Справа № 526/106/25
Провадження № 2/526/632/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2025 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судового засідання Павленко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч цивільну справу №526/106/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення порядку користування спільною квартирою,

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

у с т а н о в и в:

16 січня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою, що їй належить на праві спільної часткової власності 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 . Іншим співвласником квартири є її дядько ОСОБА_2 . Між ними здійснено розподіл рахунків зі сплати комунальних послуг. У квартирі вона проживає з малолітньою дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кімнаті площею 7,9 кв. м. Але ця кімната є для них занадто малою, оскільки місця не вистачає навіть для письмового столу та окремого ліжка для дочки, яка дорослішає. Квартира має загальну площу 62,5 кв.м, житлову - 37,2 кв.м, тобто на 1/3 належну їй частку квартири припадає 12,4 кв.м. Квартира має три кімнати: кімната 4 площею 18,0 кв, м; кімната 5 площею 11,3 кв. м; кімната 7 площею 7,9 кв. м. Враховуючи інтереси дитини вона наполягає на виділенні їй та її дочці для проживання ізольовану кімнату 4 площею 18,0 кв.м з балконом площею 2,4 кв.м, а також шафу 6 площею 0,6 кв.м. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно та не порушує їх права як власників. Відповідач не має сім`ї, проживає один у спірній квартирі, тому на її думку двох ізольованих кімнат площею 11,3 кв.м з лоджією площею 2,6 кв.м та кімнати площею 7,9 кв.м йому буде достатньо для проживання. Інші приміщення: коридор, кухня, коридор, вбиральня, ванна необхідно залишити у їх спільному користуванні. Вона намагалася домовитися з відповідачем, щодо вказаного порядку користування квартирою, але він не погодився з її пропозицією, що і змусило її звернутись до суду з цим позовом.

Ухвалою від 31.01.2025 було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

05 березня 2023 року від відповідача ОСОБА_2 надійшла зустрічна позовна заява, в якій він вказує, що є власником 2/3 частини спірної квартири і між ним та позивачем постійно виникають спори щодо користування житлом. З варіантом визначення порядку користування квартирою, запропонованого ОСОБА_1 він не згідний, оскільки він порушує рівність часток у спільному майні і пропонує інший варіант користування квартирою, а саме виділити позивачу у спірній квартирі в користування кімнату №5 площею 11,3 кв.м, лоджію площею 2,6 кв.м та шафу №2 площею 1,0 кв.м, а йому виділити в користування кімнату №4 площею 18 кв.м, кімнату №7 площею 7,9 кв.м, шафу №6 площею 0,6 кв.м та балкон площею 2,4 кв.м. Місця загального користування кухню №3 площею 7,3 кв.м, коридор №1 площею 4,7 кв.м, коридор площею 3 кв.м, вбиральню №9 площею 1,1 кв.м, ванну кімнату №10 площею 2,6 кв.м та сарай у підвалі залишити у спільному користуванні.

Зазначив, що вказаний варіант користування квартирою буде відповідати встановленим часткам у спільній власності та враховувати інтереси неповнолітньої дитини.

Ухвалою суду від 20.04.2025 вказаний зустрічний позов об`єднано з первісним позовом, закрито підготовче провадження в справі та призначено розгляд справи по суті.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала, суду пояснила, що вона разом з дочкою та дядьком проживають у трикімнатній квартирі, в якій їй належить 1/3 частина, відповідач має 2/3 частки. На даний час вона займає кімнату площею 7 кв. м, якої недостатньо для них двох, тому бажає визначити порядок користування квартирою та виділити їй з дочкою кімнату 18 кв.м, де вона зможе облаштувати дитячий куточок.

ОСОБА_2 позов не визнав, оскільки кімната площею 18 кв.м є фактично половиною їх житлової площі, що не відповідає розміру частки позивача. Підтримав заявлений зустрічний позов та просив виділити йому дві кімнати площею 18 кв.м та площею 7,9 кв.м, шафу площею 0,6 кв.м та балкон площею 2,4 кв.м., що відповідатиме його частці у даній квартирі як і до житлової площі, так і місць загального користування.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, як підлягають частковому задоволенню зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 з таких підстав.

Статтями 47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла.

Правовий статус приміщень, які перебувають у приватній власності, регулюється Цивільним кодексом України.

