Провадження № 2/734/968/25 Справа № 734/2932/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 липня 2025 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області, в складі:

головуючого-судді Іванюк Т.І.,

за участю:

секретаря судових засідань Ієвлевій О.В,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Козелець цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Козелецької селищної ради, Чернігівського району, Чернігівської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання права власності на спадкове майно за законом,

В С Т А Н О В И В:

До Козелецького районного суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за законом до суду звернулась ОСОБА_1 до Козелецької селищної ради, Чернігівського району, Чернігівської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_2 . На день смерті вона проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 одна.

Вказане підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 06.06.2014 року, довідкою Омелянівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області № 183 від 09.06.2015 року.

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, в тому числі, входить право на земельну частку (пай) розміром 4,04 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель колективної власності КСП «Козелецьке» с. Омелянів Козелецького району Чернігівської області, що належало спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0123095, виданого на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації № 466 від 29.10.1996 року.

Ще за життя 10.12.1984 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем Омелянівської сільської Ради народних депутатів Козелецького району Чернігівської області Примою О.Г. та зареєстрований в реєстрі за № 11. Цим заповітом на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: «усе моє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що мені буде належати на день моєї смерті і на що я за законом матиму право, заповідаю: ОСОБА_3 ».

Даний заповіт на день смерті заповідача не змінений і не скасований.

Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв її син ОСОБА_3 шляхом фактичних дій вступив в управління спадковим майном до виповнення шестимісячного строку з для відкриття спадщини відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), про що свідчить довідка Омелянівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області № 341 від 07.08.2014 р.

Спадкова справа до майна померлої ОСОБА_2 заведена в Козелецькій районній державній нотаріальній конторі, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 37753979 від 01.07.2014 року.

Родинні відносини між ними підтверджуються рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 03.07.2014 р. у справі № 734/1873/14.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_3 . На день смерті він проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_2 разом із дружиною ОСОБА_4 .

Вказане підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 20.02.2018 року, довідкою Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради № 8177 від 04.07.2018 року.

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить успадковане після смерті матері ОСОБА_2 , але не оформлене належним чином право на земельну частку (пай) розміром 4,04 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель колективної власності КСП «Козелецьке» с. Омелянів Козелецького району Чернігівської області, що належало спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0123095, виданого на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації № 466 від 29.10.1996 року.

Спадщину після його смерті прийняла дружина ОСОБА_4 на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та у встановлений законодавством строк не заявила про відмову від неї.

Подружні відносини між ними підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_3 від 06.11.1964 р. громадянами ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , актовий запис № 228, дружині присвоєно прізвище ОСОБА_6 .

Спадкова справа до майна померлого ОСОБА_3 в оранах нотаріату не заводилась, оскільки ще за свого життя він розпорядився своїм майном належну частину житлового будинку в АДРЕСА_3 продав позивачу згідно договору купівлі-продажу від 29.08.2016 р. Про належну йому в порядку спадкування земельну частку (пай) не знав.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_4 . На день смерті вона проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_2 одна.

Вказане підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 від 21.12.2024 року, довідкою Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради № 4601 від 03.07.2025 року.

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить успадковане після смерті чоловіка ОСОБА_3 , але не оформлене належним чином право на земельну частку (пай) розміром 4,04 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель колективної власності КСП «Козелецьке» с. Омелянів Козелецького району Чернігівської області на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0123095, виданого на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації № 466 від 29.10.1996 року.

Спадкова справа до майна померлої ОСОБА_4 заведена за заявою в приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Матвієнко Оксани Василівни (адреса: АДРЕСА_4 ), що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 80947699 від 25.04.2025 року.

Родинні відносини між нами підтверджуються свідоцтвом про народження НОМЕР_5 від 01.11.1965 р. ОСОБА_1 , актовий запис № 503, батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Влітку 2024 року позивач звернувся до працівників Головного управління ДГК у Чернігівській області в с-щі Козелець, де дізнався, що на ім`я ОСОБА_2 був виписаний сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0123095, зареєстрований 22.11.1996 р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 95.

Це ж підтверджується листом Головного управління ДГК у Чернігівській області № 29-25-0.5-3596/2-25 від 25.06.2025 р., в якому також зазначено, що сертифікат не отриманий власницею у зв`язку зі смертю.

Розпорядженням Козелецької районної державної адміністрації № 466 від 29.10.1996 року затверджено розрахунки вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовах (кадастрових) гектарах по колективних сільськогосподарських підприємствах, в тому числі «Козелецьке».

Не маючи можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину подати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу через його відсутність, позивач змушені звернутись до суду для захисту своїх прав шляхом його визнання.

Позивач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача Козелецької селищної ради у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяви про розгляд справи за його відсутності, проти позову заперечень не має.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав:

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_2 . На день смерті вона проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 одна.

Вказане підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 06.06.2014 року, довідкою Омелянівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області № 183 від 09.06.2015 року.

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, в тому числі, входить право на земельну частку (пай) розміром 4,04 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель колективної власності КСП «Козелецьке» с. Омелянів Козелецького району Чернігівської області, що належало спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0123095, виданого на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації № 466 від 29.10.1996 року.

Ще за життя 10.12.1984 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем Омелянівської сільської Ради народних депутатів Козелецького району Чернігівської області Примою О.Г. та зареєстрований в реєстрі за № 11. Цим заповітом на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: «усе моє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що мені буде належати на день моєї смерті і на що я за законом матиму право, заповідаю: ОСОБА_3 ».

Даний заповіт на день смерті заповідача не змінений і не скасований.

Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв її син ОСОБА_3 шляхом фактичних дій вступив в управління спадковим майном до виповнення шестимісячного строку з для відкриття спадщини відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), про що свідчить довідка Омелянівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області № 341 від 07.08.2014 р.

Спадкова справа до майна померлої ОСОБА_2 заведена в Козелецькій районній державній нотаріальній конторі, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 37753979 від 01.07.2014 року.

Родинні відносини між ними підтверджуються рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 03.07.2014 р. у справі № 734/1873/14.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_3 . На день смерті він проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_2 разом із дружиною ОСОБА_4 .

Вказане підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 20.02.2018 року, довідкою Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради № 8177 від 04.07.2018 року.

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить успадковане після смерті матері ОСОБА_2 , але не оформлене належним чином право на земельну частку (пай) розміром 4,04 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель колективної власності КСП «Козелецьке» с. Омелянів Козелецького району Чернігівської області, що належало спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0123095, виданого на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації № 466 від 29.10.1996 року.

Спадщину після його смерті прийняла дружина ОСОБА_4 на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та у встановлений законодавством строк не заявила про відмову від неї.

Подружні відносини між ними підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_3 від 06.11.1964 р. громадянами ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , актовий запис № 228, дружині присвоєно прізвище ОСОБА_6 .

Спадкова справа до майна померлого ОСОБА_3 в оранах нотаріату не заводилась, оскільки ще за свого життя він розпорядився своїм майном належну частину житлового будинку в АДРЕСА_3 продав позивачу згідно договору купівлі-продажу від 29.08.2016 р. Про належну йому в порядку спадкування земельну частку (пай) не знав.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_4 . На день смерті вона проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_2 одна.

Вказане підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 від 21.12.2024 року, довідкою Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради № 4601 від 03.07.2025 року.

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить успадковане після смерті чоловіка ОСОБА_3 , але не оформлене належним чином право на земельну частку (пай) розміром 4,04 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель колективної власності КСП «Козелецьке» с. Омелянів Козелецького району Чернігівської області на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0123095, виданого на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації № 466 від 29.10.1996 року.

Спадкова справа до майна померлої ОСОБА_4 заведена за заявою в приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Матвієнко Оксани Василівни (адреса: АДРЕСА_4 ), що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 80947699 від 25.04.2025 року.

Родинні відносини між нами підтверджуються свідоцтвом про народження НОМЕР_5 від 01.11.1965 р. ОСОБА_1 , актовий запис № 503, батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Влітку 2024 року позивач звернувся до працівників Головного управління ДГК у Чернігівській області в с-щі Козелець, де дізнався, що на ім`я ОСОБА_2 був виписаний сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0123095, зареєстрований 22.11.1996 р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 95.

Це ж підтверджується листом Головного управління ДГК у Чернігівській області № 29-25-0.5-3596/2-25 від 25.06.2025 р., в якому також зазначено, що сертифікат не отриманий власницею у зв`язку зі смертю.

Розпорядженням Козелецької районної державної адміністрації № 466 від 29.10.1996 року затверджено розрахунки вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовах (кадастрових) гектарах по колективних сільськогосподарських підприємствах, в тому числі «Козелецьке».

Не маючи можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину подати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу через його відсутність, позивач змушений звернутись до суду для захисту своїх прав шляхом його визнання.

Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР в редакції, що була чинною на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям (стаття 534 ЦК Української РСР).

За нормами ст. 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

За ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Згідно ст. 22 ЗК України 1990 року в редакції від 13.03.1992 року, яка діяла на час розпаювання земель колективної власності, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникало після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі на місцевості і одержання документа, що посвідчує це право.

Пунктом 1 Указу Президента України від 10.11.1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» передбачена добровільність передачі земель у колективну та приватну власність для виробництва сільськогосподарської продукції, виходячи з того, що земля повинна належати тим, хто її обробляє.

Пунктом 1 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Пунктом 2 цього ж Указу передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

Згідно з п. 17 розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю.

Член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) (п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ).

Щодо врегулювання спору у позасудовий порядок: позивачем такі дії не проводилися через сукупність норм, якими позивачу надано право захистити свої права у судовому порядку через неможливість реалізувати свої права у позасудовий спосіб, це виключає можливість оформити належне позивачам право у нотаріальному порядку, та не інакше як звернутися до суду, і це полягає у наступному: п.1 ч. 4 КПК України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.1296 ЦК України-спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, та має звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» однією з підстав державної реєстрації права власності та інших речових прав є судове рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Однак, відповідно до пункту 4 Глави 10 порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до п.3.1 Листа №24/753/0/4-13 Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»- Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

На даний час відповідно до ст. 25 ЦК України видати нові правовстановлюючі документи на померлих не можливо у зв`язку з припиненням цивільної правоздатності.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки ,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування у разі відсутності заповіту, право на спадщину за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 ЦК України.

Згідно ст. 1225 ЦК України - право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

На підставі вище зазначеного та у відповідності до ст. ст. 25, 1216-1218, 1223, 1261, 1266, 1268 ЦК України керуючись ст. ст. 3,4,19,175-177 ЦПК України, Суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Козелецької селищної ради, Чернігівського району, Чернігівської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання права власності на спадкове майно за законом задовольнити.

Визнатиза ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , право на земельну частку (пай) розміром 4,04 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель колективної власності КСП «Козелецьке» с. Омелянів Козелецького району Чернігівської області на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0123095, виданого за розпорядженням Козелецької районної державної адміністрації № 466 від 29.10.1996 року.

Судовий збір з відповідача на користь позивачів не стягувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Суддя