г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1188/25
Номер провадження 2/213/1057/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нестеренка О.М.,

секретар судового засідання Шульга В.С.,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача.

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» заборгованість за кредитним договором №102807868 від 30.03.2021 у розмірі 62499 грн, сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Позов обґрунтовано обставинами:

30.03.2021 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН», відповідач подала Заявку на отримання кредиту №102807868. ТОВ «МІЛОАН» направило відповідачу електронним повідомленням(SMS)одноразовий ідентифікатор, при введенні якого відповідач підтверджує прийняття умов Договору про споживчий кредит №102807868 від 30.03.2021.

Таким чином, ОСОБА_1 уклала договір про споживчий кредит №102807868 від 30.03.2021 з ТОВ «МІЛОАН» та на підставі платіжного доручення йому були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 15000 гривень.

Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого, 29.07.2021 згідно з умовами Договору відступлення прав вимоги №05Т, ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги за Кредитним договором №102807868 від 30.03.2021 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача.

24.01.2022 між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» укладено Договір факторингу № 1/15, у відповідності до умов якого та згідно Додатку № 1 до Договору факторингу, набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит №102807868 від 30.03.2021.

Згідно з додатком № 1 до Договору факторингу сума боргу перед ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 62499 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 14550 грн; заборгованість за відсотками - 47949 грн; заборгованість за комісією - 0 грн; заборгованість за пенею - 0 грн.

Позиція відповідача

У встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк від відповідача не надходило ні заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, ні відзиву на позовну заяву.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

19.03.2025 позовна заява отримана судом.

24.03.2025 судом отримано відповідь про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

25.03.2025 ухвалою судді постановлено залишити позовну заяву без руху.

31.03.2025 представником позивача було усунуто недоліки на виконання ухвали суду.

01.04.2025 ухвалою судді у справі було відкрито провадження, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

09.04.2025 представник відповідача надала заяву про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді.

29.04.2025 від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням на слідчих діях по кримінальному провадженню.

26.05.2025 від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням у відпустці.

22.07.2025 до суду надійшла заява про зміну назви позивача.

28.07.2025 ухвалою суду було задоволено заяву представника позивача про зміну найменування позивача.

Сторона відповідача відзив на позов не подавала.

Інших заяв, клопотань від сторін до суду не надходило.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

Зміст позовних вимог полягає у стягненні з відповідача заборгованості, що виникла внаслідок порушення останнім грошового зобов`язання перед позивачем.

Судом встановлено, що 30.03.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем було укладено кредитний договір № 102807868, шляхом подачі Анкети-заяви на отримання кредиту, який укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в ІТС товариства та підписаний позичальником електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора (документ ЕС від 19.03.2025).

При цьому, суд враховує, що прізвище позичальника за кредитним договором зазначається як ОСОБА_2 .

Водночас за відомостями Реєстру Криворізької міської територіальної громади від 24.03.2025, відповідач обліковується як ОСОБА_3 ) (а.с. 13).

Враховуючи, що представником позивача було подано уточнений позов, в якому він просить стягнути заборгованість саме з ОСОБА_1 , суд не може тлумачити невідповідність прізвища позичальника проти кредитодавця, з огляду на те, що особу позичальника можна встановити за його РНОКПП та паспортними даними.

Згідно з п.1.2. договору сума кредиту становить 15000,00 грн. Кредит надається загальним строком на 30 днів з 30.03.2021 року. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 29.04.2021 року. Відповідно до п.2.1. договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (документ ЕС від 19.03.2025).

Даним Договором були визначені основні умови кредитування, а саме: комісія за надання кредиту 0,00 грн, яка нараховується за ставкою 0% від суми кредиту одноразово; проценти за користування кредитом 4500 грн, що нараховуються за ставкою 1 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 % від фактичного залишку за кожен день користування кредитом; тип процентної ставки фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього Договору.

Договір підписаний відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора, дата підписання 31.03.2021 о 15:47.

Дата підписання генеральним директором ТОВ «Мілоан» Вініченком Олексієм Віталійовичем 30.03.2021 о 15:05.

Водночас відповідно до Анкети-заяви на кредит № 102807868, дата створення якої 30.03.2021, процес оформлення та розгляду заяви відображений таким чином (документ ЕС від 19.03.2025):

Оброблення заяви 30.03.2021 о 03:05:15;

Автоматична перевірка 30.03.2021 о 03:05:44;

Перевірка у БКІ 30.03.2021 о 03:05:48;

Скоринг 30.03.2021 о 03:05:56;

Підписання договору - 30.03.2021 о 03:05:58;

Оброблено 31.03.2021 о 03:47:26.

Дата рішення про погодження заяви 30.03.2021.

До договору додано графік платежів та паспорт споживчого кредиту. Графік платежів не містить посилання на електронний підпис позичальника одноразовим ідентифікатором, паспорт споживчого кредиту містить примітку про підписання позичальником цього документу електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до платіжного доручення № 26380952 від 31.03.2021, ТОВ «МІЛОАН» перерахувало на рахунок ОСОБА_1 15000,00 грн (документ ЕС від 19.03.2025).

Відповідно до детального розрахунку заборгованості 31.03.2021 відповідачу надано кредит у розмірі 15000,00 грн.

