Справа № 459/2289/25
Провадження № 4-с/459/9/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року Шептицький міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Новосада М.Д.

з участю секретаря судового засідання Козак І. Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицький справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та (або) бездіяльність начальника Шептицького ВДВС у Шептицькому районі Львівської області Західного МРУ МЮ (м.Львів) Володимира Павліхи,-

В С Т А Н О В И В :

09.07.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду із даною скаргою, в якій просить визнати неправомірною відмову начальника виконавчої служби у задоволенні заяви про зняття арешту з належного йому нерухомого майна та зобов`язати Шептицький ВДВС у Шептицькому районі Львівської області ЗМУ МЮ зняти арешт з усього нерухомого його майна, який було накладено постановою від 31.01.2020 на підставі виконавчого листа №753/20004/17, виданого Дарницьким районним судом міста Києва, реєстраційний номер обтяження: № 35277516 від 31.01.2020 .

В обґрунтування скарги вказав, що у провадженні Шептицького ВДВС у Шептицькому районі Львівської області Західного МРУ МЮ знаходиться ВП №61096208 з виконання виконавчого листа №753/20004/17, виданого Дарницьким районним судом міста Києва про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 алiментів на утримання дiтей. Згiдно постанови Київського апеляцiйного суду №753/20004/17 від 04.11.2020 розмiр стягуваних алiментiв зменшено.

Постановою головного державного виконавця від 28.01.2020 відкрито виконавче провадження. Після чого, у рамках виконавчого провадження №61096208, винесено постанову про арешт майна боржника від 31.01.2020, на підставі виконавчого листа №753/20004/17, якою накладено арешт на все нерухоме майно, що йому належить. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав в реєстрі міститься запис про обтяження за № 35277516 від 31.01.2020 року здійсненого на підставі вищевказаної постанови та винесено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна (все майно).

Однак, зазначає, що станом на 12.06.2025 переплата по аліментах становить - 10 257,98 грн. З 01.05.2022 року він зареєстрований як фізична особа-підприємець (ФОП) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Листом начальника Шептицького ВДВС у Шептицькому районі Львівської області ЗМУ МЮ від 01.07.2025 йому було відмовлено у скасуванні арешту, мотивуючи таку тим, що накладений арешт забезпечить майбутнє виконання рішення.

Запевняє, що жодних правових підстав для арешту майна немає, адже заборгованість по сплаті аліментів відсутня, а він офіційно працевлаштований та регулярно сплачує аліменти.

Учасники в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи.

Заявник подав заяву про розгляд скарги у його відсутності, таку підтримав, просив задоволити.

У відповідності до приписів ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали поданої скарги, суд дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що постановою головного державного виконавця від 28.01.2020 було відкрито виконавче провадження №61096208 на підставі виконавчого листа №753/20004/17, виданого Дарницьким районним судом міста Києва про стягнення аліментів з ОСОБА_1 .

У зв`язку із заборгованістю по сплаті аліментів сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, постановою головного державного виконавця Червоноградського (Шептицького) ВДВС у Шептицькому районі Львівської області Західного МРУ МЮ від 31.01.2020 ВП №61096208, було накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_1 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав в реєстрі міститься запис про обтяження за № 35277516 від 31.01.2020 року здійсненого на підставі вищевказаної постанови та винесено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна (все майно).

Як вбачається із копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 з 06.04.2022 зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Згідно розрахунку заборгованості по виконавчому документу №753/20004/17 у виконавчому провадженні № 61096208, станом на 12.06.2025 переплата по аліментах становить -10 257,98 грн, що свідчить про те, що ОСОБА_1 вчасно та сумлінно виконує свій обов?язок по сплаті аліментів.

Встановлено, що ОСОБА_1 звертався до Шептицького ВДВС у Шептицькому районі Львівської області Західного МРУ МЮ із заявою про скасування арешту з належного йому майна, однак йому було відмовлено в задоволенні такої.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Так, відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення (ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частинами четвертою, п`ятою статті 59Закону №1404-VIII передбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Судом встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів у виконавчому провадженні, в ході якого було накладено арешт на майно ОСОБА_1 відсутня.

Крім того, ОСОБА_1 , як встановлено судом, офіційно працевлаштований, зареєстрований як фізична особа-підприємець, що на думку суду є належним забезпеченням виконання рішення суду в майбутньому.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю .

Згідно із ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Зазначена у скарзі бездіяльність порушує визначене ст.319 ЦК України право заявника розпоряджатись своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 447-453 ЦПК України , суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірними дії начальника Шептицького відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 01.07.2025 року щодо відмови у знятті арешту з усього нерухомого майна боржника, накладеного постановою від 31.01.2020 у виконавчому провадженні № 61096208.

Зобов?язати Шептицький відділ державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з усього нерухомого майна, що перебуває у власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який було накладено на підставі постанови про арешт майна боржника від 31.01.2020, на підставі виконавчого листа №753/20004/17, виданого Дарницьким районним судом міста Києва, реєстраційний номер обтяження: № 35277516 від 31.01.2020 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвалу складено 25.07.2025.

Суддя: М. Д. Новосад