РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2025 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі судді Костянтина Шепеля,

із секретарем судового засідання Раїсою Буга,

за участю :

представника позивача Тетяни Геращенко,

представника відповідача Тетяни Мерженко,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін справу за позовом Геращенко Тетяни Василівни в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини,

приходить до такого.

Позиція позивача

Представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Геращенко Т.В. - 30 травня 2025 року звертається до суду з цим позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідачки на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частки заробітку (доходу) на 1/8 частку всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання новим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Позов обґрунтовано тим, що окрім того, що з позивача стягуються аліменти на утримання дитини, з нього стягуються аліменти на утримання дружини ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 5 червня 2024 року і до досягнення дочкою трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Проте, на сьогоднішній день, позивач не в змозі платити визначений судами розмір аліментів, оскільки станом на дату подання даної позовної заяви перебуває на лікуванні у ВАІТ ГСП КП «ДОКЛМ» ДОР» у зв`язку із отриманими травмами внаслідок перебування на службі у Батальйоні поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП у Вінницькій області. Стан позивача тяжкий, неодноразово він був підданий оперативному втручанню та медикаментозній терапії, що підтверджується медичними виписками, які додаються до цієї позовної заяви. Зокрема, відповідно до довідки від 21 травня 2025 року позивачу встановлено діагноз: травматичне відчленування лівої верхньої кінцівки на рівні лівого плечового суглобу з масивним дефектом м`яких тканин лівого надпліччя, передньої поверхні грудної клітки зліва. Забій лівої легені. Лівобічний пневмоторакс. Позивач отримав вказані вище поранення 17 квітня 2025 року під час обстрілу при виконанні бойового завдання. Отримана ним травма є тяжкою, тому лікування продовжується, потребує дорого вартісного лікування та протезування.

Наразі позивач працевлаштований у Батальйоні поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП у Вінницькій області, але перебуває на стаціонарному лікуванні з 24 квітня 2025 року по теперішній час та потребує тривалої реабілітації, протезування. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 не зареєстровано жодного нерухомого майна (копія витягу додається).

Позивач визнає свій обов`язок про необхідність утримання своєї дитини до досягнення нею повноліття. Однак, розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання доньки, становить 1/4 частину його заробітку (доходу), що перевищує реальні потреби дитини та позбавляє позивача великої частини коштів, які на теперішній час йому вкрай необхідні, особливо для протезування. Позивач утримує дитину у більшому обсязі в порівнянні з колишньою дружиною, що суперечить обов`язку обох батьків утримувати свою дитину.

З огляду на усе вищевикладене, станом на дату подання даної позовної заяви позивач може сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/8 частки його доходу. Призначення судом на утримання дитини позивача аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) та 1/6 на утримання дружини ставить його у важке матеріальне становище, оскільки він фізично не зможе виконувати рішення суду через відсутність необхідного розміру заробітку для погашення усіх зобов`язань за аліментами та перебуває у вкрай важкому стані здоров`я, що унеможливить його подальше працевлаштування та отримання великого доходу.

Тобто матеріальний стан позивача змінився, а стан його здоров`я погіршився. Вказане свідчить, що позивач проходить періодичне лікування внаслідок отриманих травм, пов`язаних із проходженням служби у Батальйоні поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП у Вінницькій області, що потребує додаткових грошових коштів на медичні препарати, медичні послуги.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримує у повному обсязі, зазначає, що у позивача значно погіршився стан здоров`я, а тому наявні підстави для зменшення розміру аліментів на утримання доньки. Докази у справі підтверджують погіршення стану здоров`я платника аліментів, що відбулося після стягнення аліментів, відтак, підстави для зменшення розміру аліментів на утримання дитини наявні. Травматичне відчленування лівої верхньої кінцівки на рівні лівого плечового суглобу з масивним дефектом м`яких тканин лівого надпліччя, передньої поверхні грудної клітки зліва впливає на його подальше проходження служби та отримання заробітної плати. Також, з вказаних коштів позивач змушений буде витрачати великі суми на протезування, реабілітацію та лікування. Просить зменшити розмір аліментів на дитину з 1/4 до 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу).

