Провадження № 2-др/591/34/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2025 року

Зарічний районний суд м.Суми в складі:

головуючого судді Ніколаєнко О.О.

за участі секретаря судового засідання Полякової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 161/17020/24 за позовом Департаменту соціальної та ветеранської політики Луцької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 03 червня 2025 року у задоволенні позовних вимог про стягнення надміру виплачених коштів допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам в розмірі 40 000 грн. відмовлено. Стягнуто з Департаменту соціальної та ветеранської політики Луцької міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 грн.

04 червня 2025 року представник відповідача звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 40 000 грн. Заяву мотивує тим, що під час подання позовної заяви ним було заявлено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат та повідомлено про поданняч доказів понесених витрат у встановлений строк за результатами вирішення справи по суті. Адвокатом надано докази понесених витрат.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У відзиві на позовну заяву представником було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу. Під час розгляду справи представником відповідача було подано ряд документів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу. Рішенням суду було стягнуто з позивача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат судом було досліджено ряд доказів, які були подані стороною відповідача на підтвердження таких витрат, проаналізовано їх зміст, та з урахуванням наявності клопотання позивача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, фактичної участі представника відповідача у розгляді даної справи, ціни позову та малозначність справи, суд дійшов висновку про необхідність зменшення заявлених витрат на професійну правничу допомогу до 3 000 грн.

Разом із заявою про ухвалення додаткового рішення представником позивача подано докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, які вже містяться в матеріалах справи та оцінка яким була надана судом під час ухвалення рішення по суті спору , зокрема, договір про надання правової допомоги №38/24 від 08.10.2024 та додаткова угода №1 до нього подавались 11.11.2024 (а.с. 79-80), акт № 2 приймання передачі правової допомоги від 13.11.2024 (а.с. 99).

Єдиним новим доказом на підтвердження понесених витрат до заяви про ухвалення додаткового рішення надано копію акта №1 приймання передачі правової допомоги, відповідно до якого вартість узгодженої правової допомоги становить 16 500 грн. та складається з : усної консультації з вивченням документів та їх правовим аналізом: 3 000 грн, вивчення судової практики з аналогічних спорів 4500 грн. (3 год по 1500 грн./год), складання та подання до суду відзиву 6000 грн., заперечень 3 000 грн. (а.с. 221)

Відповідно до додаткової угоди до договору про надання правової допомоги, яка була досліджена судом під час розподілу судових витрат, було визначено вартість послуг, що надаються, зокрема, що вартість усної консультації з вивченням документів становить 3 000 грн., вивчення останніх рішень/судової практики з аналогічних спорів становить 4500 грн., складання та подання відзиву 6 000 грн., складання та подання заяв по суті або заяв (клопотань) з процесуальних питань 3 000 грн.

Тобто при ухваленні рішення по суті суд дослідив вартість надаваних адвокатом послуг у сукупності з фактичним обсягом послуг, які виконувались представником відповідача у зв`язку з наданням правової допомоги у даній справі та дійшов висновку про необхідність зменшення заявлених витрат до 3 000 грн. Відповідачем не повідомлено нових обставин, не надано нових доказів, які б підтверджували наявність підстав для збільшення визначеного судом відшкодування витрат відповідача у зв`язку із розглядом даної справи. Відтак, суд не вбачає підстав для ухвалення додаткового рішення з питання розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Департаменту соціальної та ветеранської політики Луцької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 28.07.2025.

Суддя О.О. Ніколаєнко