Номер провадження: 22-ц/813/3821/25
Справа № 501/5382/24
Головуючий у першій інстанції Смирнов В.В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

24.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Карташова О.Ю., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 ,

на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 01 січня 2025 року, постановлену судом у складі судді Смирнова В.В.,

за заявою Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви

в с т а н о в и в:

В грудні 2024 року Одеська спеціалізована прокуратура у сфері оборони звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви, в обґрунтування якої зазначила, що 24.07.2024 року військова частина НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін) повідомила Одеську спеціалізовану прокуратуру про те, що під час вжиття заходів щодо оформлення земельної ділянки з кадастровим номером :02:026:007 у власність військової частини НОМЕР_1 від державного реєстратора Чорноморської міської ради було отримано інформацію, що дана земельна ділянка з боку ОСОБА_3 була продана невідомим особам та на момент звернення із означеним листом кадастрового номеру :02:026:007 не існує, а означене унеможливило оформлення земельної ділянки у власність військової частини НОМЕР_1 . Також зазначеним листом військова частина НОМЕР_1 просила Одеську спеціалізовану прокуратуру вирішити питання відновлення порушених прав військової частини НОМЕР_1 в частині користування та володіння землями оборони.

10.09.2024 року листом за № 39-5-6-6575 ВИХ-24 Одеська спеціалізована прокуратура, у зв`язку із отриманням інформації про розподіл земельної ділянки з кадастровим номером :02:026:007 на три нові земельні ділянки, їхнє відчуження та незаконне використання третіми особами, просила Адміністрацію державної прикордонної служби України, військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін) надати інформацію щодо вжитих останніми дій щодо захисту інтересів держави, у т.ч. шляхом пред`явлення позовів та надати копії підтверджуючих документів спеціалізованій прокуратурі.

14.10.2024 року листом за № 06.1.3./68353-24-Вих Адміністрація державної прикордонної служби України повідомила Одеську спеціалізовану прокуратуру, зокрема про відсутність заперечень щодо представництва прокуратурою в суді та здійснення інших дій, спрямованих на захист держави.

Станом на 22.11.2024 від військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін) відповіді на лист від 10.09.2024 року за № 39-5-6-6575ВИХ-24 не отримано, відомостей про причини невжиття заходів захисту інтересів держави до прокуратури не надано.

Листом Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону від 22.11.2024 № 39-5-6-4831вих-24 повідомлено Адміністрацію державної прикордонної служби України, військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін) щодо пред?явлення позову до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 .

Заявник посилається, що постановою Одеського апеляційного суду від 12.09.2023 по справі № 501/567/17 апеляційні скарги представника Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, виконуючого обов`язки керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону, представника прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) - задоволені частково, рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 16 липня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_5 до Військової частини № НОМЕР_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою залишено без задоволення, позов заступника військового прокурора Одеського гарнізону, діючого в інтересах Адміністрації Державної прикордонної служби України, НОМЕР_2 Прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) до Чорноморської міської ради Одеської області, ОСОБА_5 про визнання незаконним рішення, зобов`язання повернути земельну ділянку задоволено частково, витребувано у ОСОБА_5 земельну ділянку, площею 0,0980 га, кадастровий номер :02:026:0007, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України, прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ).

18.04.2024 року постановою суду касаційної інстанції по справі № 501/567/17 касаційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення, постанову Одеського апеляційного суду від 12.09.2023 року в оскарженій частині залишено без змін.

Проте, під час перебування зазначеного спору щодо земельної ділянки на розгляді в судах, 10.08.2018 року ОСОБА_5 продав ОСОБА_4 земельну ділянку, площею 0,0980 га (кадастровий номер :02:026:0007), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В подальшому, 09.10.2018 року на підставі заяви ОСОБА_6 земельна ділянка з кадастровим номером :02:026:0007 розподілена на 3 земельні ділянки: :02:026:0169, загальною площею 0,0328 га, що розташована за адресою АДРЕСА_1 ; :02:026:0170, загальною площею 0,0326 га, що розташована за адресою АДРЕСА_1 ; :02:026:0171, загальною площею 0,0326 га, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , а земельна ділянка із кадастровим номером :02:026:0007 припинила існування як об`єкт цивільних прав, що підтверджується відповідною нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_7 від 09.10.2018, відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, планом поділу земельної ділянки.

