Справа № 444/345/25
Провадження № 2/444/696/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Ясиновський Р. Б.

секретар судового засідання Стець М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівна, про визнання права власності на 3/6 (1/2) частин житлового будинку як майна колишнього колгоспного типу двору в порядку спадкування за законом, визнання права власності на 1/6 частину житлового будинку як майна колишнього колгоспного типу двору члена колишнього колгоспного типу двору, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівна, у якому просить визнати за нею право власності на 2/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 72,7 м2, житловою площею 50,0 м2, допоміжна площа 22,7 м2 з відповідною частиною господарських будівель та споруд, з яких право власності на 1/6 частину даного житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд як членом колишнього колгоспного типу двору, право власності на 1/6 частину даного житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/3 частину даного майна в порядку за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яких 1/6 частина належала йому як голові колишнього колгоспного типу двору, а 1/6 частина фактично ним успадкована за законом, але юридично не оформлена після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , який водночас фактично прийняв, але юридично не оформив спадщину після смерті своєї дружини, а її матері, ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того вона є спадкоємцем за законом першої черги після смерті сина, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вона прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки була зареєстрована та постійно проживала разом зі спадкодавцями на день смерті, не відмовилася від прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавців.

Так як ОСОБА_4 як голові колгоспного типу двору, а також ОСОБА_5 та ОСОБА_3 як членам колгоспного типу двору з врахуванням рівності часток членів колишнього колгоспного типу двору належало на праві власності кожному по 1/6 частині житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на будівлі та записами в погосподарській книзі, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 фактично прийняв, але юридично не оформив спадщину після смерті ОСОБА_5 , вважає, що є всі підстави для визнання за нею права власності на 3/6, що дорівнює 1/2 частину житлового будинок АДРЕСА_1 , з відповідною частиною господарських будівель та споруд, з яких право власності на 1/6 частину даного житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 2/6 або 1/3 частину даного майна в порядку за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яких 1/6 частина належала йому як голові колишнього колгоспного типу двору, а 1/6 частина фактично ним успадкована за законом, але юридично не оформлена після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того зазначає, що вона була членом колгоспного типу двору АДРЕСА_1 станом на 30 червня 1990 року та до 15 квітня 1991 року не втратила права на частку в майні двору, а тому з врахуванням рівності часток членів колгоспного типу двору та наведених обставин справи за нею підлягає визнанню право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною частиною господарських будівель та споруд як членом колишнього колгоспного типу двору.

Як наслідок сумарно за нею підлягає визнанню право власності на 4/6, що дорівнює 2/3 частин житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами. Просить позов задовольнити.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 31 січня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 27 березня 2025 року о 09:45 год.

Витребувано у приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівни належним чином засвідчену копію спадкової справи № 138/2024, яка зареєстрована 28 вересня 2024 року після смерті спадкодавця, а саме ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , належним чином засвідчену копію спадкової справи № 16/2024, яка зареєстрована 13 лютого 2024 року після смерті спадкодавця, а саме ОСОБА_4 , який ІНФОРМАЦІЯ_4 , інформаційну довідку щодо реєстрації спадкової справи після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також витребувано із Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформаційну довідку щодо реєстрації спадкової справи після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , а у разі реєстрації спадкової справи належним чином засвідчену (прошиті та пронумеровані, скріплені гербовою печаткою всі аркуші) копію спадкової справи.

Витребувано із Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином засвідчену копію актового запису про смерть ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Витребувані документи надійшли на адресу суду.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 27 березня 2025 року, зважаючи на клопотання представника позивача, адвоката Козакевича Р. В., відкладено підготовче судове засідання на 07 травня 2025року о 10 год.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 07 травня 2025 року закрити підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні о 13 год. 15 хв. 23 червня 2025 року.

23 червня 2025 року справа не розглядалася у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному, розгляд справи призначено на 23 липня 2025 року о 09 год. 15 хв.

Позивач ОСОБА_1 та її представник, адвокат Козакевич Р. В. в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення такого були повідомлені належним чином, однак подали на адресу суду письмові заяви, у яких просять справу розглядати у їх відсутності. Зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять такі задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення у справі.

Представник відповідача, Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської міської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що визнають позовні вимоги, не заперечують проти задоволення таких.

Відповідач ОСОБА_2 ні в підготовчі, ні в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення таких був повідомлений належним чином, від нього на адресу суду не надходило жодних клопотань, в тому числі й про відкладення розгляду справи.

Третя особа, яка не заявляє самостійний вимог на предмет спору, приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівна, в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що при вирішенні справи покладається на думку суду.

Крім того на виконання вимог ухвали суду від приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівни на адресу суду надішли витребувані документи.

