Провадження № 2-д/521/13/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року

Суддя Хаджибейського районного суду м.Одеси Мурзенко М. В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про визнання на території України рішення іноземного суду,

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2025 року до Хаджибейського районного суду м.Одеси надійшло клопотання ОСОБА_1 про визнання на території України рішення Окружного суду м.Мюнстера, Німеччина, у сімейній справі за позовом ОСОБА_2 проти ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Розглянувши матеріали клопотання та додані до нього документи суддя доходить висновку про повернення вказаного клопотання без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 82 вказаного Закону, визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Згідно ст. 462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Законом в ст. 466 ЦПК України встановлено вимоги до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, що також застосовуються в силу ч. 9 ст. 10 ЦПК України (анаолгія закону) й до клопотань про визнання таких рішень у разі, якщо примусове виконання для їх реалізації не вимагається.

Так, згідно ч. 1. ст. 466 ЦПК України, клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити:

1) ім`я (найменування) особи, яка подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

2) ім`я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні;

3) мотиви подання клопотання.

Подане клопотання вказаним вимогам закону не відповідає, оскільки не містить відомості про ім`я (найменування) боржника (відповідача по справі), зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні.

Між Україною та Федеративною Республікою Німеччина відсутній міжнародний договір, який передбачає порядок визнання та виконання іноземних рішень.

Згідно ч. 3 ст. 466 ЦПК України, якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи:

1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання;

2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні);

3) документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи;

4) документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше);

5) документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником);

6) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України.

До заяви додано фотокопію перекладу рішення Окружного суду м.Мюнстера, Німеччина від 18 вересня 1996 року по сімейній справі № 44F 68/96 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Суддя зауважує, що надана до суду фотокопія не є засвідченою в установленому порядку копією рішення іноземного суду, а є лише копією з копії, що не відповідає вимогам п. 1) ч. 3 ст. 466 ЦПК України.

Згідно ч. 4 ст. 466 ЦПК України, суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, або клопотання подане особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Враховуючи викладене, подане клопотання підлягає поверненню особі, яка його подала без розгляду разом з документами, що додані до нього.

Керуючись ст. 10, 466 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про визнання на території України рішення Окружного суду м.Мюнстера, Німеччина від 18 вересня 1996 року по сімейній справі № 44F 68/96 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 Уварова про розірвання шлюбу повернути ОСОБА_4 без розгляду разом з документами, що додані до нього.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що повернення клопотання без розгляду з питань неналежного оформлення не є перешкодою для повторного звернення до суду після усунення причин, що зумовили таке повернення без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 31 липня 2025 року.

Суддя М. В. Мурзенко