З 01.04.2021 по 29.04.2021 відповідачу нараховувались відсотки за ставкою згідно з п. 1.5.2 договору, 30.04.2021 відповідачу нараховано відсотки за ставкою згідно з п. 1.6 договору, нараховано комісію за пролонгацію, а також сплачено відповідачем комісію за пролонгацію, тіло кредиту та проценти по кредиту.

Відповідно до п. 2.3.1.1. Договору пролонгація на пільгових умовах передбачає, що позичальник для продовження строку кредитування за цим пунктом має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту.

Строки продовження на пільгових умовах 3, 7 та 15 днів.

З детального розрахунку видно, що позичальнику було продовжено строк кредитування на пільгових умовах на 3 дні з 01.05.2021 по 03.05.2021.

З 04.05.2021 по 01.07.2021 (59 днів) позичальнику нараховувались відсотки за ставкою згідно з п. 1.6 договору.

Відповідно до п. 2.3.1.2. пролонгація на стандартних (базових) умовах передбачає, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).

Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору.

У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування(пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.

З огляду на зазначене, можна дійти проміжного висновку, що договір про споживчий кредит було пролонговано двічі на пільгових умовах та на стандартних (базових умовах).

29.07.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір відступлення прав вимоги №05Т, відповідно до якого до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» перейшло право вимоги за кредитними договорами вказаними в реєстрі боржників, а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги до відповідача.

24.01.2022 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» укладено договір факторингу №1/15, відповідно до якого до ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» перейшло право вимоги за кредитними договорами вказаними в реєстрі боржників, а відповідно ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» набуло право вимоги до відповідача. Згідно з Додатком до договору факторингу №1/15 від 24.01.2022, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №102807868 від 30.03.2021 становить 62499 грн (заборгованість за тілом 14550 грн, заборгованість за відсотками 47949 грн).

Вказаний розмір заборгованості узгоджується з детальним розрахунком.

Представником позивача вживались заходи досудового врегулювання спору, а саме 02.11.2024 на адресу відповідача направлено досудову вимогу, в якій вказано, що станом на 02.11.2024 заборгованість за кредитним договором №102807868 від 30.03.2021 становить 62499 грн та повідомлено щодо необхідності сплати заборгованості у строк до 02.12.2024.

В судове засідання сторони не з`явились, їх належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутності представника, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач про дату та час розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та у порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України. Судові повістки та копія ухвали про відкриття провадження від 01.04.2025 направлялись судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача, але були повернуті до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, правом надання відзиву на позов не скористався, будь-яких заяв, клопотань від нього не надходило.

За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Щодо форми правочину та його змісту.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 ЦК України).

Договір, що за своєю правовою природою є двостороннім правочином, є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.ст. 626,628 ЦК України).

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається за загальним правилом шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до положень 12 Закону України «Про електрону комерцію» одним із моментів підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Згідно з абзацом 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1ст. 1054 Цивільного кодексу України-за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтями 1046, 1048 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Щодо належності Паспорта споживчого кредиту до письмової форми договору.

Незважаючи на те, що законодавцем передбачена можливість фіксування правочину в кількох документах, які текстуально відтворюють волю сторін, потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Вказана правова позиція міститься у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2022 у справі № 393/126/20.

Щодо виконання зобов`язання.

За загальним правилом, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону (ст.ст. 526,527,530 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором.

Приписами ч. 2 ст. 615 ЦК України визначено: одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Щодо відступлення права вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Відповідно до ч. 1ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Щодо належності Паспорта споживчого кредиту до письмової форми договору.

Незважаючи на те, що законодавцем передбачена можливість фіксування правочину в кількох документах, які текстуально відтворюють волю сторін, потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Вказана правова позиція міститься у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2022 у справі № 393/126/20.

V. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Відповідно до ч. 1, 2ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Частинами 1, 3статі 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач погодився з умовами Кредитного договору №102807868 від 30.03.2021, про що свідчить наявність електронного підпису одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору.

Також встановлено, що кредитодавцем виконані умови договору, кредитні кошти були перераховані відповідачу. Останній не виконав зобов`язання за договором, вчасно отримані в кредит кошти не повернув, відсотки та комісію за користування такими коштами не сплатив, заборгованість погашена не була.

Таким чином, позивачем підтверджений факт укладення кредитного договору з відповідачем та порушення ним взятих на себе зобов`язань.

Також встановлено судом набуття позивачем права вимоги до відповідача за договором кредиту №102807868 від 30.03.2021.

Відповідач відзив на позов та будь-яких доказів на спростування того, що він в електронному режимі підписував Кредитний договір, отримував кредитні кошти та користувався ними, а також щодо суми заборгованості перед позивачем у вказаному розмірі - не надав.

Суд також дійшов висновку про правомірність пролонгації договору про споживчий кредит на пільгових умовах та на стандартних (базових умовах), адже були дотримані всі умови, визначені договором для продовження строку кредитування.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими.

Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак підлягає стягненню з відповідача у повному розмірі.

Керуючись статтями 3-5, 12, 13, 76-81, 83, 89 ч. 1, ч. 3, 178 ч. 8, 259, 263-265, 268, 273, 279 ч. 5, 280 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» заборгованість за Кредитним договором №102807868 від 30.03.2021 року у розмірі 62499 (шістдесят дві тисячі чотириста дев`яносто дев`ять) грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 14550 грн; заборгованість за відсотками 47 949 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 (шість тисяч) грн 00 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено та підписано 28.07.2025 без проголошення.

Відомості про сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС», , місцезнаходження: 07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1.

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя О.М. Нестеренко