Зазначає, що 02.07.2021 ОСОБА_4 продала ОСОБА_1 вищезазначені земельні ділянки із кадастровими номерами: :02:026:0169 загальною площею 0,0328 га; :02:026:0170 загальною площею 0,0326 га; :02:026:0171 загальною площею 0,0326 га, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

Таким чином, протягом перебування справи у судах, про що було достеменно відомо ОСОБА_5 , спірна земельна ділянка була спочатку ним відчужена та в подальшому, новим покупцем поділена на 3 земельні ділянки та продані, які на теперішній час зареєстровані за ОСОБА_1 .

Заявник вважає, що значене дає підстави для висновку, що ОСОБА_5 здійснив відчуження, а ОСОБА_4 зробила поділ земельної ділянки на 3 інші земельні ділянки з метою зміни кадастрових номерів та здійснила відчуження земельних ділянок ОСОБА_8 з метою ускладнити державі в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України можливість захисту своїх прав як власника земельної ділянки.

Зазначає, що предметом позову, який буде поданий до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_4 є визнання недійсними договорів купівлі-продажу № 1071 від № 1074 від 02.07.2021 та № 1068 від 02.07.2021, зареєстрованих у реєстрі приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округа Одеської області Кушнеровою Л.Д., за якими ОСОБА_4 продала ОСОБА_1 , а останній набув право власності на земельні ділянки - кадастровий номер: :02:026:0169 загальною площею 0,0328 га, кадастровий номер: :02:026:0170 загальною площею 0,0326 га, кадастровий номер: :02:026:0171 загальною площею 0,0326 га, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 , оскільки їх було укладено всупереч інтересам держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України та подальше витребування зазначеного майна на користь держави, скасування рішень про державну реєстрацію.

Заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення позову в цій справі може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав, або інтересів позивачів, за захистом яких звернулася спеціалізована прокуратура, що відповідно до ст. 149 ЦПК України є підставою для вжиття судом заходів забезпечення позову.

Одеська спеціалізована прокуратура у сфері оборони просила суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єктів нерухомого майна: земельної ділянки з кадастровим номером :02:026:0169, загальною площею 0,0328 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 108) земельної ділянки з кадастровим номером :02:026:0170, загальною площею 0,0326 га, розташованої з адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 108), земельної ділянки з кадастровим номером :02:026:0171, загальною площею 0,0326 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості108).

Іллічівський міський суд Одеської області ухвалою від 01 січня 2025 року заяву Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви задовольнив. Вжив заходи забезпечення позову шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єктів нерухомого майна: земельної ділянки з кадастровим номером :02:026:0169, загальною площею 0,0328 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 108) земельної ділянки з кадастровим номером :02:026:0170, загальною площею 0,0326 га, розташованої з адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 108), земельної ділянки з кадастровим номером :02:026:0171, загальною площею 0,0326 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості108).

Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, звернув увагу на те, що як поділ спірної земельної ділянки, на яку посилається скаржник, так і їх відчуження відбулося в період розгляду судами України спорів відносно земельних ділянок, які заявник зазначає предметом подальшого позову.

Враховуючи, що предметом позову, який буде поданий Одеською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 є визнання незаконними договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 02.07.2021 року, суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, а тому дійшов висновку, що заява представника позивача підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , просить скасувати ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 01.01.2025 року у справі № 501/5382/24 2-з/501/57/24, і прийняти нову ухвалу, якою залишити без задоволення повністю заяву представника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Веремчук Руслана Володимировича про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єктів нерухомого майна: земельної ділянки з кадастровим номером :02:026:0169, загальною площею 0,0328 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 108) земельної ділянки з кадастровим номером :02:026:0170, загальною площею 0,0326 га, розташованої з адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 108), земельної ділянки з кадастровим номером :02:026:0171, загальною площею 0,0326 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 108).

Апеляційна скарга мотивована тим, що задовольняючи заяву представника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Веремчук Руслана Володимировича про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви суд не з`ясував, яке саме майно належить на праві особистої власності саме ОСОБА_1 , яка його орієнтовна вартість, чи не порушене правило про співмірність, оскільки в заяві про забезпечення позову до його пред`явлення відсутні відомості про незаконність придбання ОСОБА_1 такого майна; не врахував інтереси скаржника та третьої особи - його дружини, оскільки земельна ділянка придбана у шлюбі, тобто нерухоме майно належить подружжю ОСОБА_9 на праві спільної сумісної власності. Скаржник вважає, що суд фактично усунувся від формулювання в тексті оскаржуваної ухвали її мотивувальної частини, внаслідок чого виникають сумніви в її обґрунтованості.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 14.01.2025 року відкрив апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, роз`яснив Одеській спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі.