А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, які не з`явилися в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі, а також без участі відповідача ОСОБА_2 , зважаючи на його належне повідомлення про дату та час судового розгляду, відсутність з його сторони будь-яких клопотань, в тому числі й про відкладення розгляду справи.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 у селі Крехів, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 02 грудня 1999 року.

Своє дошлюбне прізвище ОСОБА_7 вона, ОСОБА_1 , змінила на Копровська внаслідок укладення шлюбу із ОСОБА_8 13 квітня 1991 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 13 квітня 1991 року було зроблено запис за № 114, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , яке видане 13 квітня 1991 року.

Тобто дошлюбним прізвищем ОСОБА_1 було ОСОБА_7 .

З свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_3 , яке видане 20 травня 1965 року, вбачається, що її батьком є ОСОБА_4 , матір`ю - ОСОБА_5 .

Факт одруження батьків позивача, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , 22 листопада 1961 року, про що цього ж дня було зроблено відповідний запис за № 44, підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 , яке видане 22 листопада 1966 року.

З свідоцтва про право особистої власності на будівлі, яке видане виконкомом Крехівської сільської ради 15 листопада 1989 року на підставі рішення Нестеровського райвиконкому № 290 від 30 вересня 1989 року та записаного в реєстрову книгу 15 листопада 1989 року під № 11, вбачається, що житловий будинок в АДРЕСА_1 належить до колгоспного типу двору, головою якого є ОСОБА_4 , на праві особистої власності.

Викладеним у довідці № 2109, яка видана Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» 15 квітня 2024 року, стверджується, що станом на 31 грудня 2012 року житловий будинок по АДРЕСА_1 зареєстрований за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Крехівської сільської ради 15 листопада 1989 року, згідно рішення Нестеровського райвиконкому № 290 від 30 вересня 1989 року та записано 15 листопада 1989 року в реєстрову книгу за № 11.

Дублікат свідоцтва про право власності на вищевказаний житловий будинок не видавався.

Згідно нового адміністративно-територіального устрою України село Руда-Крехівська належить до Жовківської територіальної громади Львівського району Львівської області.

З довідки № 829, яка 23 вересня 2024 року видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, вбачається, що рішенням III сесії II демократичного скликання Крехівської сільської ради Жовківського району Львівської області від 05 червня 1995 року вулицю Жовтневу в селі Руда-Крехівська було перейменовано на вулиці Л. Українки.

З виписки із погосподарської книги № 4 Крехівської сільської ради за № 830, яка видана 14 травня 2024 року Крехівським старостинським округом № 6 Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, вбачається, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок домогосподарства № НОМЕР_5 , тип господарства станом на 30.06.1990 року- колгоспний двір, голова двору: ОСОБА_4 , 1938 року народження, члени двору: ОСОБА_5 , 1940 року народження, дружина, ОСОБА_10 , 1962 року народження, дочка, ОСОБА_11 , 1983 року народження, онук, ОСОБА_12 , 1965 року народження, дочка, ОСОБА_3 , 1983 року народження, онук.

З виписки із погосподарської книги № 9 Крехівської сільської ради за № 876, яка видана 15 жовтня 2024 року Крехівським старостинським округом № 6 Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, вбачається, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок домогосподарства № 316, тип господарства станом на 15.04.1991 року- колгоспний двір, голова двору: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , члени двору: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Суд враховує зазначене позивачем про те, що станом на 30 червня 1990 року прізвище ОСОБА_6 було ОСОБА_7 , оскільки на той час вона ще не перебувала в зареєстрованому шлюбі, а вже станом на 15 квітня 1991 року нею було змінено прізвище на ОСОБА_13 .

Також станом на ІНФОРМАЦІЯ_12 прізвище ОСОБА_2 було ОСОБА_7 , оскільки він народився, коли ОСОБА_13 (дошлюбне прізвище ОСОБА_7 ) не була в зареєстрованому шлюбі, в подальшому ОСОБА_6 зареєструвала шлюб із ОСОБА_14 та в подальшому ОСОБА_2 було змінено прізвище з ОСОБА_7 на ОСОБА_13 .

Згідно ст. 120 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року майно колгоспного типу двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року, встановлено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Виходячи з даних, так як будинок, який станом на 30.06.1990 року та на 15.04.1991 року належав до колгоспного типу двору, головою двору був ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , членами двору: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , тобто разом 6 (шестеро) осіб, які не втратили права на частку в дворі станом на 15.04.1991 року, з врахуванням рівності часток членів колишнього колгоспного типу двору, відповідно кожному належало по 1/6 частці даного двору (будинку).

