Справа № 296/2106/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі головуючої судді Петровської М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" звернулось до Корольовського районного суду м. Житомира через підсистему "Електронний суд" із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить:

- стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" (, місце знаходження: 8200, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А, офіс 204) суму заборгованості за договором позики №75628998 в розмірі 46 415,60 грн, з яких: 13 700,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 32 715,60 грн сума заборгованості за відсотками;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" (, місце знаходження: 8200, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А, офіс 204) суму cплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №75628998, який підписано відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав грошові кошти в розмірі 13 700,00 грн на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка), та зобов`язався його повернути і сплатити проценти за користування кредитом. Також вказує, що 21 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" було укладено договір факторингу №2112, відповідно до умов якого ТОВ "Фінансова компанія управління активами" набуло право вимоги за договором позики №75628998. 31 березня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" було укладено договір факторингу №310323-ФМ, відповідно до умов якого ТОВ "Фінпром Маркет" набуло право вимоги за договором позики №75628998. Відповідно до реєстру прав вимоги від 31.03.2023 до договору факторингу № 310323-ФМ від 31.03.2023, ТОВ «Фінпром Маркет» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 46 415, 60 грн. Оскільки відповідач в повному обсязі не повернув грошові кошти для погашення заборгованості за зобов`язанням, у нього виникла заборгованість, яка становить 46 415, 60 грн та складається з наступного: 13 700,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 32 715,60 грн сума заборгованості за відсотками.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

03 квітня 2025 року на адресу Корольовського районного суду м. Житомира від представника відповідача Біленького Вадима Володимировича надійшов відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обгрунтування відзиву зазначає, що позивачем не долучено документи, які підтверджують зарахування коштів на рахунок відповідача. Відповідач не підтверджує наявність у нього банківської картки чи рахунку відкритого в АТ «Універсал Банк». Надана позивачем копія електронної платіжної інструкції №a747236b-554340fc-b4e9-598181e14599 від 15.07.2021 не відповідає вимогам первинного бухгалтерського обліку на той час, оскільки не вказана як «платіжне доручення», не містить встановлення платежу та відміток банку про оплату чи проведення платежу, зокрема відсутній ПІБ і код отримувача або ж його унікальний ідентифікатор. Отже, умови договору позики не можуть вважатися виконаними за сторони позикодавця, що у свою чергу породжує відсутність заборгованості, яку позивач нарахував відповідадачу в сумі 46 415,60 грн. За наявності інших обставин щодо підтвердження отримання кредитних коштів, борг з відповідача може бути стягнутий в межах 30-денного строку, оскільки договором позики №75628998 від 15.07.2021 визначений саме такий строк кредитування, протягом якого могло виникнути право нараховувати відсотки. Отже, позов може вважатись обґрунтованим у частині стягнення боргу за тілом кредиту в сумі 13 700,00 грн та процентів за користування кредитом у розмірі 8 178,90 грн за визначеною в договорі ставкою 1,99 % в день, всього: 21 878,90 грн. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, просить відмовити у їх стягненні, оскільки підстав для задоволення позову немає. Також вказує, що орієнтовні витрати відповідача на професійну правничу допомогу становлять 15 000 грн.

