Справа №538/867/25
Провадження по справі №2/538/627/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2025 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Кунець М.Г.,

за участю секретаря судового засідання Дугніст А.В.,

за участю позивачки- ОСОБА_1 ,

представника позивачки - Панченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

I. Стислий виклад позиції сторін.

1.1. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що ОСОБА_2 є батьком їхньої спільної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Лохвицького районного суду від 10 січня 2023 року шлюб між сторонами розірвано. Стверджує, що відповідач ухиляється від утримання дитини, яка проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від всіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

1.2. Представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Васильєвою Л.М. 26 травня 2025 року, через систему "Електронний суд", до суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить стягувати з нього аліменти на утримання дочки в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу). Відповідне обгрунтовує тим, що з 14.07.2023 перебуває в іншому шлюбі та в якому ІНФОРМАЦІЯ_2 в нього народився син ОСОБА_4 . Оскільки на утриманні відповідача перебуває син та дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, він не має можливості сплачувати аліменти у вказаному позивачкою розмірі.

До того ж , просить стягнути з позивачки на його користь витрати по справі у розмірі 5000,00 грн. за надання правничої допомоги.

1.3. Позивачкою 15 липня 2025 року до суду було надано письмові пояснення у справі, де вона зазначає, що відповідач у відзиві єдиною підставою для зменшення розміру аліментів зазначає народження у нього ще однієї дитини, будь - яких доказів щодо матеріального стану

останнім не надано. Більше того, вказує на ту обставину, що зміна сімейного стану відповідача, зокрема народження іншої дитини без підтвердження погіршення його матеріального становища, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, так як, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

До того ж зауважила, що зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 гривень є явно необгрунтовано завищеним, неспівмірним зі складністю справи.

1.4. Представником відповідача 23 липня 2025 року, через систему "Електронний суд", до суду направлено заперечення, в якому вказує на те, що саме позивачка повинна надати докази того, що при наявності у відповідача на утриманні ще однієї малолітньої дитини, він спроможний сплачувати аліменти у розмірі однієї четвертої частини його заробітку на її користь на утримання спільної дитини і, що такий розмір аліментів не вплине на матеріальне утримання іншої дитини. Матеріальне утримання інших дітей відповідача не може бути зменшено за рахунок сплати аліментів на користь однієї дитини. Діти відповідача мають право на рівноцінне утримання як однієї дитини, так і іншої дитини.

II. Заяви та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 05 травня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

03 червня 2025 року ухвалою суду визнанно явку позивачки ОСОБА_1 в судове засідання обов`язковою для дачі особистих пояснень суду.

Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися.

Розгляд справи проведено в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) з повідомленням сторін.

Позивачка в судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Пояснила, що на сьогоднішній день на її утриманні знаходиться двоє дітей, які є спільними дітьми з відповідачем. Однак, відповідач наразі допомоги по утриманню їх спільних дітей не надає. Заперечила щодо стягнення 5000 гривень витрат на професійну правничу допомогу на користь відповідача, так як, зазначений розмір є явно необгрунтовано завищеним, неспівмірним зі складністю справи.

Представник позивачки адвокат Панченко О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Пояснила, що зміна сімейного стану відповідача, а саме народження іншої дитини, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, оскільки батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак 24.07.2025 на адресу суду, через систему "Електронний суд", надійшла заява представника відповідача адвоката Васильєвої Л.М. про розгляд справи без її участі та участі відповідача. Зазначила, що відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнає частково. При ухваленні рішення просила врахувати наявність на утриманні відповідача ще однієї малолітньої дитини, ОСОБА_5 , та перебування його дружини у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. До того ж, просила зменшити розмір аліментів, що позивачка просить стягнути на утримання доньки ОСОБА_6 , в розмірі 1/8 частини заробітку відповідача.

Суд, заслухавши пояснення сторін у справі, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами, встановленими ст. 89 ЦПК України, прийшов до наступного.

ІІІ. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується

копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 23 жовтня 2012 року (а.с. 7).

Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 10 січня 2023 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (рішення набрало законної сили 10 лютого 2023 року) (а.с. 8).

Із Відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 02.05.2025 за № 12/02-06, наданих виконавчим комітетом Лохвицької міської ради, вбачається, що неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 . Також, за вказаною адресою, з позивачкою проживає повнолітній син, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 9).

Згідно, наданого Лохвицькою міською радою, Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 02.05.2025, вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована і фактично проживає з неповнолітньою донькою ОСОБА_3 , 2012 року народження, та повнолітнім сином ОСОБА_7 , 2007 року народження, в АДРЕСА_1 . Колишній чоловік ОСОБА_2 з липня 2022 року не проживає за даною адресою (а.с. 10).

Свідоцтвом серії НОМЕР_2 від 14 липня 2023 року підтверджується факт укладення ОСОБА_2 шлюбу з ОСОБА_8 (а.с. 42).

Із наказу про надання відпустки ОСОБА_8 від 26.02.2024 № 250-В вбачається, що остання перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 26.02.2024 по ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Із Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 28.12.2023 вбачається, що батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , записаний ОСОБА_2 (а.с. 41).

IV. Норми права, які застосував суд.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст.141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відзиві на позовну заяву та запереченні представник відповідача посилається на те, що у останнього змінився сімейний стан, оскільки від іншого шлюбу має малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та на сьогодні дружина знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Належними та допустимими доказами відповідачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - народження другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20).

Частиною шостою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З огляду на викладене суд вважає, що розмір аліментів, вказаний позивачкою у позовній заяві, відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що відповідач має на утриманні двох дітей, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з ОСОБА_1 - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та суперечитиме її інтересам.

Таким чином, суд, встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , оскільки належними та допустимими доказами відповідачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - народження другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

VI. Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивачка звільнена від сплати судового збору.

Згідно вимог ст.141 ЦПК України в зв`язку із задоволенням позову, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 274, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_5 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02 травня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 25 липня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання : АДРЕСА_2 ).

Суддя Мирослава КУНЕЦЬ