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_13 , є сином позивача, що підтверджується викладеним у свідоцтві про народження серії НОМЕР_6 , яке видане Крехівською сільською радою 29 листопада 1990 року.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 12 грудня 2016 року було складено відповідний актовий запис за № 24, що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_7 , яке видане виконавчим комітетом Крехівської сільської ради Жовківського району Львівської області від 12 грудня 2016 року.

Мати позивача, ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 17 січня 2022 року було складено відповідний актовий запис № 13, що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_8 , яке видане старостою Крехівського старостинського округу № 6 виконавчого комітету Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 17 січня 2022 року.

Батько позивача, ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 17 липня 2023 року було складено відповідний актовий запис № 106, що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_9 , яке видане Жовківською міською радою Львівського району Львівської області від 17 липня 2023 року.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Тому після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 відкрилася спадщина, в тому числі і на частки в житловому будинку АДРЕСА_1 .

Нормою ст. 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Із заповіту, який 21 травня 2001 року посвідчено Садовою Іриною Михайлівною, секретарем виконавчого комітету Крехівської сільської ради Жовківського району Львівської області, та зареєстровано в реєстрі за № 41, вбачається, що ОСОБА_5 на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла громадянину ОСОБА_3 .

Із заповіту, який 21 травня 2001 року посвідчено Садовою Іриною Михайлівною, секретарем виконавчого комітету Крехівської сільської ради Жовківського району Львівської області, та зареєстровано в реєстрі за № 42, вбачається, що ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження: все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті та на що він за законом матиме право заповів громадянину ОСОБА_3 .

Так як ОСОБА_3 , на користь якого було складено заповіт ОСОБА_5 та ОСОБА_4 помер ще до їх смерті, інші заповіти від їх імені не посвідчувалися, а тому суд приходить до висновку, що спадкування після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відбувається за законом.

Ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Викладеним у довідці № 872, яка видана Крехівським старостинським округом № 6 Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 15 жовтня 2024 року, стверджується, що від імені ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виконкомі Крехівської сільської ради Жовківського району Львівської області жоден заповіт не посвідчувався. Не посвідчувався заповіт від імені ОСОБА_3 і нотаріусом, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори).

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_18 як мати ОСОБА_3 є спадкоємцем за законом першої черги після його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

З довідки № 873, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 15 жовтня 2024 року, вбачається, що померлий ОСОБА_3 на день своєї смерті, а саме станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

З довідки № 875, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 15 жовтня 2024 року, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , проживала та була зареєстрована із своїм сином, ОСОБА_3 , на день його смерті, а саме станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , Жовківського (після зміни адміністративно-територіального устрою - Львівського) району Львівської області та вели спільне господарство.

Викладеним у довідці № 874, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 15 жовтня 2024 року, стверджується, що склад сім`ї зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1 , станом на день смерті ОСОБА_3 , а саме станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступний: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , баба; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , дідо; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , мама та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , брат.

Факт зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (після зміни адміністративно-територіального устрою Львівського) району Львівської області ще з 24 червня 1992 року підтверджується витягом з реєстру територіальної громади № 2024/000230695 від 09 січня 2024 року.

Тобто судом встановлено, що ОСОБА_1 прийняла спадщину як спадкоємець за законом першої черги після смерті свого сина, ОСОБА_3 , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки була зареєстрована та постійно проживала разом зі спадкодавцем на день смерті, не відмовилася від прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця.

Внаслідок звернення позивача до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Любов Вікторівни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина, ОСОБА_3 , приватним нотаріусом 28 вересня 2024 року було зареєстровано спадкову справу № 138/2024, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 78537374, який виданий 28 вересня 2024 року приватним нотаріусом Кобзар Л. В.

Викладеним у довідці № 819, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 23 вересня 2024 року, стверджується, що померла ОСОБА_5 на день своєї смерті, а саме станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

З довідки № 824, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 23 вересня 2024 року, вбачається, що ОСОБА_4 , чоловік ОСОБА_5 , був зареєстрований та постійно проживав разом із своєю дружиною, ОСОБА_5 , на день її смерті, а саме станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 (до зміни адміністративно-територіального устрою - Жовківського) району Львівської області.

Тобто ОСОБА_4 прийняв спадщину як спадкоємець за законом першої черги після смерті своєї дружини, ОСОБА_5 , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки був зареєстрований та постійно проживав разом зі спадкодавцем на день смерті, не відмовився від прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця.

Водночас після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкова справа не реєструвалася, тобто ОСОБА_4 фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 , але юридично таку не оформив.