11.04.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій вказує, що твердження представника відповідача стосовно ненадання позивачем доказів перерахування коштів на картковий рахунок відповідача не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи, оскільки в матеріалах справи містяться документи, які підтверджують перерахування коштів на картковий відповідача: електронна платіжна інструкція № a747236b-5543-40fc-b4e9-598181e14599 від 15.07.2021, видана ТОВ «ФІНЕКСПРЕС»; довідка № КД-000009723/ТНПП від 11.02.2025, видана платіжною системою/ТОВ «ФІНЕКСПРЕС», що підтверджує перерахування коштів за платіжною інструкцією/квитанцією № a747236b-5543-40fc-b4e9-598181e14599 від 15.07.2021; лист № від 11.02.2025, виданий позикодавцем ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», що підтверджує видачу/перерахування на банківську карту клієнта онлайн-позики на підставі платіжної інструкції № a747236b-5543-40fc- b4e9-598181e14599 від 15.07.2021. Оскільки всі кошти за договором надавались на особистий картковий рахунок, вказаний відповідачем, то всі правовідносини між позичальником, кредитором та банком-еквайором регулюються Законом України «Про платіжні послуги» та Постановою НБУ №705 від 05 листопада 2014 року «Про здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів», відповідно до положень якого вбачається, що документи за операціями з використанням платіжних інструментів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань. Таким чином, в матеріалах цивільної справи містяться докази перерахування коштів відповідачу. ОСОБА_1 мав можливість надати суду відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження того, що відповідні кошти не зараховувались на його карткові рахунки, указані у договорі, у період часу, про який стверджує позивач, або того, що карткові рахунки йому не належать, оскільки лише відповідач має доступ до свого рахунку. У разі заперечень проти позову, обов`язок доведення їх відповідними доказами покладено саме на відповідача відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України. Щодо нарахування процентів за договором позики №75628998, то відповідно до п.5.2. договору позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. Отже, доводи представника відповідача щодо безпідставного нарахування заборгованості за процентами є передчасними, оскільки таке нарахування здійснювалось у відповідності до умов договору та додатків до них, правил, й саме через неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань. Посилання представника відповідача на положення ст.625 ЦПК України вважає помилковими, оскільки позивач, звертаючись з позовом до суду, обраховував заборгованості відповідача за базовою/фіксованою процентною ставкою, а не за процентною ставкою «понадстрокове користування позикою» в розмірі 2,7% (відповідальність штраф за порушення умов договору позики, згідно правил нараховується після 120 днів нарахування процентів за базовою процентною ставкою).

Щодо витрат відповідача на правничу допомогу, то як вбачається з відзиву на позовну заяву, відповідач планує понести витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн, проте такі витрати у малозначній справі є значно завищеними, оскільки не потребують значної витрати часу, та є неспівмірними, оскільки перевищують суму отриманого відповідачем кредиту у 109,49% (15000,00/13700=109,49%) та дорівнюють 32,32% від ціни позову (15000,00/46 415,60 грн). Окрім того, витрати в розмірі 15 000,00 грн взагалі не підлягають компенсації з огляду на наступне: стороною не доведено факт укладання договору про надання правничої допомоги; стороною не доведено розмір та/або порядок обчислення витрат на надання правничої допомоги; в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують надання позивачу юридичних послуг адвокатом.

Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 15 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі Позикодавець) та ОСОБА_1 (далі - Позичальник) було укладено договір позики №75628998, підписаний відповідачем у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», одноразовим ідентифікатором QMdh7Lrtu9.

Відповідно до п.1 договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (позику) на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Згідно змісту договору, сторонами погоджено наступні істотні умови позики: сума позики 13 700,00 грн (пп.2.1); строк договору 30 днів (пп. 2.2); процентна ставка (базова) 1,99 % в день; дата повернення позики - 14.08.2021 (пп. 2.3); проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики (п.4).

Згідно п.5.2 договору позики, позичальник до моменту підписання договору вчинив цей договір та правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://nycredit.ua/ua/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі.

В пункті 18 договору ОСОБА_1 вказано номер картки, на яку необхідно переказати кредитні кошти: № НОМЕР_2 .

Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (додаток №1 до Договору) позичальник в строк до 14.08.2021 повинен був сплатити кредит у загальному розмірі 16 971,56 грн, що складається з суми кредиту 13 700,00 грн, проценти за користування кредитом 3271,56 грн.

Відповідно до платіжної інструкції №a747236b-5543-40fcb4e9-598181e14599, листа ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» від 15.01.2025 № , довідки ТОВ «Фінансова компанія «ФІНЕКСПРЕС» від 11.02.2025 №КД-000009723/ТНПП, - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 15.07.2021 через компанію ТОВ «Фінансова компанія «ФІНЕКСПРЕС» перерахувало на платіжну карту № НОМЕР_2 , на отримувача ОСОБА_1 , кредитні кошти у розмірі 13 700,00 грн згідно договору № 75628998.