Позиція відповідача

Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Мерженко Т.П. надає відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Свою позицію мотивує тим, що одним із аргументів, які зазначені в позові, є потреба в лікуванні та протезуванні, що тягне за собою фінансові витрати. Такий аргумент вважає недоцільним. По перше, в позовній заяві не наводиться жодних витрат, які несе або має понести позивач. Відповідно до статті 95 Закону України «Про національну поліцію» поліцейським гарантується безоплатне медичне забезпечення в закладах охорони здоров`я. Крім того, сама по собі травма не призводить до погіршення фінансового стану, оскільки лікування та протезування повністю забезпечується державою в межах відповідних програм фінансування. Твердження, що наявне травмування впливає на можливість позивача отримувати заробітну плату є дійсним по суті, але нерелевантним в даній справі, оскільки рішенням суду присуджено стягувати з позивача 1/4 доходів на утримання дитини. Тобто рішенням встановлено стягувати аліменти у вигляді частки від доходу, а не твердої суми. У випадку зменшення доходу розмір аліментів зменшується пропорційно в частині від доходу, що фактично свідчить про неправильність тверджень про подальше потенційне зменшення доходу як про підставу для зменшення частки доходу позивача, яка стягується на утримання дочки. Отже, потенційне подальше зменшення доходів позивача жодним чином не є підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються в частці від доходу, що робить можливим сплату аліментів в частці від доходу з будь-якого доходу позивача.

В позовній заяві не було наведено жодних розрахунків відносно того, який розмір аліментів сплачувався позивачем з моменту призначення аліментів, який розмір аліментів, на думку позивача є достатнім для утримання спільної з відповідачем дитини, не було надано довідку про доходи для визначення того, чи запропонований розмір аліментів може реально забезпечити право дитини на повноцінний розвиток. Тобто позивач, без підтвердження того, який розмір аліментів сплачується станом на сьогодні, вказує на те, що цей розмір є завеликим, при цьому по суті позовної заяви вказує на те, що в подальшому доходи будуть зменшені і паралельно просить зменшити частку від доходу, яка стягується на утримання дитини, що фактично призводить до подвійного зменшення розміру аліментів на дитину (шляхом зменшення частки та шляхом зменшення доходу).

Крім того, дитина має проблеми зі здоров`ям, а саме біля великого тім`ячка візуалізується анехогенне, аваскулярне утворення, розміром 14,8х4,9 мм, з незначними ізоехогенними включеннями, в сагітальній проекції розмір утворення 18х5,3 мм. Таким чином, відповідачка постійно доглядає доньку та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3 років, крім того донька потребує додаткового нагляду за її станом, що підтверджує хибність тверджень позивача про перевищення реальних потреб дитини при сплаті аліментів в розмірі 1/4 частки від його доходу. Враховуючи викладені вище аргументи, вважає, що зазначені у позові обставини не встановлюють наявність підстав для задоволення позовних вимог (а.с.43-48).

В судовому засіданні представник відповідачки заявлені позовні вимоги не визнає в повному обсязі, просить відмовити у їх задоволенні, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву.

Процесуальні рішення по справі, заяви та клопотання

Позовна заява надійшла до суду 30 травня 2025 року (а.с.1).

Ухвалою суду від 6 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями статті 279 Цивільного процесуального кодексу України. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати в строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали для подачі відзиву на позовну заяву, а також встановлено позивачу та відповідачу строк п`ять днів для подання відповіді на відзив та заперечень (а.с. 35).

Ухвала про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками були надіслані відповідачу за дійсною адресою реєстрації, що вказана в позові та підтверджена інформацією Жмеринської міської ради (а.с. 34).

