Справа № 274/9758/24
Провадження № 2/0274/602/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"22" липня 2025 р. м. Бердичів

БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого судді Хуторної І. Ю.,

за участю секретаря судового засідання Айрапетян А. А.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

Суть позову

У грудні 2024 року ОСОБА_1 , в особі адвоката Паламарчука Сергія Володимировича, звернулася до суду з позовом, уточнивши позовні вимоги (а.с. 57-58), у якому просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 після матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовна заява ОСОБА_1 обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Позивачка є спадкоємицею за законом першої черги до майна ОСОБА_2 та прийняла спадщину.

Проте у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на цей будинок.

Відзив на позовну заяву не надходив.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі

Ухвалою судді від 27.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою суду від 24.04.2025 прийнято до розгляду уточнену позовну заяву ОСОБА_1 , подану адвокатом Паламарчуком С. В. до Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Ухвалою суду від 21.05.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача адвокат Паламарчук С. В. через підсистему «Електронний суд» надіслав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримав.

Відповідач про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, за адресою місцезнаходження, відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, судова повістка доставлена до електронного кабінету 03.06.2025.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалася.

Фактичні обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Бистрик Бердичівського району Житомирської області померла матір позивачки - ОСОБА_2 (а.с. 9, 10).

З повідомлення приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Вовк Г. А. від 14.01.2025 вбачається, що згідно з матеріалами спадкової справи № 53/2015 від 19.08.2015 до майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 спадщину після неї прийняла дочка ОСОБА_1 . На її ім`я видано одне свідоцтво про право на спадщину за законом р. № 599 на право на земельні частки/паї. Інших спадкоємців немає (а.с. 38).

Постановою від 08.11.2024 приватний нотаріус Бердичівського районного нотаріального округу Вовк Г. А. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 через відсутність правовстановлюючого документа на будинок (а.с. 11).

Із довідки від 28.03.2025, виданої КП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, вбачається, що станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 не оформлено, документ в БТІ не зареєстрований (а.с. 60).

На вказане домоволодіння виготовлено технічний паспорт на ім`я ОСОБА_3 , з якого вбачається, що житловий будинок (літера «А») збудований у 1955 році, має загальну площу 39,9 кв. м. До будинку належать господарські будівлі та споруди: сарай «Б» (1955 р.), погріб з шийкою «В» (1930 р.) (а.с. 13-21).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.03.2025, право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с. 59).

Цей житловий будинок розташований на неприватизованій земельній ділянці, що підтверджується повідомленням в.о. начальника відділу №2 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 13.02.2024 (а.с. 12).

Згідно з висновком про визначення ринкової вартості майна від 09.12.2024, ринкова вартість житлового будинку становить 142369,00 грн (а.с. 7).

Відповідно до виписки із погосподарської книги від 04.11.2024 головою домогосподарства - житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з погосподарською книгою № 4 являється ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с 89).

Норми права, застосовані судом, позиція суду

Відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права чи інтересу.

Згідно з частиною 2 статті 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

У частині 1 статті 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, не заборонених законом.

Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкування це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Спадкоємцями першої черги є діти померлого (стаття 1261 ЦК України).

Відповідно до Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. №1127, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські будівлі і споруди, прибудови до них, що були завершені будівництвом до 5 серпня 1992 року, подаються технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна та документ, що підтверджує присвоєння об`єкту адреси.

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції станом на 01.01.2013), речові права на нерухомість, що виникли до цієї дати, визнаються дійсними за наявності, якщо реєстрації таких прав відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Будь-які дії, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, що підлягають державній реєстрації, можуть вчинятися лише за умови реєстрації таких прав, крім випадків, коли вони виникли до 01.01.2013 і визнаються дійсними відповідно до цього Закону.

Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави дійти висновку, що для об`єктів, збудованих до 5 серпня 1992 року, закон не передбачав процедури введення в експлуатацію при оформленні права власності. Таким документом є технічний паспорт.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові ВСУ від 13.06.2012 у справі №6-54цс12 та у постанові Верховного Суду від 10.10.2018 у справі №557/1209/16-ц.

Оскільки спірний будинок збудовано до 1992 року, він розташований на неприватизованій земельній ділянці, на об`єкт виготовлено технічний паспорт, а згідно з погосподарським обліком будинок значився за ОСОБА_2 , суд дійшов висновку, що остання набула право власності на спірний будинок, і він увійшов до спадкової маси.

Суд зазначає, що право власності спадкодавця було набуте відповідно до порядку, що діяв на момент його виникнення, коли державна реєстрація не була обов`язковою. Реєстрація лише підтверджує право, а не створює його.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, сформульованою у постанові Верховного Суду від 24.05.2022 у справі №207/2386/16-ц.

У зв`язку з тим, що позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, слід визнати за ним право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після матері - ОСОБА_2 .

Розподіл судових витрат

Позивачка просила судові витрати покласти на неї.

Керуючись статтями 141, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 право власності на житловий будинок «А», 1955 року побудови, загальною площею 39,9 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами: сарай «Б» (1955 р.), погріб з шийкою «В» (1930 р.), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після матері ОСОБА_2 , 1928 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивачка - ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач - Райгородоцька сільська рада Бердичівського району Житомирської області, місцезнаходження за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, с. Райгородок, вул. Соборна, 11, .

Суддя І. Ю. Хуторна