Представник ОСОБА_1 адвокат Верхола І.О. копію ухвали про відкриття провадження від 14.01.2025 року отримав 15.01.2025 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

Одеська спеціалізована прокуратура у сфері оборони Південного регіону копію ухвали про відкриття провадження від 14.01.2025 року та копію апеляційної скарги отримала 15.01.2025 року та 13.01.2025 року відповідно в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.

НОМЕР_2 Прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) копію ухвали про відкриття провадження від 14.01.2025 року та копію апеляційної скарги отримав 27.02.2025 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.

Адміністрація Державної прикордонної служби України копію ухвали про відкриття провадження від 14.01.2025 року та копію апеляційної скарги отримала 27.02.2025 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.

Від Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону 27.01.2025 року надійшов відзив на апеляційну скаргу, в обґрунтування якого зазначено, що ухвалою Іллічівського міського суду одеської області від 20.01.2025 по справі № 501/144/25 відкрито провадження у цивільній справі за позовом заступника керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону Веремчук Руслана Володимировича, який звернувся в інтересах держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України, НОМЕР_2 Прикордонного загону Державної прикордонної служби до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання недійними договорів купівлі-продажу недійсними, скасування рішення державного реєстратора, витребування майна з чужого незаконного володіння, з огляду на хронологію минулих обставин, саме забезпечення позову у тому вигляді, в якому воно було здійснено оспорюваною ухвалою і є частиною ефективного захисту інтересів держави.

Стверджує, що саме продаж та поділ земельної ділянки (кадастровий номер :02:026:0007, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на три нових під час попереднього судового провадження унеможливило виконання судового рішення (адже в момент ухвалення судового рішення по справі і набрання ним законної сили відповідач по справі вже не був власником ділянки та відновлення позивачів на користування та володіння означеною ділянкою, а отже, як наслідок, спеціалізована прокуратура була вимушеною повторно звернутися із позовною заявою вже до нового власника трьох земельних ділянок ОСОБА_1 .

Крім того, прокуратура зазначає, що заборона будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, правним та державним нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єктів нерухомого майна, оспорюваних земельних ділянок, на час розгляду даної справи жодним чином не обмежує відповідача у фактичному та вільному користуванні ним означеними земельними ділянками.

Одеська спеціалізована прокуратура у сфері оборони Південного регіону вважає заходи забезпечення позову обрані оспорюваною ухвалою суду є співмірними, а їх не вжиття створює реальний ризик неможливості виконання рішення суду у разі його ухвалення на користь позивачів.

Учасники процесу про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник ОСОБА_1 адвокат Верхола І.О. повістку отримав 09.06.2025 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України та ч. 5 ст. 130 ЦПК України.

Одеська спеціалізована прокуратура у сфері оборони Південного регіону повістку отримала 09.06.2025 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

Адміністрація Державної прикордонної служби України повістку отримала 09.06.2025 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

НОМЕР_2 Прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) повістку отримав 09.06.2025 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що предметом позову, який буде поданий Одеською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 є визнання незаконними договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 02.07.2021 року, отже невжиття заходів забезпечення позову можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, а тому дійшов висновку, що заява представника позивача підлягає задоволенню.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною другою статті 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Із системного аналізу зазначених норм права вбачається, що підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Суд зазначає, що виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання ухваленого судового рішення, що повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

Звертаючись з заявою про забезпечення позову Одеська спеціалізована прокуратура у сфері оборони Південного регіону зазначила, що предметом позову, який буде поданий до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_4 є визнання недійсними договорів купівлі-продажу № 1071 від 02.07.2021, № 1074 від 02.07.2021 та № 1068 від 02.07.2021, зареєстрованих у реєстрі приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округа Одеської області Кушнеровою Л.Д., за якими ОСОБА_4 продала ОСОБА_1 , а останній набув право власності на земельні ділянки - кадастровий номер: :02:026:0169 загальною площею 0,0328 га, кадастровий номер: :02:026:0170 загальною площею 0,0326 га, кадастровий номер: :02:026:0171 загальною площею 0,0326 га, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 , оскільки їх укладено всупереч інтересам держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України та подальше витребування зазначеного майна на користь держави, скасування рішень про державну реєстрацію.

