Справа № 182/2778/25
Провадження № 2/0182/2375/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28.07.2025 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого-судді Рунчевої О.В., розглянувши в м. Нікополі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 08.05.2025 року звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини.

07.09.2017 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою.

Від даного шлюбу у подружжя народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В квітні 2025 року шлюбні стосунки між сторонами остаточно припинено, подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде, має окремий бюджет. Причиною цьому послугували відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя, права і обов`язки подружжя. Спору щодо розподілу спільного майна подружжя між сторонами немає. Позивач зазначає, що примирення є неможливим, оскільки відповідачка вже протягом двох років проживає в Нідерландах, будь які контакти між ними відсутні. За таких обставин ОСОБА_1 вважає подальше збереження шлюбу недоцільним і просить його розірвати.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.05.2025 року відкрито провадження по справі, постановлено розглянути справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.19-20).

Позивач належним чином був повідомлений про розгляд справи в суді, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження на адресу, зазначену в позові, до позову долучив заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідачка повідомлялась про розгляд справи, шляхом направлення на адресу її реєстрації копії ухвали про відкриття провадження та копії позову з додатками, про що свідчить поштове повідомлення (а.с.22), згідно якого, пакет документів отримано 05.06.2025 року, відзиву на позовну заяву на адресу суду у встановлений законом строк не надіслала.

Справа розглядалась без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Як встановлено судом, 07.09.2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області, актовий запис за №10 (а.с.5).

Від даного шлюбу у подружжя народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та права і обов`язки подружжя, шлюбні стосунки між ними припинено в квітні 2025 року. Подружжя проживає окремо, спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет, а тому шлюб носить формальний характер. Між сторонами втрачено почуття любові та поваги один до одного, кожен з них живе своїм окремим життям та власними інтересами, втрачено всі фізичні та духовні зв`язки. Майнового спору немає. На примирення позивач не згоден. Таким чином, подальше збереження сім`ї суперечить його інтересам.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 СК України.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад.

Враховуючи, що шлюб повинен відповідати волевиявленню особи та зважаючи на те, що збереження сім`ї буде суперечити інтересам позивача, а також те, що примушення до шлюбу є неприпустимим, суд дійшов висновку, що шлюб необхідно розірвати, задовольнивши тим самим позовні вимоги.

Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. При цьому, позивач не наполягав на відшкодуванні судового збору.

Керуючись ст.ст.56, 110, 112, 113, 115 СК України, ст.ст. 12, 13, 18, 76, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 07.09.2017 року виконкомом Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис №10 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_5 », ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_5 ».

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його повного складання.

Суддя: О. В. Рунчева