ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6741/25 Справа № 203/5619/24 Суддя у 1-й інстанції - Ханієва Ф. М. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

25 липня 2025 року м.Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Агєєва О.В., ознайомившись з апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Зіма Вікторії Борисівни на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2025 року про відмову у зупиненні провадження та на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2025 року уцивільній справі №203/5619/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Кіровським районним судом м. Дніпропетровська 27 лютого 2025 року постановлено ухвалу якою відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини.

14 квітня 2025 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення яким у повному обсязі задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Не погодившись із зазначеними ухвалою та рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 , в особі свого представника - адвоката Зіма В.Б. подав апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

На виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду про витребування справи із Центрального районного суду міста Дніпра (Кіровського районного суду м. Дніпропетровська) до Дніпровського апеляційного суду надійшла цивільна справа №203/5619/24.

Вирішуючи питання про можливість прийняття апеляційної скарги до розгляду та відкриття за нею апеляційного провадження, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Частиною 2 статті 357 ЦПК України визначено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до положень частини 1 статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Пунктом 3 частини 4 статті 356 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 3 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду апеляційної скарги на судове рішення справляється судовий збір.

Частиною 5 статті 356 ЦПК України визначено, якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

Проте, матеріали апеляційної скарги не містять документів які підтверджують сплату судового збору ні за оскарження рішення суду першої інстанції від 14 квітня 2024 року, ні за оскарження ухвали суду першої інстанції від 27 лютого 2025 року.

У змісті апеляційної скарги, сторона апелянта, з підстав п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», вважає, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, надаючи до матеріалів апеляційної скарги копію посвідчення серії НОМЕР_1 .

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення відповідача ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги з підстав п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як такого, що є ветераном - учасником бойових дій того, виходячи з наступних підстав.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Так, пунктом 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», на яку посилається сторона апелянта, встановлено, звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях учасників бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено пільги зі сплати судового збору. Відповідно до пункту 13 частини 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Водночас ця норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, у яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, створення належних умов для їхнього життєзабезпечення та членів їхніх сімей встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Статтею 22 зазначеного Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їхнім соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг, наданих учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначений у статті 12 цього Закону.

Отже, аналіз пункту 13 частини 1 статті 5 Закону «Про судовий збір» в сукупності з частиною 2 статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дає підстави для висновку, про те, що учасники бойових дій, ветерани війни, звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій відносно себе, закріплених законодавством. Однак, статус учасника бойових дій, ветерана війни, не гарантує звільнення від сплати судового збору в усіх справах.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у своєму висновку викладеному в постанові від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до неї особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини 1 статті 5 Закону №3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі №9901/311/19 та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №490/8128/17.

Предметом позову у даній справі є стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а отже не пов`язано із захистом порушених прав відповідача ОСОБА_1 . Позивачем у справі є ОСОБА_2 , апелянт ОСОБА_1 є відповідачем, яким, як вбачається з матеріалів справи, в її межах позовних вимог пов`язаних із захистом його порушених прав, не заявлялось.

Отже, за підстав встановлених в п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», апелянт ОСОБА_1 не звільнений від сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги.

Інших підстав для звільнення від сплати судового збору, в апеляційний скарзі не зазначено.

Заяв про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати в порядку визначеному статтею 8 Закону України «Про судовий збір» не заявлялось.

Таким чином, за звернення до Дніпровського апеляційного суду із даною апеляційною скаргою, апелянт ОСОБА_1 повинен сплатити судовий збір у визначеному Законом порядку і розмірі.

Вирішуючи питання щодо розміру судового збору, який підлягає сплаті, апеляційний суд зазначає наступне.

Стороною апелянта, цивільній справі №203/5619/24, оскаржуються ухвала Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2025 року про відмову у зупиненні провадження та рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2025 року.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позовна заява, про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у частці від усіх видів заробітку відповідача, а отже відноситься до позовів не майнового характеру, подана до суду першої інстанції позивачем ОСОБА_2 у жовтні 2024 року.

Розмір прожиткового мінімуму встановлений на 1 січня календарного року, в якому позовна заява подавалась до суду визначена у ст. 7 Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік» та становила 3028 грн.

Згідно абз. 2 п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання позовної заяви не майнового характеру фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, розмір судового збору який підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції буде становити суму у 1816,80 грн (3028 грн х 0,4 х 150%).

Відповідно до п.п. 9 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто, розмір судового збору який підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції буде становити суму у 605,60 грн (3028 грн х 0,2).

Таким чином, апелянтові ОСОБА_1 слід сплатити вказані розміри судового збору, загальна сума яких складає 2422,40 грн (1816,80 грн + 605,60 грн), надавши до апеляційного суду документ, який підтверджує таку доплату, для долучення до матеріалів апеляційної скарги.

Належними реквізитами для сплати судового збору є наступні: Отримувач коштів ГУК у Дн-кiй обл/Шев.р/ 22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155; Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. Подат.); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача UA0004628; Код класифікації доходів бюджету 22030101; Призначення платежу: 101 ____(реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр)); Сплата судового збору, за апеляційною скаргою на рішення від 14 квітня 2025 року та на ухвалу від 27 лютого 2025 року Кіровського районного суду м. Дніпропетровська у справі №203/5619/24, Дніпровський апеляційний суд.

Враховуючи встановлені обставини, провадження за апеляційною скаргою не може бути відкрито та апеляційна скарга підлягає залишенню без руху із наданням апелянтові семиденного строку, з дня вручення копії даної ухвали, для надання до апеляційного суду документу який підтверджує сплату судового збору за подання даної апеляційної скарги на ухвалу та рішення суду першої інстанції в загальному розмірі 2422,40 грн.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що в разі наявності у апелянта визначених Законом підстав для звільнення від сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги, апелянт може подати відповідну заяву із зазначенням обґрунтованих підстав для такого звільнення.

Керуючись ст. ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Зіма Вікторії Борисівни на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2025 року про відмову у зупиненні провадження та на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2025 року уцивільній справі №203/5619/24 - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 семиденний строк, з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків вказаним шляхом.

У разі невиконання ухвали і не усунення встановлених недоліків у визначений строк, апеляційна скарга вважатиметься не поданою і буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.В. Агєєв