Справа № 357/5084/25
Провадження № 2/357/3143/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Бебешко М. М. ,

при секретарі - Ільницька І. П.,

За участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Босенка Ю.Г.,

відповідача ОСОБА_2 ,

третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: 1) Узинська державна нотаріальна контора Білоцерківського району, Київської області; 2) ОСОБА_3 , про визнання шлюбу недійсним,-

В С Т А Н О В И В :

10 квітня 2025 року ОСОБА_1 в інтересах якої дії її представник - адвокат Босенко Юрій Григорович, звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просить суд визнати недійним шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що в лютому 2025 року позивачка звернулася до державного нотаріуса Малькевич Л.І, із заявою про прийняття спадщини після смерті рідного брата ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та з відповіді нотаріуса дізналася про те, що спадкоємцем першої черги є покійна дружина померлого брата ОСОБА_2 , яка є двоюрідною сестрою померлого ОСОБА_4 . На переконання позивачки, відповідачка уклала шлюб із ОСОБА_4 виключно з корисливих мотивів, з метою отримання спадщини. За таких обставин позивачка просить суд визнати недійсним шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 10 квітня 2025 року справу передано на розгляд суддя Бебешко М.М.

05 травня 2025 року судом отримано інформацію з Узинської міської ради щодо реєстрації місця проживання відповідачки.

Ухвалою суду від 06 травня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 24 червня 2025 року. Вказаною ухвалою задоволено клопотання представника позивача та витребувано докази з Білоцерківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану і копію спадкової справи від державного нотаріуса Узинської державної нотаріальної контори, заведеної після смерті ОСОБА_4

13 травня 2025 року на адресу суду надійшла інформація з Білоцерківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області.

19 травня 2025 року на адресу суду від державного нотаріуса Узинської державної нотаріальної контори Київської області надійшла копія спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 .

Протокольною ухвалою суду від 24 червня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 24 червня 2025 року.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснив суду, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був фіктивний та формальний, та укладений з корисливих мотивів, а не для створення сім`ї. Також звернув увагу суду на те, що ОСОБА_4 і ОСОБА_2 ,І є між собою двоюрідним братом та сестрою, тому відповідно до норм Сімейного кодексу України такий шлю є недійсним.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила суду, що вона з ОСОБА_6 30 років проживала у незареєстрованому шлюбі та проживав поруч з нею у її житловому будинку. Коли мати ОСОБА_7 захворіла, то він перейшов до її будинку для догляду останньої, проте більшість часу перебував з нею Коли ОСОБА_7 захворів, то вона його доглядала, прала речі, готувала їжу. Після смерті ОСОБА_7 , вона організувала його похорон. ОСОБА_7 вирішив офіційно одружитися з нею і вона погодилася на його пропозицію. Рідні сестри ОСОБА_7 не приїжджали до нього, не провідували його та не розуміли. ОСОБА_7 за життя говорив, що потрібно зареєструвати шлюб, інакше їй нічого не залишиться після його смерті. Спільних дітей у них з ОСОБА_7 не було, так як у неї був дорослий син після першого шлюбу, коли вона проживала у Полтавській області. ОСОБА_7 також мав дружину і сина від першого шлюбу, але вони також померли. ОСОБА_7 працював у колгоспі водієм, а вона працювала дояркою. Спільно вони доглядали господарство, але кожен із них самостійно оплачував комунальні послуги - ОСОБА_7 за будинок своєї матері, а вона за свій будинок, у якому проживала спільно з ОСОБА_7 . За час спільного з ОСОБА_7 проживання вони придбали холодильник та пральну машинку. Шлюб вони уклали 27 березня 2020 року, тоді коли ОСОБА_7 захворів, в Михайлівській сільській раді. Реєстрацію шлюбу здійснювала людина з Узинської міської ради. Сімейні відносини у них були як у чоловіка та дружини. У 2020 році ОСОБА_7 захворів на мікро інсульт і погано пересувався та майже не міг працювати. У 2018 році померла мати ОСОБА_7 . Будинок матері ОСОБА_7 був на відстані 5-10 хвилин ходьби від її будинку. ОСОБА_7 вважає її за дружину, а вона його за чоловіка, незважаючи на те, що вони між собою були двоюрідні брат та сестра. За життя ОСОБА_7 залишив заповіт на неї на земельну ділянку (пай).