Відповідно до положень статей 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша статті 356 ЦК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.10.2000, виданого Відділом приватизації житла виконкому Гадяцької міської ради, згідно якого їй належить 1/5 частина вказаної квартири шляхом приватизації житла та свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.06.2021, виданого приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Ямпольською С. М., реєстровий номер 637, згідно якого вона успадкувала 2/15 частини вказаної квартири після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_2 є власником 2/3 частин вказаної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.10.2000, виданого Відділом приватизації житла виконкому Гадяцької міської ради, згідно якого йому належить 1/5 частина вказаної квартири внаслідок приватизації житла, свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.02.2020, виданого приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Н. М., реєстровий номер 248, згідно якого йому належить 1/15 частини вказаної квартири, яку він успадкував після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.02.2020, виданого приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Н. М., реєстровий номер 249, згідно якого йому належить 4/15 частини вказаної квартири, яку він успадкував після смерті батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно технічного паспорту квартира складається з трьох житлових кімнат: кімната 4 площею 18,0 кв. м; кімната 5 площею 11,3 кв. м; кімната 7 площею 7,9 кв. м., шафи №2 1, 0 кв.м, шафи №6 - 0,6 кв.м, лоджії 2,6 кв.м, балкону 2,4 кв.м, а також кухні №3 площею 7,3 кв.м, коридору №1 площею 4,7 кв.м, коридору площею 3 кв.м, вбиральні №9 площею 1,1 кв.м, ванної кімнати №10 площею 2,6 кв.м та сараю у підвалі.

Загальна площа квартири становить 62,5 кв.м, житлова - 37,2 кв.м. і ОСОБА_1 на її 1/3 частину квартири припадає 12,4 кв.м житлової площі квартири, тоді як ОСОБА_2 на його 2/3 частини квартири припадає 24,8 кв.м житлової площі квартири.

ОСОБА_1 має дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження.

Позивач з дитиною та відповідач проживають в спірній квартирі, проте між ними виникають постійні суперечки щодо порядку користування квартирою.

За правилами статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Таким чином, порядок користування житловими приміщеннями у будинку, який належить на праві власності кільком особам, може бути встановлений у випадку, коли такі приміщення відповідають за розміром часткам цих осіб у будинку.

Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року №20 передбачено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору кімнати, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року № 6-1500цс15, в постановах Верховного Суду від 18.02.2019 року по справі № 569/15733/17-ц та від 20.02.2019 року по справі № 214/239/17-ц.

ОСОБА_1 просила суд виділити у користування їй та її дочці для проживання ізольовану кімнату 4 площею 18,0 кв.м з балконом площею 2,4 кв.м, а також, місця загального користування залишити в загальному користуванні.

Проте, вказаний порядок користування квартирою перевищує її частку в спільному майні сторін та порушує право власності іншого співвласника, що суперечить ст. 348 ЦК України, тому позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково.

Запропонований ОСОБА_2 порядок користування спірною квартирою, за яким ОСОБА_1 слід виділити у спірній квартирі в користування кімнату №5 площею 11,3 кв.м, лоджію площею 2,6 кв.м та шафу №2 площею 1,0 кв.м, а йому виділити в користування кімнату №4 площею 18 кв.м, кімнату №7 площею 7,9 кв.м, шафу №6 площею 0,6 кв.м та балкон площею 2,4 кв.м, в цілому відповідає їх часткам у праві спільної часткової власності на квартиру, однак для зручності користуванняшафу №6 площею 0,6 кв.м. слід виділити ОСОБА_1 , тому зустрічний позов теж підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе встановити порядок користування квартирою за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до часток сторін у праві спільної часткової власності на квартиру.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволені частково, тому витрати зі сплату судового збору сплачені ними підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.317,319,358 ЦК України ,ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою - задовольнити частково.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення порядку користування спільною квартирою - задовольнити частково.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином:

- виділити в користування ОСОБА_1 кімнату №5 площею 11,3 кв.м, лоджію площею 2,6 кв.м, шафу №6 площею 0,6 кв.м.

- ОСОБА_2 виділити в користування кімнату №4 площею 18 кв.м, кімнату №7 площею 7,9 кв.м, шафу №2 площею 1,0 кв.м, балкон площею 2,4 кв.м.

Місця загального користування: кухню №3 площею 7,3 кв.м, коридор №1 площею 4,7 кв.м, коридор площею 3 кв.м, вбиральню №9 площею 1,1 кв.м, ванну кімнату №10 площею 2,6 кв.м та сарай у підвалі залишити у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1100 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1100 грн.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 25 липня 2025 року.

Головуюча: Л. В. Максименко