П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2025 року м. Київ

Справа №371/1886/24

Апеляційне провадження №22-ц/824/9882/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Верланова С.М., Поліщук Н.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миронівського районного суду Київської області, ухваленого під головуванням судді Геліч Т.В. 13 березня 2025 року в м. Миронівка, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В

У грудні 2024 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив зменшити розмір на утримання дитини з всіх видів заробітку позивача до 1/6 частини всіх видів заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття на підставі наказу Миронівського районного суду Київської області від 29 листопада 2018 року.

Позовні вимоги обгрунтовував тим, що на виконанні в Оболонському ДВС у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м.Київ) перебуває вказаний судовий наказ. Згідно з постановою головного державного виконавця від 28 січня 2019 року було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_4.

Згідно з рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 29 січня 2021 року у справі № 371/874/20 позивач був позбавлений батьківських прав щодо його доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

23 квітня 2024 року стягувач за виконавчим провадженням ОСОБА_4 (мати дитини) померла, у зв`язку з чим 27 березня 2024 року виконавчим комітетом Миронівської міської ради Обухівського району Київської області було ухвалене рішення щодо надання малолітній, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 статусу дитини позбавленої батьківського піклування у зв`язку з позбавленням батька батьківських прав та смертю матері.

24квітня2024 виконавчим комітетом Миронівської міської ради Обухівського району Київської області ухвалене рішення щодо встановлення опіки над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначено ОСОБА_2 , яка є бабусею дитини, опікуном дитини.

Відповідно до ухвали Миронівського районного суду Київської області від 06 грудня 2024 у справі 317/1252/18 замінено сторону у виконавчому провадженні № НОМЕР_4, яке перебуває на виконанні в Оболонському ДВС у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м.Київ), зокрема, стягувача ОСОБА_4 було замінено на ОСОБА_2 .

Позивач вказував, що за станом здоров`я тимчасово не працює, з 2017 року перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Від цього цивільногог шлюбу має трьох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Утримання дітей потребує значних коштів, у зв`язку з чим просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини доходів (заробітку) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно і до її повноліття на аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% на дитину відповідного віку щомісячно до її повноліття.

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 13 березня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач у порушення вимог закону не довів належними і допустимими доказами погіршення його майнового стану, у тому числі у зв`язку з народженням дітей від іншого шлюбу.

Не погодився із зазначеним рішенням суду позивач, ним подана апеляційна скарга, в якій вказується на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим з огляду на неправильно встановлені обставини, що мають значення для справи та неправильного застосування норм матеріального та процесуального права. Позивач зазначає, що судом першої інстанції не були враховані наведені ним обставини, а саме виникнення у нього обов`язку щодо утримання другої дитини.

Вказує, що він є батьком трьох дітей, має статус багатодітної сім`ї, на підтвердження чого було надано копії народження дітей та копію посвідчення про статус багатодітної сім`ї.

Також вказує, що його сімейний стан змінився, оскільки він та ОСОБА_5 утворили сім`ю, мають трьох дітей, проте суд не взяв до уваги вказані обставини.

Вказує, що із договору про участь у вихованні та утриманні дітей між ним та ОСОБА_5 , зокрема з п. 4.1 вбачається, що батько бере на себе зобов`язання по матеріальному забезпеченні дітей.

Звертає увагу, що в позовній заяві ним було вказано, що за станом здоров`я він тимчасово не працює, на підтвердження свого скрутного майнового стану до суду апеляційної інстанції ним було додано копію Відомостей про суми нарахованого доходу, нарахованого(перерахованого)податку та військового збору станом на 21 березня 2025 року за період з січня 2018 року по грудень 2024 року.

На підставі викладеного, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір аліментів з частини заробітку(доходу) платника аліментів до 1/6 частини усіх видів заробітку щомісяця.

Відповідач не скористалась своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В порядку ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено, щобатьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 /а.с.7/. З посвідчення Серії НОМЕР_1 виданого Управлінням соціального захисту населення Миронівської районної адміністрації Київської області вбачається, що ОСОБА_3 є дитиною-інвалідом /а.с.34/.

