Провадження № 2/512/276/25
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про відвід

Суддя Савранського районного суду Одеської області Брюховецький О.Ю. розглянувши заяву представника відповідачки - адвоката Слабоуса Євгенія Анатолійовича про відвід головуючого судді по справі за цивільним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Савранського районного суду Одеської області Брюховецького О.Ю. перебуває справа за цивільним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою судді Савранського районного суду Одеської області від 19.05.2025 відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання на 09.06.2025.

28.07.2025 до суду, через систему «Електронний суд» надійшла заява представника позивачки - адвоката Слабоуса Є.А. про відвід судді. Вказана заява мотивована тим, що в провадженні судді Брюховецького О.Ю. перебувала аналогічна справа №512/333/25, предметом позову в якій було стягнення заборгованості за кредитним договором, який на думку позивача також був підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором та в ході розгляду якої ухвалено рішення не на користь відповідачки ОСОБА_1 , що стало підставою для сумніву в упередженості судді під час розгляду цієї справи.

Розглянувши вказану заяву, суддя встановив наступне.

Відповідно до вимог частини 1 статті 36 ЦПК суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Отже, суддя не може брати участь у розгляді справи і відводиться за наявності підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України.

Також, підставами відводу (самовідводу) законодавець визначив недопустимість повторної участі судді в розгляді справи (ст. 37 ЦПК), та неможливість входження до складу суду осіб, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (пункт 3 статті 46 ЦПК).

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

При цьому, вирішуючи питання щодо відводу, слід виходити із поняття упередженості судді в процесі розгляду справи. Для того, щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони мають бути доведені.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Між тим дослідивши підстави для відводу головуючого судді, заявлені представником відповідачки, суд вбачає, що останні не знайшли свого належного підтвердження.

Фактично підставою для звернення з заявою про відвід судді стали суб`єктивні міркування відповідачки з приводу того, що в неї є сумніви щодо упередженості судді Брюховецького О.Ю., які належним чином не обґрунтовані і не є підставою для відводу судді.

Доводи заяви про відвід не можуть ґрунтуватися на міркуваннях, що мають на меті обмежити або поставити під сумнів право іншої сторони на забезпечення та реалізацію своєї участі у розгляді справи.

Крім того, законодавець передбачив і запобігання зловживанням учасниками процесу права на заяву відводу. Пунктом четвертим статті 36 ЦПК встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду (пункт 5 статті 39 ЦПК).

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Згідно положень Кодексу суддівської етики, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, яка виявляється у змісті судових рішень та під час судового процесу і суддя має дбати про те, щоб його поведінка сприяла збереженню і поглибленню переконання суспільства у неупередженості судді при здійсненні ним своїх професійних обов`язків.

Частиною першою статті шостої Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно пункту 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що відповідачкою та її представником не зазначені та не доведені будь-які обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості головуючого судді при вирішенні даної цивільної справи.

Отже, враховуючи, що передбачених статтею 36 ЦПК України підстав для задоволення відводу, заявленого головуючому судді, не встановлено, суд вважає заяву про відвід необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, а справа підлягає продовженню розгляду тим самим складом суду.

Приписами частини 5 статті 259 ЦПК України встановлено, що ухвали суду, постановлені окремим документом, підписуються суддею (суддями) і приєднуються до справи. Ухвали, постановлені судом без оформлення окремого документа, зазначаються у протоколі судового засідання. Суд може оформити такі ухвали окремим документом після закінчення судового засідання.

Керуючись статтями 36, 37, 40, 259 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідачки - адвоката Слабоуса Євгенія Анатолійовича про відвід головуючого судді по справі за цивільним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Ю. Брюховецький