21 грудня 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (Фактор) уклали договір факторингу №2112, згідно із умовами п.1.1 розділу 1 якого Фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Факторові права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей (Додаток №1 до цього Договору), в розмірі портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до Фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали Клієнту за кредитними договорами (право вимоги).

Клієнт, на підставі даного договору, з врахуванням п.5.2, цього Договору, відступає Фактору, а Фактор набуває права вимоги, та зобов?язується сплатити Клієнту ціну продажу згідно розділу 6 цього Договору. З моменту відступлення прав вимоги, всі гарантії, надані боржниками щодо портфеля заборгованості, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги Фактору переходять всі пов?язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та неоплачених боржниками процентів та всі способи забезпечення зобов?язань, пов?язані з портфелем заборгованості (п.5.1 розділу 5 договору факторингу).

Згідно п.6.2 розділу 6 договору факторингу, ціна продажу за цим договором становить 10 105 337,52 грн.

21.12.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ "Фінансова компанія управління активами" підписано акт приймання-передачі реєстру до договору факторингу № 2112 від 21.12.2021.

Реєстром прав вимог (додатку №1) до договору факторингу № 2112 від 21.12.2021 підтверджено відступлення на користь ТОВ "Фінансова компанія управління активами" право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики №75628998 від 15.07.2021 на загальну суму 46 415,60 грн.

На виконання умов договору факторингу № 2112 від 21.12.2021, ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» складено акт звірки взаємних розрахунків за період грудень 2021 року грудень 2023 року, згідно якого заборгованість ТОВ «Фінансова компанія управління активами» за договором факторингу №2112 станом на 31.12.2023 відсутня.

31.03.2023 між ТОВ «Фінпром Маркет» (Фактор) та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (клієнт) укладено договір факторингу № 310323-ФМ, за умовами п.1.1 якого ТОВ «Фінпром Маркет» зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Фінансова компанія управління активами» за плату, а останнє відступає позивачу права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей (Додаток №1 до цього Договору), в розмірі портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до Фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали Клієнту за кредитними договорами (право вимоги).

Клієнт, на підставі даного Договору, з врахуванням п.5.2, цього Договору, відступає Фактору, а Фактор набуває права вимоги, та зобов?язується сплатити Клієнту ціну продажу згідно розділу 6 цього Договору. З моменту відступлення прав вимоги, всі гарантії, надані боржниками щодо портфеля заборгованості, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги Фактору переходять всі пов?язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та неоплачених боржниками процентів та всі способи забезпечення зобов?язань, пов?язані з портфелем заборгованості (п.5.1 розділу 5 договору факторингу).

Згідно п.6.2 розділу 6 договору факторингу, ціна продажу за цим договором становить 13 137 615,00 грн.

31.03.2023 ТОВ "Фінансова компанія управління активами" та ТОВ «Фінпром Маркет» підписано акт приймання-передачі реєстру до договору факторингу № 310323-ФМ від 31.03.2023.

Відповідно до витягу з реєстру боржників від 31.03.2023 до договору факторингу №310323-ФМ від 31.03.2023, ТОВ «Фінпром Маркет» отримало право вимоги до відповідача за договором позики №75628998 від 15.07.2021 на загальну суму 46 415,60 грн.

На виконання умов договору факторингу № 310323-ФМ від 31.03.2023, ТОВ «Фінпром Маркет» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» складено акт звірки взаємних розрахунків, згідно якого заборгованість ТОВ «Фінпром Маркет» за договором факторингу №310323-ФМ станом на 31.10.2024 відсутня.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед позивачем за договором №75941632 за період з 15.07.2021 по 24.02.2025 становить 46 415,60 грн та складається з наступного: 13 700,00 грн - сума заборгованості за тілом позики; 32 715,60 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно з ч. 1 ст.8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.

Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. ч. 3, 4, 7, 12 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до ч.1 ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України).