Допитана в якості свідка ОСОБА_8 в судовому засіданні показала суду, що вона є односельчанкою відповідачки. Скільки вона пам`ятає, ОСОБА_7 проживав спільно з ОСОБА_2 . З 1996 року вони з ОСОБА_7 спільно працювали у колгоспі. Після того, як ОСОБА_7 захворів на інсульт, його лікувала та вчила самостійно ходити ОСОБА_2 . Також ткаченко ОСОБА_2 організовувала поховання ОСОБА_7 в селі ОСОБА_10 . Вона знає, що ОСОБА_7 та ОСОБА_2 були між собою двоюрідними братом та сестрою. Коли ОСОБА_7 та ОСОБА_2 почали проживати спільно однією сім`єю, то вони не перебували в інших шлюбах. Навіть покійні батьки ОСОБА_7 та ОСОБА_2 знали про те, що ОСОБА_7 проживає з ОСОБА_2 та у них між собою близькі відносини, але їх ніхто не засуджував. Коли ОСОБА_7 після хвороби та смерті своєї матері пішов проживати до будинку матері, ОСОБА_2 прибирала в тому будинку та двічі на день готувала йому їсти. Позивачка ОСОБА_1 проживає в місті Біла Церква та в село до брата приїжджала дуже рідко, батькам не допомагала Перед смертю ОСОБА_7 проживав на два будинку у своєї матері та у ОСОБА_2 . ОСОБА_11 з будинку останнього. Вона близько п`яти разів була в будинку ОСОБА_2 і бачила там ОСОБА_7 . ОСОБА_7 та ОСОБА_2 поводили себе як господарі будинку та як чоловік та дружина, а не як брат із сестрою. Спільних дітей останні не мали, тому що у них не було до цього бажання.

Допитана в судовому засідання в якості свідка ОСОБА_12 показала суду, що ОСОБА_2 є її рідною сестрою. На протязі 30 років ОСОБА_2 проживала однією сім`єю з ОСОБА_7 як дружина та чоловік. ОСОБА_7 прожив в будинку ОСОБА_2 і вони кохали один одного. В 2020 році ОСОБА_7 з ОСОБА_2 одружилися, а до цього проживали у незареєстрованому шлюбі. ОСОБА_7 був ініціатором одруження та говорив, що у разі його смерті, його рідні сестри нічого не дадуть ОСОБА_2 . ОСОБА_2 готувала їжу для ОСОБА_7 , прала його речі. Свідок також проживає в селі Вербова, тому часто була в гостях у ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , як і останні часто були в гостях в неї. ОСОБА_7 жив у ОСОБА_2 , але після смерті матері навідувався до будинку останньої і ночувати приходив до ОСОБА_2 . Спільних дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_2 не мали бажання заводити, тому що мали дітей від перших шлюбів. ОСОБА_2 та ОСОБА_7 стримали спільне господарство - корову, свиней, птицю. ОСОБА_14 організовувала ОСОБА_2 і вона особисто бачила як ОСОБА_2 давала грошові кошти в сумі 17 500 грн на купівлю труни та хреста. Також ОСОБА_2 організовувала обід на похорон та на 9 і 40 день після смерті ОСОБА_7 .

Допитана в якості свідка ОСОБА_15 в судовому засіданні показала суду, що вона є односельчанкою та сусідкою ОСОБА_2 . Вона приїхала в село у 1996 році, а тітка ОСОБА_2 та дядько ОСОБА_7 в будинку тітки ОСОБА_2 к чоловік та дружина. Вона знає, що останні проживала у цивільному шлюбі. В 2020 році дядько ОСОБА_7 одружився з тіткою ОСОБА_2 . Вони неодноразово ходили в гості один до одного. При ній дядько ОСОБА_7 та тітка ОСОБА_2 цілувалися та обіймалися. Вона в селі дізналася про те, що ОСОБА_7 з ОСОБА_2 є між собою двоюрідними братом та сестрою. ОСОБА_7 з ОСОБА_2 разом придбали дві пральних машинки, так як одна машинка у них поламалася. ОСОБА_18 в основному перебував у будинку тітки ОСОБА_2 , проте навідувався до будинку своєї матері. Їй відомо, що у дядька ОСОБА_7 було хворе серце та він лікувався в лікарні. Вона часто бачила як дядько ОСОБА_7 сидів на стільчику на подвір`ї у тітки ОСОБА_2 . Коли дядько ОСОБА_7 помер, то тітка ОСОБА_2 організовувала похорон, готувала поминальні обіли.

За клопотанням представника позивача від 24 червня 20245року, судовий розгляд у справі відкладено на 24 липня 2025 року.

В судовому засіданні позивач підтримала свою позовну заяву та просила суд її задоволити. Вказала на те, що вона з третьою особою - ОСОБА_3 є рідними сестрами померлого ОСОБА_4 , а відповідач є двоюрідною сестрою ОСОБА_4 . Відповідач з братом не проживала, ва лише вона з сестрою приїжджала до брата та допомагали йому на городі, білили хату і допомагали тримати у господарстві птицю. Брата в лікарні лише вона відвідувала. Відповідач намовляла брата проти неї. В селі їй ніхто не говорив про те, що брат одружився з двоюрідною сестрою. Вона до брата часто не їздила і він самостійно готував собі їсти. Відповідача з братом не проживала та немала з ним подружніх відносин. Також вони не мали спільних дітей, спільного бюджету та побуту. Похорон брата організовували всі, за грошові кошти брата. Вона не знає чи відповідачка давала грошові кошти на похорони брата. У брата з відповідачкою були відносини як у брата з сестрою. Брат любив горілку і до нього приходила відповідачка додому вживати горілку та вечеряти.