Викладеним у довідці № 818, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 23 вересня 2024 року, стверджується, що померлий ОСОБА_4 на день своєї смерті, а саме станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

З довідки № 822, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 23 вересня 2024 року, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , проживала та була зареєстрована разом із своїм батьком, ОСОБА_4 , на день його смерті, а саме станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 (до зміни адміністративно-територіального устрою - Жовківського) району Львівської області.

Викладеним у довідці № 820, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 23 вересня 2024 року, стверджується, що склад сім`ї зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1 , станом на день смерті ОСОБА_4 , а саме станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 наступний: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , дочка; ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , онук.

Тобто ОСОБА_1 прийняла спадщину як спадкоємець за законом першої черги після смерті її батька, ОСОБА_4 , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки була зареєстрована та постійно проживала разом зі спадкодавцем на день смерті, не відмовилася від прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця.

Інших спадкоємців за законом першої черги, осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині і прийняли таку внаслідок спільного проживання зі спадкодавцем чи внаслідок звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті ОСОБА_4 , з матеріалів справи не вбачається, судом під час розгляду справи не встановлено.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_10 , яке видане 14 березня 1980 року, вбачається, що ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_15 , її батьком є ОСОБА_4 , матір`ю ОСОБА_5 .

Суд враховує, що внаслідок звернення позивача до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Любов Вікторівни із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті батька, ОСОБА_4 , приватним нотаріусом 13 лютого 2024 року було зареєстровано спадкову справу № 16/2024, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 75806567, який виданий 13 лютого 2024 року приватним нотаріусом Кобзар Л. В.

Приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Любов Вікторівною 13 лютого 2024 року в нотаріальному порядку ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , вже видані свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме: 1) серії НТА № 835901, яке зареєстроване в реєстрі за № 340, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер: :09:000:0243, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка належала спадкодавцю на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯМ № 769348, виданого Жовківською райдержадміністрацією від 05 жовтня 2012 року, зареєстрованого за № 08074; 2) серії НТА № 835902, яке зареєстроване в реєстрі за № 341, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із земельної ділянки площею 1,1400 га, кадастровий номер: :09:000:0599, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка належала спадкодавцю на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯМ № 769347, виданого Жовківською райдержадміністрацією від 05 жовтня 2012 року, зареєстрованого за № 08075; 3) серії НТА № 835903, яке зареєстроване в реєстрі за № 342, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із земельної ділянки площею 0,4130 га, кадастровий номер: :14:000:0138, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка належала ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 013128, виданого Жовківською райдержадміністрацією від 22 квітня 2003 року, зареєстрованого згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер: 203805209 від 12 березня 2020 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 227, спадкоємцем якої був її чоловік - ОСОБА_4 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав; 4) серії НТА № 835904, яке зареєстроване в реєстрі за № 343, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із земельної ділянки площею 0,9246 га, кадастровий номер: :09:000:0504, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка належала ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 013128, виданого Жовківською райдержадміністрацією від 22 квітня 2003 року, зареєстрованого згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер: 203803101 від 12 березня 2020 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 227, спадкоємцем якої був її чоловік - ОСОБА_4 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав.

Факт видачі позивачу після смерті ОСОБА_4 даних свідоцтв про право на спадщину за законом підверджує факт прийняття нею спадщини після смерті батька.

Крім того суд враховує, що в останніх двох свідоцтвах про право на спадщину за законом чітко зазначено, що ОСОБА_4 був спадкоємцем ОСОБА_5 , прийняв після її смерті спадщину, але не оформив своїх спадкових прав.

ОСОБА_1 є власником зазначеного вище майна, що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав № 365639487, № 365642665, № 365645651, № 365648518, які сформовано 13 лютого 2024 року приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Л. В.

Однак постановою № 54/01-16 від 20 травня 2024 року приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Любов Вікторівна відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , з підстав недотримання статті 49 Закону України «Про нотаріат», а саме у зв`язку із тим, що заявником надано свідоцтво про право особистої власності на будівлі, з якого вбачається, що господарство в АДРЕСА_1 , головою якого був ОСОБА_4 , відноситься до колгоспного типу двору. Крім нього членами двору були: ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_3 .

Нотаріусом зазначено, що відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року (із змінами та доповненнями згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25 травня 1998 року), право власності на майно, яке належало колгоспного двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі були членами колгоспного типу двору станом на 15 квітня 1991 року. Отже всі члени двору мають право на частку, оскільки частка померлого не визначена в майні двору, вказано позивачу про необхідність звернення до суду.

Також постановою № 76/01-16 від 28 вересня 2024 року приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Любов Вікторівна відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з підстав недотримання статті 49 Закону України «Про нотаріат» з аналогічних підстав та з тими ж сами роз`ясненнями, що і у постанові № 54/01-16 від 20 травня 2024 року.

Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІV речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстрованим в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто, з вищенаведеного вбачається, що записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином право власності на колгоспний двір (житловий будинок) АДРЕСА_1 було зареєстроване згідно вимог діючого на той час законодавства в погосподарській книзі Крехівської сільської ради Жовківського району Львівської області.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до підпункту 4.15, 4.18 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, ідентифікатора об`єкта будівництва, виготовлених Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації», а також з довідки-характеристики № 2110, яка видана 15 квітня 2024 року Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації», вбачається, що рік побудови житлового будинку 1980, загальна площа житлового будинку 72,7 м2, житлова площа 50,0 м2, допоміжні приміщення: коридор, площею 8,2 м2, кухня, площею 8,7 м2, веранда, площею 5,8 м2, разом допоміжна площа 22,7 м2.

При будинку є господарські будівлі: сарай, господарства будівля з літньою кухнею, та споруди: ворота, хвіртка, огорожа, колодязь.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст. 80 ЦК України встановлено, що жилий будинок є об`єктом права приватної власності.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ст. 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Отже ОСОБА_1 , є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , який водночас фактично прийняв, але юридично не оформив спадщину після смерті своєї дружини, а моєї матері, ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги після смерті сина, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки була зареєстрована та постійно проживала разом зі спадкодавцями на день смерті, не відмовилася від прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавців.

Так як ОСОБА_4 як голові колгоспного типу двору, а також ОСОБА_5 та ОСОБА_3 як членам колгоспного типу двору з врахуванням рівності часток членів колишнього колгоспного типу двору належала на праві власності кожному по 1/6 частині житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на будівлі та записами в погосподарській книзі, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 фактично прийняв, але юридично не оформив спадщину після смерті ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що право позивача на спадкування даного майна підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок є всі підстави для визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на 3/6, що дорівнює 1/2 частину житлового будинок АДРЕСА_1 , з відповідною частиною господарських будівель та споруд, з яких право власності на 1/6 частину даного житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 2/6 або 1/3 частину даного майна в порядку за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яких 1/6 частина належала йому як голові колишнього колгоспного типу двору, а 1/6 частина фактично ним успадкована за законом, але юридично не оформлена після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того суд враховує, що ОСОБА_1 була членом колгоспного типу двору АДРЕСА_1 станом на 30 червня 1990 року та до 15 квітня 1991 року не втратила права на частку в майні двору, а тому з врахуванням рівності часток членів колгоспного типу двору та встановлених судом обставин справи за нею підлягає визнанню право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною частиною господарських будівель та споруд як членом колишнього колгоспного типу двору.

Як наслідок сумарно за ОСОБА_1 підлягає визнанню право власності на 4/6, що дорівнює 2/3 частин житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами.

Судом встановлено, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 жодним чином не впливають на права та обов`язки відповідача ОСОБА_2 , спадкоємця ОСОБА_6 .

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись статтями 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на 2/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 72,7 м2, житловою площею 50,0 м2, допоміжна площа 22,7 м2 з відповідною частиною господарських будівель та споруд, з яких право власності на 1/6 частину даного житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд як членом колишнього колгоспного типу двору, право власності на 1/6 частину даного житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/3 частину даного майна в порядку за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яких 1/6 частина належала йому як голові колишнього колгоспного типу двору, а 1/6 частина фактично ним успадкована за законом, але юридично не оформлена після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Копію рішення направити учасникам справи- для відома.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін та інших учасникі справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , зареєстроване та фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 02 грудня 1999 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_11 , мобільний телефон: НОМЕР_12 , електронна пошта: відсутня, електронний кабінет в електронному суді: відсутній.

Відповідач 1: Жовківська міська рада Львівського району Львівської області (юридична адреса: вулиця Львівська, будинок № 40, місто Жовква, Львівський (раніше Жовківський) район, Львівська область, 80300, , телефон: (03252) 21-264, електронна пошта, адреса: , електронний кабінет в електронному суді: невідомо.

Відповідач 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , серія та номер паспорта громадянина України невідомі, реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено, мобільний телефон: НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , електронна пошта: відсутня, електронний кабінет в електронному суді: відсутній.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівна, адреса: вулиця Й. Сліпого, 2/2, місто Жовква, Львівський (до зміни Жовківський) район, Львівська область, 80300, телефон: НОМЕР_15 , електронна пошта, адреса: ІНФОРМАЦІЯ_16

Повне рішення складено 27 липня 2025 року.

Суддя: Ясиновський Р. Б.