Справа № 510/1468/23
Провадження № 2/510/355/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року Ренійський районний суд Одеської

у складі: головуючого судді Сорокіна К.В.,

при секретарі Івановій Н.С.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , законний представник ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (законний представник ОСОБА_3 ) звернулись до суду із позовом до відповідача ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, яке відкрилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 їх батька ОСОБА_5 та складається з:

-сертифікату акцій Відкритого акціонерного товариства «Насінницького радгоспу «Перше травня»»;

-земельної ділянки площею 2,9936 га, кадастровий номер :01:002:0059, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

-земельної ділянки площею 0,1600 га, кадастровий номер :01:001:0088, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Позовні вимоги обґрунтовують тим, що позивачі та відповідач (діти спадкодавця), є спадкоємцями першої черги за законом. У встановлений законодавством строк позивачі звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини яка відкрилась після смерті їх батька ОСОБА_5 , однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Позивачі у підготовче судове засідання не з`явились, від їх представника адвоката Златі Н.С. до суду надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності та без участі позивачів.

Відповідач у підготовче судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву про визнання позову, в якій також просила розглянути справу за її відсутності.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та не суперечить закону.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів та відповідача ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з:

-сертифікату акцій Відкритого акціонерного товариства «Насінницького радгоспу «Перше травня»», серії НОМЕР_1 ;

-земельної ділянки площею 2,9936 га, кадастровий номер :01:002:0059, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

-земельної ділянки площею 0,1600 га, кадастровий номер :01:001:0088, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Під час життя ОСОБА_5 заповідального розпорядження не залишив, тому спадкоємство здійснюється за законом. До кола спадкоємців першої черги спадкового майна ОСОБА_5 входять сторони по справі (діти спадкодавця) та ОСОБА_3 (вдова).

У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини, позивачі звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Крім того, як вбачається з довідки Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області від 01.11.2018 року, сторони проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідач в свою чергу звернулась до нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 .

Крім того, ОСОБА_3 також звернулась до нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 .

14.07.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено, у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії. Ця обставина змусила позивачів звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Таким чином, позивачі прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті їх батька ОСОБА_5 в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України та вважають, що мають всі законні підстави для визнання за ними права власності.

Дослідивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки надані суду документи в повному обсязі підтверджують обставини викладені у позовній заяві.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК України).

Як було встановлено судом, позивачі у справі є спадкоємцями першої черги за законом (ст. 1261 ЦК України). Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачі прийняли спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, відмову від спадщини не заявляли.

Відповідач та ОСОБА_3 у відповідності до ч. 1 ст. 1273 ЦК України скористались своїм правом та відмовились від прийняття спадщини.

Якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну, що встановлено ч. 2 ст. 1275 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Таким чином, позивачі прийняли спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, однак оформити її не можуть у зв`язку з обставинами, які не залежать від них.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З урахуванням викладених позивачами обставин та досліджених у судовому засіданні доказів, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо визнання за позивачами права власності на спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 50, 58, 76, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 258, 259, 263-265, 266, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , законний представник ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право спільної сумісної власності в порядку спадкування за законом на:

-сертифікат акцій Відкритого акціонерного товариства «Насінницького радгоспу «Перше травня»», серії А № 0000254;

-земельну ділянку площею 2,9936 га, кадастровий номер :01:002:0059, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

-земельну ділянку площею 0,1600 га, кадастровий номер :01:001:0088, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належали ОСОБА_5 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.В. Сорокін