Третя особи ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснила, що вона з позивачкою є рідними сестрами. Коли вона запитувала у брата про те, чи він дійсно одружився на двоюрідній сестрі, то останній відмовчувався. ОСОБА_2 доглядала брата лише після смерті матері, до того брата доглядала вона. Коли померла мати, то відповідачка напоїла чимось брата і він почав робити незрозумілі речі. З відповідачкою брата нічого не об`єднувало. Брат ходив до відповідачки, тому що не хотів готувати їсти, і відповідачка йому готувала їсти. Але за братом не потрібно було доглядати, тому що він сам себе доглядав. Брат тримав гроші при собі і був скупим. Брат з відповідачкою нічого спільно не придбали, а з будинку брата відповідачка забрала всі речі. Вона вважає шлюб брата з відповідачкою є фіктивним і не знала, що брат одружився з сестрою.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне:

27 березня 2020 року виконавчим комітетом Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб (а.с.45). Вказані особи між собою були двоюрідним братом та сестрою (а.с.48-53).

За життя ОСОБА_4 07 червня 2019 року склав заповіт, яким заповів ОСОБА_2 земельну ділянку, площею 3,008 га (а.с.105).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 (а.с.12).

ОСОБА_1 та ОСОБА_20 звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті рідного брата (а.с.13,74), про нотаріус повідомила їм про те, що вони не мають права на спадкування (а.с.14,76-77).

10 квітня 2025 року державним нотаріусом Узинської державної нотаріальної контори Київської області на ім`я ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , на житловий будинок в селі Вербова Білоцерківського району та земельну ділянку, площею 3,0600 га, розташовану на території Михайлівської сільської ради Білоцерківського району Київської області (а.с.100).

11 квітня 2025 року державним нотаріусом Узинської державної нотаріальної контори Київської області на ім`я ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на заповітом після смерті ОСОБА_4 , на земельну ділянку, площею. 3,008 га, з кадастровим номером :04:006:0037 (а.с.112).

При вирішенні справи суд виходить з наступного:

Частиною першою статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

У частині першій статті 1 СК України визначено засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів.

Частиною другою статті 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (частина перша статті 21 СК України).

У шлюбі між собою не можуть перебувати двоюрідні брат та сестра, рідні тітка, дядько та племінник, племінниця - частина третя статті 26 СК України.

Шлюб може бути визнаний недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований: між двоюрідними братом та сестрою; між тіткою, дядьком та племінником, племінницею - пункт другий частини першої статті 41 СК України.

При вирішенні справи про визнання шлюбу недійсним суд бере до уваги, наскільки цим шлюбом порушені права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їхніх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення - частина друга статті 41 СК України.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.

Заслухавши показання свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , які не є заінтересованими у справі особами, а є лише односельцями відповідачки, з приводу того, що остання на протязі 30 років проживала з померлим ОСОБА_4 у незареєстрованих шлюбних відносинах, до офіційної реєстрації шлюбу між ними у 2020 році, та те, що відповідачка з ОСОБА_23 відносилися один до одного як чоловік та дружина, суд вважає що немає підстав для визнання недійсним шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

На підтвердження даних доводів слугує також заповіт, складений за життя - 07 червня 2019 року ОСОБА_4 (а.с.105), згідно з яким останній, ще до укладення шлюбу з відповідачкою ОСОБА_2 , заповів останній земельну ділянку, розміром 3,008 га.

За таких обставин суд погоджується із поясненями відповідачки ОСОБА_2 , даними останньою в судовому засіданні, з приводу наявності між нею та померлим ОСОБА_4 , відносин, притаманних подружжю, зокрема, наявністю спільного побуту, спільних прав та обовязків, зокрема харчування та лікування.

Статтею 41 СК України передбачено право, а не обов`язок суду, визнати недійсним шлюб, зареєстрований між двоюрідними братом та сестрою.

Також, вказаною статтею визначено, що суд, при вирішенні справи про визнання шлюбу недійсним, має брати до уваги те, наскільки цим шлюбом порушені права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їхніх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Оцінюючи зібрані у справі докази суд вважає, що жодні права та інтереси, як відповідачки у справі ОСОБА_2 так і її померлого чоловіка ОСОБА_4 , в результаті укладення між ними шлюбу, порушеними не були.

Тому, підсумовуючи викладене суд вважає, що позивачкою ОСОБА_1 не доведено позовні вимоги з приводу того, що шлюб, зареєстрований між відповідачкою ОСОБА_2 та померлим ОСОБА_4 , мав ознаки фіктивного та такого, що був спрямований, виключно, на задоволення корисливих потреб відповідачки щодо набуття майна померлого чоловіка.

Вказане свідчить про доцільність ухвалення рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Судові витрати у справі, зокрема щодо оплати судового збору, суд, відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України, покладає на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: 1) Узинська державна нотаріальна контора Білоцерківського району, Київської області; 2) ОСОБА_3 , про визнання шлюбу недійсним - відмовити.

Судові витрати у справі, зокрема по оплаті судового збору, покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 . РНОКПП: матеріали справи не містять.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 . РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя М. М. Бебешко