КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2025 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Верланов С.М., Невідома Т.О.,

секретар Цуран С.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Тимошик Іриною Олексіївною на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 04 квітня 2025 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: П`ята Київська державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Подільського районного суду міста Києва в порядку окремого провадження із заявою, в якій просить встановити факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її двоюрідним братом.

В обґрунтування заяви вимог зазначає, що ОСОБА_2 є її двоюрідним братом, оскільки батьком заявника є ОСОБА_3 , а батьком ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , які є рідними братами.

Заявниця зазначає, що документи, які підтверджують її родинний зв`язок з ОСОБА_2 , не збереглися, а Державний архів Житомирської області у відповідь на її звернення повідомив, що у книзі реєстрації актових записів про народження по Народицькій сільраді Народицького району Житомирської області за 1942 рік, що надійшла на зберігання до державного архіву Житомирської області частково, запису про народження ОСОБА_4 не виявлено.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 04 квітня 2025 року заяву залишено без розгляду.

Ухвалу суду мотивовано тим, що оскількивстановлення факту родинних відносин потрібно заявниці для отримання спадкового майна у власність після смерті ОСОБА_2 , спір повинен вирішуватись у порядку позовного провадження, а відтак, заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин необхідно залишити без розгляду.

Заявниця ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на ухвалу, в якій просить суд скасувати ухвалу, посилаючись на порушення норм процесуального права та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В апеляційній скарзі зазначає, що інших спадкоємців у померлого ОСОБА_2 немає. Отже, в даному випадку спір про право відсутній і заява має розглядатися у порядку окремого провадження.

Відзиви на апеляційну скаргу до суду не надходили.

В судовому засіданні в апеляційному суді взяли участь заявниця ОСОБА_1 та її представниця адвокат Тимошик І.О., які підтримали апеляційну скаргу, просили задовольнити її з викладених підстав.

Від П`ятої Київської державної нотаріальної контори надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Частиною 4 ст. 315 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. В порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, в разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Тобто визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Аналогічні за змістом висновки щодо встановлення факту викладені в постановах Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 336/709/18-ц (провадження № 61-39374св18), від 15 квітня 2020 року у справі № 302/991/19 (провадження № 61-1128св20), від 27 серпня 2020 року у справі № 201/1935/20 (провадження № 61-8149св20), від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19 (провадження № 61-872св21), від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19 (провадження № 61-13709св20).

Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскільки встановлення факту родинних відносин потрібно заявниці для отримання спадкового майна у власність після смерті ОСОБА_2 , спір повинен вирішуватись у порядку позовного провадження.

Проте суд першої інстанції не зазначив з вирішенням якого конкретно спору пов`язане встановлення відповідного факту, між ким саме та який виник спір.

Сама по собі необхідність встановлення факту родинних відносин ОСОБА_1 з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 для оформлення спадщини не свідчить про наявність спору про право, адже саме для цього і передбачається можливість встановлення відповідних фактів у порядку окремого провадження.

При цьому, суд першої інстанції не встановив інших заінтересованих осіб, які б могли претендувати на спадщину після померлого ОСОБА_2 , за виключенням заявниці, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність підстав для залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 .

За таких обставин колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка подана адвокатом ТимошикІриноюОлексіївною задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 04 квітня 2025 рокускасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст складено 22 липня 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді С.М. Верланов

Т.О. Невідома