуха Василя Івановича про розстрочку виконання судового рішення від 10 квітня 2025 року у цивільній справі № 304/156/24 за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

адвокат Пітух В.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , в електронній формі через систему «Електронний суд» подав заяву, в якій просить розстрочити ОСОБА_1 виконання рішення Перечинського районного суду від 10 квітня 2025 року по справі №304/156/24, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 500831736 від 10 червня 2020 року в розмірі 245 951 (двісті сорок п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят одна) грн 87 коп, з яких 245 951 грн 87 коп заборгованість за тілом кредиту, терміном на 12 місяців з дня постановлення ухвали, шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі 20 496,00 грн до 10 числа кожного місяця до 10 квітня 2026 року та останнього платежу у розмірі 20 495,87 грн до 10 травня 2026 року. Зазначає, що рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 10 квітня 2025 року позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково стягнуто із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 500831736 від 10 червня 2020 року в розмірі 245 951 (двісті сорок п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят одна) грн 87 коп, з яких 245 951 грн 87 коп заборгованість за тілом кредиту, а у задоволенні решти позовних вимог відмовлено, а також стягнуто із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» судовий збір у сумі 3 689 (три тисячі шістсот вісімдесят дев`ять) грн 37 коп. Вказане рішення набуло законної сили 13 травня 2025 року та не оскаржувалось відповідачем в апеляційному порядку. Можливості сплатити заборгованість в повній мірі одним платежем на даний час у відповідача ОСОБА_1 немає. Підставами для розстрочення рішення суду є наявність єдиного доходу боржника ОСОБА_1 (заробітної плати), відсутність будь-якого майна на праві власності на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу, відсутність інших банківських рахунків, на яких розміщені грошові кошти, та оголошення в країні військового стану, що унеможливлює виконання рішення суду одним платежем. Також звертає увагу на те, що при наявності єдиного джерела доходів заробітної плати, звернення стягнення на такий рахунок органами ДВС та/або приватним виконавцем на період дії військового стану діє заборона на звернення стягнення на доходи боржника. Крім цього, 28 лютого 2022 року Торгово-промислова палата України на підставі ст. 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02 грудня 1997 року № 671/97-ВР, Статуту ТПП України засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24 лютого 2022 року відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи викладене, Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для об`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору (контракту, угоди тощо) обов`язків згідно із законодавчими чи іншими нормативними актами виконання відповідно яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремими податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких(-го) настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких(-го) стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Зауважує, що стягувач АТ «СЕНС БАНК», отримавши виконавчий лист, матиме строк для його пред`явлення протягом трьох років до 13 травня 2028 року, при цьому ОСОБА_1 клопоче про розстрочення рішення суду до 10 травня 2026 року. На підставі наведеного просить задовольнити заяву.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Пітух В.І. не з`явилися, однак останній в електронній формі через систему «Електронний суд» подав заяву про проведення розгляду питання про розстрочку виконання судового рішення без їх участі, а також з урахуванням сплати двох часткових платежів за червень та липень 2025 року уточнив заявлені вимоги, а саме просив розстрочити ОСОБА_1 виконання рішення Перечинського районного суду від 10 квітня 2025 року по справі № 304/156/24, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 500831736 від 10 червня 2020 року в розмірі 245 951 (двісті сорок п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят одна) грн 87 коп, з яких 245 951 грн 87 коп заборгованість за тілом кредиту, терміном на 10 місяців з дня постановлення ухвали, шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі 20 496,00 грн до 10 числа кожного місяця до 10 квітня 2026 року та останнього платежу у розмірі 20 495,87 грн до 10 травня 2026 року.

Представник Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» адвокат Рудницький Ю.І. у судове засідання також не з`явився, в електронній формі через систему «Електронний суд» подав заяву, у якій просив позов задовольнити у повному обсязі, не заперечив проти винесення заочного рішення у справі та проведення судового засідання за його відсутності.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши заяву та матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Суд встановив, що рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 10 квітня 2025 року у цивільній справі № 304/156/24 позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково стягнуто із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 500831736 від 10 червня 2020 року в розмірі 245 951 (двісті сорок п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят одна) грн 87 коп, з яких 245 951 грн 87 коп заборгованість за тілом кредиту, а у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Також стягнуто із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» судовий збір у сумі 3 689 (три тисячі шістсот вісімдесят дев`ять) грн 37 коп.

З доданих до заяви письмових матеріалів видно, що ОСОБА_1 з 03 березня 2025 року офіційно працевлаштувався та єдиним джерелом його доходу є заробітна плата; нерухомим майном не володіє.

Крім цього, 21 липня 2025 року ОСОБА_1 на виконання вищевказаного судового рішення сплачено Акціонерному товариству «Сенс Банк» 40 992,00 грн.

Таким чином, залишок заборгованості ОСОБА_1 перед Акціонерним товариством «Сенс Банк» за кредитним договором № 500831736 від 10 червня 2020 року становить 204 959,87 грн.

Розстрочка виконання рішення суду це розподіл виконання рішення на частини, що підлягають виконанню протягом певного періоду часу або через певні періоди часу, що призводять до перенесення строку виконання рішення на пізніші періоди, зокрема, полягає в розподілі належних до сплати сум платежу на певні частини із встановленням конкретного строку для виконання кожної з визначених частин рішення. При розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення суд виходить з міркувань доцільності та об`єктивності необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання такого додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання строку для розстрочки виконання рішення суд не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, розстрочка має бути компромісом між заінтересованими сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, право на суд, захищене ст. 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II). Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (див. рішення від 07 червня 2005 року у справі «Фуклев проти України», заява № 71186/01, п. 84). На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці (рішення від 17 травня 2005 року у справі «Чіжов проти України» п. 40, заява N 6962/02). Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п. 1 ст. 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (див. рішення у справі «Comingersoll S. A.» проти Португалії», заява № 35382/97, п. 23, ECHR 2000-IV).

Окрім того, вирішуючи справу «Шмалько проти України» Європейський суд з прав людини в п. 43 свого рішення від 20 липня 2004 року дійшов наступного висновку: «Суд наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду однієї зі сторін. Було б незрозуміло, як би стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Також, як зазначив Конституційний Суд України в пункті 3 мотивувальної частини рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012, за практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (Рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Як передбачено ч. 4 ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У відповідності до ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Враховуючи, що на підставі зібраних доказів встановлено складне матеріальне становище ОСОБА_1 , останній працевлаштувався лише з 03 березня 2025 року, де отримує заробітну плату, тоді як інших джерел доходу немає, суд дійшов висновку про задоволення уточненої заяви про розстрочення виконання судового рішення.

Керуючись ст. 435, 258-261 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Уточнену заяву задовольнити.

Розстрочити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , виконання рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 10 квітня 2025 року у цивільній справі № 304/156/24 про стягнення з нього на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованості за кредитним договором № 500831736 від 10 червня 2020 року у розмірі 204 959 (двісті чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн 87 коп, терміном на 10 (десять) місяців з дня постановлення ухвали, шляхом сплати дев`яти щомісячних платежів у розмірі 20 496 (двадцять тисяч чотириста дев`яносто шість) грн 00 коп та одного платежу у розмірі 20 495 (двадцять тисяч чотириста дев`яносто п`ять) грн 87 коп до 10 числа кожного місяця.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий: Ганько І. І.