Справа № 548/1405/25
Провадження №2/548/663/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.07.2025 року м. Хорол Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Миркушіної Н.С.,

за участю секретаря судового засідання Калініченко А.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Хорол у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області про встановлення факту належності об"єкта нерухомого майна та визнання права власності на об"єкт нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

ОСОБА_1 мотивує позов тим, що він збудував магазин в АДРЕСА_1 , але не має можливості його узаконити в позасудовому порядку.

В зв`язку з вищевказаним позивач просить суд встановити факт належності йому вищезгаданого магазину та визнати за ним право власності на нього.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, в позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача Хорольської міської ради Полтавської області в судове засідання не з`явився, хоча вчасно і належним чином був повідомлений про дату й час розгляду справи, але надав суду заяву в якій прохав справу розглядати без його участі та вказав, що при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Суд врахувавши позицію сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2018 року у справі «Печенізький та інші проти України» встановлено, що принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Крім цього, кожній стороні має бути забезпечено можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі апеляційною скаргою іншої сторони, та надати власні зауваження з цього приводу.

Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та не заперечувалося сторонами по справі, що згідно з договором купівлі-продажу, укладеного Українською універсальною біржею 29 вересня 2002 року, реєстровий №Н-39 позивач, придбав нерухоме майно, а саме незакінчене будівництво кіоску ( готовність недобудованого кіоску складає 96%), що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

З 07.07.2004 року згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ПЛ №054239 ОСОБА_1 належить на праві особистої приватної власності земельна ділянка, кадастровий номер: :50:003:0042, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 0,0035 га, цільове призначення - для роздрібної торгівлі та комерційних послуг.

В період 2023-2024 років позивачем було добудовано вищевказану нежитлову будівлю магазин та складається з: нежитлової будівлі (магазину) Літ.А-1, площею 16,8 кв.м., що розташована по АДРЕСА_1 (назва вулиці змінена з « АДРЕСА_3 на підставі розпорядження Полтавської обласної військової адміністрації №416 від 22.07.2024) .

З технічного паспорта на нежитлову будівлю та повідомлення про результати огляду об`єкта нерухомого майна, нежитлової будівлі магазину, адреса об`єкта: АДРЕСА_1 , виготовленого ФОП ОСОБА_2 станом на 20 березня 2025 року, вбачається, що вказаний об`єкт нерухомого майна перебуває у задовільному технічному стані та придатний до подальшої експлуатації. Адреса будівлі « 1 Травня,11А», що вказана в Договорі купівлі-продажу, на даний час зареєстрована в ДРРП за іншим об`єктом, тому об`єкт отримав адресу «Соборності, 11-Б«, яка ні за яким об`єктом не задіяна. Місце розташування та конструктивний стан будівлі відповідає вимогам будівельних норм для приміщень даного класу. Назва вулиці змінена з « вулиці 1 Травня» на « вулиця Соборності» Розпорядженням Полтавської ВЦА №416 від 22.07.2024 року.

З повідомленням начальника, державного реєстратора відділу державної реєстрації Хорольської міської ради Полтавської області Штомпель О.І. №10-05/12 від 26.05.2025 року на звернення позивача щодо реєстрації права власності на вказану будівлю слідує, що у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів державний реєстратор не може зареєструвати право власності на вказану будівлю, тому мені роз`яснено державним реєстратором, що питання належності та визнання права власності необхідно вирішувати у судовому порядку.

На даний час будівництво магазину закінчено, об`єкт готовий до експлуатації, що слідує з технічного паспорту,але необхідно оформити декларацію про закінчення будівництва та декларацію про початок будівництва, але таких документів не було передбачено на період будівництва.

Факт належності магазину позивачу доводиться копією договору купівлі-продажу, реєстровий №Н-39, укладеного 29 вересня 2002 року Українською універсальною біржею;копією технічного паспорта на нежитлову будівлю, магазин та повідомленням про результати огляду об`єкта нерухомого майна, нежитлової будівлі магазину, адреса об`єкта: АДРЕСА_1 , виготовленого ФОП ОСОБА_2 станом на 20 березня 2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997 р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст.ст. 316; 317; 318; 319; 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним.

У відповідності до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. 325 ЦК України суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими. Законом може бути встановлено обмеження розміру земельної ділянки, яка може бути у власності фізичної та юридичної особи.

Статтею 328 цього Кодексу визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з положеннями ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, з огляду на наведене, а саме факт того, що позивач добудував магазин на відведеній земельній ділянці, спірна будівля збудована у відповідності до Державних будівельних норм і правил і придатна до експлуатації, що підтверджується технічним паспортом на магазин та звітом про його незалежну оцінку, беручи до уваги неможливість оформлення прав у встановленому законом порядку, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області про встановлення факту належності об"єкта нерухомого майна та визнання права власності на об"єкт нерухомого майна, слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 316, 317, 318, 319, 321, 325, 328, 331, 392 ЦК України, ст. ст. ст.ст. 1-18, 76-81, 141, 209-241, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області про встановлення факту належності об"єкта нерухомого майна та визнання права власності на об"єкт нерухомого майна,- задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , об`єкта нерухомого майна нежитлової будівлі (магазину) Літ.А-1, площею 16,8 кв.м., що розташована по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на об`єкт нерухомого майна нежитлову будівлю (магазин) Літ.А-1 площею 16,8 кв.м. та розташована по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Хорольський районний суд Полтавської області.

Повний текст судового рішення складений 28.07.2025 року.

Суддя: Н.С.Миркушіна