17 червня 2025 року представник позивача Геращенко Т.В. надає клопотання про розгляд справи у судовому засідання з повідомленням (викликом) сторін (а.с.37-39).

Ухвалою суду 18 червня 2025 року клопотання задоволено, судове засідання призначено з викликом сторін на 15 липня 2025 року на 14-00 год (а.с.40).

25 червня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.43-45).

9 липня 2025 року представник позивача Геращенко Т.В. надає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.55).

9 липня 2025 року ухвалою суду заяву представника позивача задоволено (а.с. 57).

Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин

З матеріалів справи видно, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що видно з фотокопії свідоцтва про народження (а.с.15).

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець смт Браїлів Жмеринського району Вінницької області, що видно з фотокопії його паспорта (а.с.5).

Відповідачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що видно з фотокопії її паспорта (а.с.16).

Згідно з фотокопією витягу з реєстру територіальної громади, позивач зареєстрований по АДРЕСА_1 (а.с.7), відповідач - по АДРЕСА_2 (а.с.18).

З копії рішень Жмеринського міськрайонного суду від 6 лютого 2025 року та 24 вересня 2024 року видно, що з позивача стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання дитини ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), а також на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку у розмірі 1/6 частини заробітку (а.с.8-14).

Постановою державного виконавця від 25 березня 2025 року відкрито виконавче провадження щодо стягнення аліментів на утримання дитини з позивача (а.с.19).

Згідно з фотокопіями медичної документації, позивач перебуває на лікуванні у зв`язку з травматичним відчленуванням лівої верхньої кінцівки на рівні ліктьового плечового суглобу з масивним дефектом м`яких тканин лівого надпліччя, передньої поверхні грудної клітки зліва (а.с.20-27).

З фотокопії інформації з Державного реєстру речових прав видно, що станом на 22 травня 2025 року у власності позивача немає нерухомого майна (а.с.28).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Правова природа відносин, що виникли між учасниками справи

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з частиною другою статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексу України.

Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Тобто, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Відповідно до статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її мавтері, батиька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

Згідно з положеннями статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною першою статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Значне погіршення матеріального становища батька, стану його здоров`я може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Верховний Суд України в Постанові від 5 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки статті 192 Сімейного кодексу України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей(стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", статя 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", статті 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати, чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дружину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

На підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач вказує на те, що у нього погіршився стан здоров`я у зв`язку з травматичною ампутацією лівої руки, що потребує тривалого лікування та значних грошових коштів. Тобто, погіршився ще й матеріальний стан.

Статтею 192 Сімейного кодексу України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд вважає, що позивачем доведено факт погіршення його стану здоров`я, оскільки травматична ампутація руки є безумовною підставою такого погіршення, а також самостійною підставою для зменшення розміру аліментів, передбаченою статтею 192 Сімейного кодексу України.

Однак суд також вважає, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з отриманою тяжкою травмою.

Вимогами статей 13, 81 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Окремо слід звернути увагу на те, що згідно із частиною восьмою статті 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Висновки суду

Отже, судом установлено, що позивач є платником аліментів на утримання дочки у розмірі 1/4 частини заробітку. Стан його здоров`я погіршився, що підтверджується медичною документацією, і що є самостійною підставою для зменшення розміру аліментів у світлі статті 192 Сімейного кодексу України.

Погіршення матеріального стану позивачем не доведено, тому ця обставина не береться судом до уваги при вирішенні спору.

На думку суду, зменшення аліментів з 1/4 до 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) буде відповідати принципам справедливості, добросовісності та розумності.

Керуючись статтями 259, 263 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі статті 51 Конституції України, статей 180, 181, 182, 192 Сімейного кодексу України, статей 13, 77, 78, 79, 80, 81 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позов Геращенко Тетяни Василівни в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , згідно з рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 6 лютого 2025 року, на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), і визначити новий розмір аліментів у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складене 24 липня 2025 року.

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