КОМПАНІЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 391/579/25
Провадження № 2/391/293/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

24.07.2025 р.селище Компаніївка

Суддя Компаніївського районного суду Кіровоградської області Ревякіна О.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , третя особа Компаніївський відділ ДВС у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна

ВСТАНОВИВ

Позивач звернулася до суду із позовною заявою про зняття арешту з майна, а саме житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та просить зобов`язати Компаніївський відділ ДВС у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з будинку, накладений на ОСОБА_2 .

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог статті 175 ЦПК України.

Так, у позові відсутнє повне найменування сторін та їх місцезнаходження, зокрема відсутні відомості про відповідача у справі, не зазначено ціну позову.

Як вбачається із змісту позовної заяви, арешт на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , накладено Компаніївською державною виконавчою службою на підставі постанови про арешт майна боржника АА № 095206 від 29.06.2005.

Позивач стверджує, що є власником частки будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.09.1998 року та частки будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.07.1999 року.

Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 02.07.2025 власником будинку зазначений ОСОБА_2 .

З матеріалів позову не встановлено чи є позивач стороною виконавчого провадження.

Згідно з ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Підстави зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини визначено ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

За приписами ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Публічно-правовими є спори між особою, на майно якої накладено арешт у виконавчому провадженні і яка не є боржником у цьому провадженні, та органом державної виконавчої служби - суб`єктом владних повноважень з приводу рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих (вчинених) під час проведення опису та арешту майна, що не пов`язані з визнанням права власності на арештоване майно.

Таким чином, за змістом наведених положень Закону України «Про виконавче провадження», в судовому порядку може бути ухвалено рішення про зняття арешту з майна у випадку незавершеного виконавчого провадження або у випадку, коли особа вважає себе власником майна, на яке накладено арешт, та одночасно звертається з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Положеннями ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що до суду з позовом про зняття арешту з майна може звернутись не сторона виконавчого провадження, а інша особа, яка є власником, чи претендує на таке майно.

Арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 26.09.2019 у справі №607/3894/17.

З огляду на наведені норми позивачу необхідно уточнити форму звернення до суду (скарга чи позовна заява) та суб`єктний склад учасників справи залежно від форми звернення.

В разі звернення до суду з позовом про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту в порядку ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» позивачу необхідно вказати ціну позову та сплатити судовий збір відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за вимогою майнового характеру у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб з урахуванням вже сплаченого судового збору в сумі 1211,20 грн.

В разі звернення до суду зі скаргою, порядок вирішення питання зняття арешту врегульовано розділом VII ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, в зв`язку з недотриманням позивачем вимог ст. 175 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст.43, 175, 185, 259-261 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , третя особа Компаніївський відділ ДВС у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна - залишити без руху.

Надати позивачу строк п`ять днів для усунення вказаних у мотивувальній частині ухвали недоліків позову з дня вручення копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення зазначених недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, вона буде вважатись неподаною та повернута.

Копію ухвали направити позивачу для виконання.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Ревякіна