Отже предметом позову із яким має намір звернутися Одеська спеціалізована прокуратура у сфері оборони Південного регіону є визнання недійними договорів купівлі-продажу недійсними, скасування рішення державного реєстратора, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 20 січня 2025 року відкрито провадження у справі за позовом заступника керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону Веремчук Руслана Володимировича, в інтересах держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України, НОМЕР_2 Прикордонного загону Державної прикордонної служби до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання недійними договорів купівлі-продажу, скасування рішення державного реєстратора, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Постановою Одеського апеляційного суду від 12.09.2023 у справі № 501/567/17 апеляційні скарги представника Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, виконуючого обов`язки керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону, представника прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) - задоволені частково, рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 16 липня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_5 до Військової частини № НОМЕР_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою залишено без задоволення, позов заступника військового прокурора Одеського гарнізону, діючого в інтересах Адміністрації Державної прикордонної служби України і Військової частини № НОМЕР_1 до Чорноморської міської ради Одеської області, ОСОБА_5 про визнання незаконним рішення, зобов`язання повернути земельну ділянку задоволено частково, витребувано у ОСОБА_5 земельну ділянку, площею 0,0980 га, кадастровий номер :02:026:0007, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України та Військової частини НОМЕР_1 .

Постановою Верховного Суду України від 18.04.2024 року у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 501/567/17 касаційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення, постанову Одеського апеляційного суду від 12.09.2023 року в оскарженій частині залишено без змін.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 10.08.2018 року ОСОБА_5 продав ОСОБА_4 (договір купівлі-продажу земельної ділянки 1176 від 10.08.2018 року) земельну ділянку, площею 0,0980 га (кадастровий номер :02:026:0007), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

09.10.2018 року ОСОБА_4 звернулась із нотаріально посвідченою заявою до компетентних органів в якій просила зробити поділ земельної ділянки загальною площею 0,0980 га, кадастровим номером :02:026:0007, яка належить їй на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого Токарською Т.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 10.08.2018 року, поділ здійснити згідно схеми поділу: земельна ділянка № НОМЕР_3 площею 0,0326 га; земельна ділянка № НОМЕР_4 площею 0,0326 га; земельна ділянка № НОМЕР_5 площею 0,0328 га.

02.07.2021 року ОСОБА_4 , на підставі договорів купівлі продажу, продала ОСОБА_1 земельні ділянки: площею 0,0326 га кадастровий номер :02:026:0171; площею 0,0326 га, кадастровий номер :02:026:0170; площею 0,0328 га кадастровий номер :02:026:0169, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Як підставу для звернення до суду із заявою про забезпечення позову позивач зазначив, що з урахуванням предмета позову та природи спірних правовідносин систематичності вчинення реєстраційних дій щодо спірного майна (наразі трьох окремих, зазначених вище, земельних ділянок), здійснення його відчуження під час розгляду справи № 501/567/17 (на початку розгляду якого спірним майном виступала одна земельна ділянка із кадастровим номером :02:026:0007), слід дійти висновку, що є реальна загроза подальшого відчуження майна відповідачем (або здійснення інших дій, зокрема, як і під час попередньої судової справи - поділ земельних ділянок, об?єднання з метою відкриття нового розділу, тощо) - третім особам, що унеможливить виконання рішення суду.

Колегія суддів вважає, що Іллічівський міський суд Одеської області дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони про забезпечення позову, оскільки вид забезпечення позову, який просить вжити позивач, шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єктів нерухомого майна відповідає змісту права, про захист якого Одеська спеціалізована прокуратура у сфері оборони Південного регіону в інтересах держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України, НОМЕР_2 Прикордонного загону Державної прикордонної служби, мала намір звернутись до суду.

Невжиття вказаних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити в подальшому виконання рішення суду за позовом із яким мав намір звернутися та звернувся після постановлення ухвали про забезпечення позову заступник керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_10 , предметом якого, зокрема є витребування земельних ділянок, у випадку задоволення позову.

При цьому, обраний позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав ОСОБА_1 , як власника земельних ділянок, оскільки обтяжене майно фактично перебуває у його володінні, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що невжиття заходів забезпечення позову можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, а тому заява представника позивача підлягає задоволенню.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Доводи скаржника в частині порушення прав дружини ОСОБА_1 , не заслуговують на увагу, оскільки земельні ділянки на праві власності належать ОСОБА_1 , скаржником не обґрунтовано, яким чином забезпечення позову, шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єктів нерухомого майна обмежує права дружини ОСОБА_1 .

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єктів нерухомого майна.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не є підставою для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції вимог процесуального законодавства та як наслідок скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 01 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 24.07.2025 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді О.Ю. Карташов

Ю.П. Лозко