Справа № 697/645/25
Провадження № 2-др/697/16/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Скирда Б.К., розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Крикунова Олександра Володимировича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Крикунов Олександр Володимирович звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з позивача ОСОБА_2 понесені відповідачем судові витрати на правову допомогу в розмірі 20 000,00 грн.

В обгрунтування заяви вказує, що рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10.06.2025 було вирішено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання відмовити. Одночасно з ухваленням судового рішення не було вирішено питання розподілу судових витрат на професійну правову допомогу. Відповідач у першому судовому документі, який був поданий по суті справи в відзиві на позовну заяву зазначав орієнтовний розмір витрат, які очікує понести на професійну правову допомогу в сумі 20 000,00 грн. Отже, заява про розмір витрат на правову допомогу була внесена до відзиву на позовну заяву, що на підставі ст. 141 ЦПК України є підставою для відшкодування понесених стороною судових витрат. Рішення суду було прийнято 10.06.2025, останній день п`ятиденного строку на подання доказів понесених судових витрат спливає 15.06.2025. Таким чином, відповідач не пропустив останній день строку на подання доказів понесених судових витрат на професійну правову допомогу. Крім того, у відповідача з адвокатом було укладено договір про надання правової допомоги з погодинним розміром оплати. Тому, відповідач з поважних причин не подав докази понесених судових витрат до виходу суду в нарадчу кімнату для прийняття рішення, оскільки акт виконаних робіт був підписаний між відповідачем та адвокатом після закінчення судового розгляду по фактично відпрацьованому часу.

На підставі ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд не вбачає необхідності викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Ознайомившись з вказаною заявою, матеріалами цивільної справи, суд дійшов висновку про залишення заяви без розгляду з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.06.2025 судом ухвалено рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання відмовлено (а.с.121-125).

Під час постановлення рішення суду не вирішувалось питання про судові витрати.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частинами 1, 2 статті 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Порядок розподілу судових витрат по справі визначений ст. 141 ЦПК України, відповідно до якого та з врахуванням положень ст. 265 ЦПК України, яка визначає зміст рішення суду, за загальним правилом, судові витрати розподіляються під час ухвалення рішення суду, за умови надання стороною до ухвалення такого рішення доказів понесення відповідних витрат.

Виключення з цього правила міститься в ч. 8 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Вказане підтверджується також позицією Верховного Суду у постанові від 26.07.2023 по справі № 160/16902/20, де зазначено, що якщо до завершення розгляду сторона не заявила суду про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, й, відповідно, не надала документів, які ці витрати підтверджують, суд у такому випадку не має підстав розподіляти ці витрати.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Положення частини 8 статті 141 ЦПК України щодо подання доказів витрат, які сторона понесла у зв`язку з розглядом справи, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду містить імперативну вимогу умову, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Верховний Суд, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасність подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, зробив такі висновки щодо застосування норм процесуального права, зокрема:

- право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 134, 137 ЦПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (постанова Верховного Суду від 19.07.2021 у справі № 910/16803/19);

- процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою до закінчення судових дебатів (постанови Верховного Суду від 27.01.2022 у справі № 921/221/21 та від 31.05.2022 у справі № 917/304/21);

- потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів на підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи. Неподання чи не заявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду (постанова Верховного Суду від 29.06.2022 у справі № 161/5317/18).

Аналогічні висновки викладені у додатковій постанові Верховного Суду від 17.12.2021 у справі № 10/5026/290/2011(925/1502/20).

У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 520/8662/19 зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21 суд зазначив, що у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2024 року у справі № 346/2744/21.

Встановлено, що судове засідання по справі, зокрема за участю представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Крикунова О.В., проведено 10.06.2025 в режимі відеоконференції. В судовому засіданні безпосередньо брали участь відповідач та представник відповідача - адвокат Крикунов О.В. Ні представником відповідача, ні відповідачем не було заявлено відповідну заяву чи клопотання про звернення з заявою про стягнення витрат на правничу допомогу як в усній формі чи шляхом письмового звернення до закінчення судових дебатів, що підтверджується відповідними звукозаписами протоколів судового засідання.

У наданому до матеріалів справі відзиві сторона відповідача не просила стягнути з позивача судові витрати, лише в мотивувальній частині міститься посилання на орієнтовний розмір судових витрат, докази понесення яких будуть надані до виходу суду в нарадчу кімнату.

Таким чином, вимога щодо розподілу судових витрат на правову допомогу не була заявлена у встановленому законом порядку ні в наданих до суду відзиві, клопотаннях, ні до закінчення судових дебатів.

Посилання представника відповідача на неможливість надання доказів понесених витрат до переходу суду до стадії прийняття рішення не заслуговують на увагу, оскільки беручи участь в судовому засіданні, представник відповідача мав можливість заявити про намір подати такі докази протягом п`яти днів в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

За таких обставин, заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу подано до суду без дотримання вимог звернення із відповідною заявою під час судового розгляду, передбачених ч. 8 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим подана заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 14, 43, 141, 260, 261, 353-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Крикунова Олександра Володимировича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Головуючий Б . К . Скирда