На підставі судового наказу Миронівського районного суду Київської області від 29 листопада 2018 року у справі № 371/1251/18 було вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно і до її повноліття.

На виконанні в Оболонському ВДВС у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № НОМЕР_4 і має місце заборгованість у розмірі 363950, 85 грн /а.с.48/.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 29 січня 2021 року у справі № 371/874/20 ОСОБА_1 позбавлений батьківських прав щодо його доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 25 березня 2024 серії НОМЕР_2 , видане Відділом (Центром) надання адміністративних послуг Миронівської міської ради Обухівського району Київської області /а.с. 37/ .

27 березня 2024 року виконавчим комітетом Миронівської міської ради Обухівського району Київської області ухвалене рішення щодо надання малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , статусу дитини позбавленої батьківського піклування у зв`язку з позбавленням батька батьківських прав та смерті матері.

24 квітня 2024 року виконавчим комітетом Миронівської міської ради Обухівського району Київської області ухвалене рішення щодо встановлення опіки над ОСОБА_8 та призначено ОСОБА_2 опікуном дитини.

Згідно з ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 06 грудня 2024 року замінено стягувача ОСОБА_4 на ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № НОМЕР_4 з виконання судового наказу № 371/1251/18 від 29 листопада 2018 року, виданого Миронівським районним судом Київської області, який перебуває на виконанні в Оболонському відділі державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) /а.с. 13-18/.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач являється багатодітним батьком, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 , виданим Миронівською міською радою /а.с.10/.

У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1,3 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно зі ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 2 ст.182 СК України у редакції Закону України від 03 липня 2018 року №2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст.51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема ст. 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх стану здоров`я.

З наведених обставин справи вбачається, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Дитина має статус дитини з інвалідністю та дитиною, позбавленою батьківського піклування.

Судовим наказом стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно і до її повноліття. Проте, за даними ВДВС, вказане судове рішення не виконується, має місце значна сума заборгованості.

Як убачається із змісту позовної заяви, позивач пред`явив позов про зменшення розміру аліментів до 1/6 частини посилаючись на обставини народження у нього трьох інших дітей та скрутним матеріальним станом.

Матеріали справи містять дані про зміну сімейного стану позивача, однак, народження у позивача інших дітей не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів і не може погіршувати стан утримання першої, ще малолітньої дитини, яка до того ж має вади здоров`я, є дитиною, позбавленою батьківського піклування у зв`язку з позбавленням батька батьківських прав та смерті матері.

Крім того, між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Колегія суддів відхиляє доводи позивача про те, що погіршення стану здоров`я платника аліментів без доведення того, що це вплинуло на можливість платника аліментів виплачувати аліменти в раніше визначеному судовими рішеннями розмірі, є самостійною та достатньою підставою для зменшення розміру аліментів.

Доводи апеляційної скарги про те, що у зв`язку за станом здоров`я позивач на даний час не в змозі сплачувати аліменти в розмірі, встановленому судовим наказом, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що у позивача саме внаслідок стану здоров`я відсутня можливість отримувати дохід.

Крім того, колегія суддів не бере до уваги твердження позивача відносно того, що його середньомісячний дохід є значно меншим, ніж вказав суд першої інстанції, оскільки доказів на підтвердження вказаних обставин позивачем надано не було, а відтак не спростовано висновок суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, оскільки розмір аліментів на дитину відповідає вимогам сімейного законодавства, не є надмірними, відповідає вимогам виваженості, розумності, справедливості та інтересам дитини, яка має право на достойний рівень матеріального забезпечення, а погіршення стану здоров`я платника аліментів та погіршення його матеріального стану не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Таким чином, слід погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не довів обставин, передбачених ст. 192 СК України, і судом не встановлено зміни його майнового чи сімейного стану достатніх для зменшення раніше визначеного розміру аліментів на утримання дитини.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду постановлено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави до його скасування з мотивів викладених у апеляційній скарзі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Миронівського районного суду Київської області від 13 березня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: С.М. Верланов

Н.В. Поліщук