Номер провадження 2/404/2826/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року Фортечний районний суд міста Кропивницького в складі:

головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Коцюбі Т.С.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Кропивницькому за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради Київської області, Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради про визначення місця проживання дитини, суд

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , яким просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку(доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

07 травня 2024 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради Київської області, Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради про визначення місця проживання дитини. Просив визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 01 травня 2025 року об`єднано в одне провадження зустрічну позовну заяву з первісним позовом. Визначено продовжувати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засіданні.

ОСОБА_2 подав до суду заяви про витребування доказів у ОСОБА_1 та про витребування доказів шляхом звернення до іноземного суду. Просив суд витребувати у ОСОБА_1 належним чином засвідчені документальні докази, що підтверджують місце проживання і статус тимчасового захисту малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в іноземній державі, та розмір нарахованого і виплаченого доходу на дитину з бюджету іноземної держави (в тому числі копії довідки про місце проживання та статус малолітньої дитини та копії платіжних документів (квитанцій, платіжних доручень тощо) на перерахування коштів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом всього періоду нарахування та виплат на території іноземної держави. Просив суд звернутися з відповідним судовим дорученням до суду або іншого компетентного органу Данії у порядку, встановленому ЦПК України або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, для отримання документальних доказів, що підтверджують місце проживання і статус тимчасового захисту ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території Данії та розмір нарахованого і виплаченого доходу на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з бюджету Данії (в тому числі копії довідок (посвідок, дозволів тощо) про місце проживання та статус ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та копії платіжних документів (квитанцій, платіжних доручень тощо) на перерахування коштів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом всього періоду нарахування та виплат на території Данії).

В обґрунтування зазначав, що в позовній заяві від 14 грудня 2023 року про стягнення аліментів у справі № 404/11041/23 ОСОБА_1 зазначена адреса проживання: « АДРЕСА_1 », а також вказано наступне: «У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації я вимушена переїхати на невизначений час до більш безпечного місця проживання так як переживаю за життя та здоров`я моєї доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », при цьому не вказуючи куди саме та коли вона переїхала. Проте, вже в процесі розгляду справи № 404/11041/23 представником ОСОБА_1 здійснено намагання змінити позов, у зв`язку із повідомленням на адресу суду про те, що нібито ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримала статус тимчасового захисту саме на території Данії, а отже має офіційний дохід з бюджету країни проживання.

Крім того, при розгляді справи про розірвання шлюбу (цивільна справа № 404/7740/23) ОСОБА_1 також повідомляла суд і його як учасника справи про те, що вона проживає в Україні у АДРЕСА_2 (ухвала Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 березня 2024 року у цивільній справі № 404/7740/23). Проте, зараз, у 2025 році вже у справі № 404/11041/23 адвокат Олійник С.В. надає перекручену та недостовірну інформацію про те, що нібито ОСОБА_1 з 2022 року проживає в Данії і нібито повідомляла про це його і суд, що категорично не відповідає дійсності, первісному позову та ухвалі Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 березня 2024 року у цивільній справі № 404/7740/23, що прямо вказує на те, що ОСОБА_1 разом з адвокатом Олійник С.В. вводять суд та учасників справи в оману.

Таким чином, зазначена в позовній заяві від 14 грудня 2023 року про стягнення аліментів ОСОБА_1 інформація про адресу свого проживання (яка вказала що нібито проживає разом з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ): « АДРЕСА_1 » є суперечливою та такою, що вводить суд і учасників справи № 404/11041/23 в оману.

Звертає особливу увагу суду та те, що керуючись ч.1 ст. 188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Якщо дитина перестала отримувати дохід або її дохід зменшився, заінтересована особа має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів.

Крім того, у зв`язку із тим, що у позовній заяві від 14 грудня 2023 року про стягнення аліментів у справі № 404/11041/23 ОСОБА_1 не зазначає ані про статус ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ані про достовірне місце проживання своє і дитини, ані про розмір офіційного доходу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючись ст. 43, 84 ЦПК України вважає за необхідне витребування судом наступних доказів у позивача: витребування у сторони позивача документів, що підтверджують статус тимчасового захисту ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території іншої держави та розмір нарахованого і виплаченого доходу на дитину з бюджету держави, яка надала тимчасовий захист, витребування доказів, що підтверджують отримання статусу тимчасового захисту ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території Данії; витребування доказів, що підтверджують реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території Данії.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання,заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Ч.1 ст. 498 ЦПК передбачає, що у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Положення ст. 498 ЦПК України кореспондуються з ч.1 ст. 80 Закону України «Про міжнародне приватне право», у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

У контексті ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка поряд з практикою Європейського Суду з прав людини, є джерелом права в Україні «розумність тривалості провадження повинна оцінюватися у світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади та важливість предмета спору для заявника».

Рішення Європейського суду з прав людини справах «Комінгерсолль С.А. проти Португалії», «Фрідлендер проти Франції», «Чуйкіна проти України», «Павлов та інші проти України» тощо.

Водночас згідно з п. 22 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» (Заява №23436/03), Суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (див. Golder v. the United Kingdom, рішення від 21 лютого 1975 року, серія А, №18, с.18, параграф 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (див. v. France рішення від 29 липня 1998 року, Reports of Judgment and Decisions 1998-V, с.1867, параграф 37).

Суд вважає за необхідне заяву про витребування доказів у ОСОБА_1 задовольнити, зваживши її доводи та врахувавши те, що необхідність витребування обґрунтована неможливістю самостійного зібрання означених доказів для доведення обставин справи.

З приводу заяви про витребування доказів шляхом звернення до іноземного суду, суд вважає, що вона не є конкретизованою (не зрозуміло в яких саме органах необхідно витребувати інформацію вказану у заяві, не вказано адрес відповідних органів), відповідно в її задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 84, 260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 про витребування доказів у ОСОБА_1 , задовольнити.

Витребувати у ОСОБА_1 належним чином засвідчені документальні докази, що підтверджують місце проживання і статус тимчасового захисту малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в іноземній державі, та розмір нарахованого і виплаченого доходу на дитину з бюджету іноземної держави (в тому числі копії довідки про місце проживання та статус малолітньої дитини та копії платіжних документів (квитанцій, платіжних доручень тощо) на перерахування коштів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом всього періоду нарахування та виплат на території іноземної держави.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про витребування доказів шляхом звернення до іноземного суду, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 24.07.2025 року.

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького Н. Ю. Іванова