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ч. 1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно приписів ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що договір позики №75628998 від 15 липня 2021 року був укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 з дотриманням вимог законодавства, підписаний відповідачем, та при його укладенні погоджено всі істотні умови кредитування. При цьому, факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів підтверджується платіжною інструкцією №a747236b-5543-40fcb4e9-598181e14599 від 15.07.2021, листом ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» від 15.01.2025 № , довідкою ТОВ «Фінансова компанія «ФІНЕКСПРЕС» від 11.02.2025 №КД-000009723/ТНПП.

Матеріалами справи підтверджено відступлення прав вимоги за договором позики №75628998 на користь ТОВ «Фінпром Маркет».

Посилання представника відповідача на те, що ОСОБА_1 не було отримано кредитні кошти в сумі 13 700 грн суд вважає необгрунтованими, оскільки будь-яких доказів на спростування наявних в матеріалах справи платіжної інструкції №a747236b-5543-40fcb4e9-598181e14599 від 15.07.2021, листа ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» від 15.01.2025 № , довідки ТОВ «Фінансова компанія «ФІНЕКСПРЕС» від 11.02.2025 №КД-000009723/ТНПП, - до суду не надано. Зокрема, відповідачем не надано до суду документів, якими було б підтверджено відсутність у нього відкритих рахунків в банківській установі АТ "Універсал Банк" в період з 15.07.2021 по 14.08.2021, та, зокрема, рахунку, платіжним інструментом по якому була картка № НОМЕР_2 , номер якої відповідачем самостійно вказано в договорі позики.

Оскільки відповідачем не повернуто своєчасно суму заборгованості за тілом кредиту згідно договору позики №75628998 від 15 липня 2021 року, тому суд погоджується, що позивач, якому відступлено право вимоги, вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення заборгованості по тілу кредиту, що становить 13 700,00 грн, а тому позов підлягає задоволенню в цій частині.

Щодо нарахованих процентів за користування кредитом, то суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.

Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

Як встановлено судом з договору позики №75628998 від 15 липня 2021 року, додатку № 1 до цього договору, строк договору складає 30 календарних днів (з 15.07.2021 по 14.08.2021), фіксована процентна ставка - 1,99% в день.

Разом з тим, досліджений судом розрахунок заборгованості ТОВ "Фінпром Маркет" свідчить про те, що визначена позивачем до стягнення заборгованість по процентам в сумі 32 715,60 грн розрахована за період по 11.11.2021, який виходить за межі 30-денного строку кредитування.

Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, тому заявлена позивачем вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсоткам за користування позикою в сумі 32 715,60 грн є безпідставною.

Враховуючи наведене, з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінпром Маркет" підлягає стягненню заборгованість за договором позики за нарахованими у межах строку дії договору з 15.07.2021 по 14.08.2021 процентами у розмірі 8 178,90 грн, яка відповідає вказаній в розрахунку (а.с.10, позиція розрахунку № 31) та розрахованій судом (13 700 грн х1,99% х 30 к.д.).

При цьому, суд зазначає, що докази пролонгації строку договору позики та погодження умов пролонгації договору з відповідачем матеріали справи не містять.

Наявність в договорі обумовленого сторонами пункту 5.2, згідно якого розміщені на сайті https://nycredit.ua/ua/documents-license/ Правила надання грошових коштів у позику, а також зазначені в Правилах процедура і наслідки оформлення продовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації позичальнику зрозумілі, не свідчить про узгодження умов пролонгації, а також про те, що ці Правила є частиною договору позики, оскільки не містять доказів підписання відповідачем таких Правил.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови щодо пролонгації договору.

Позиція суду узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" 21 878,90 гривень заборгованості за договором позики, з яких 13 700,00 гривень сума заборгованості за тілом кредиту, 8 178,90 гривень сума заборгованості за процентами.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 141,84 грн підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача 21 878,90 грн/46 415,60 грн *2 422,40 грн).

Щодо витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесених позивачем витрат на отримання правової допомоги були надані такі документи:

1) договір № 01-11/24 від 01.11.2024, укладений між адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною та товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ»;

2) витяг з Акту № 5-П від 18.12.2024 приймання передачі правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024, згідно якого були надані такі послуги: 1) Вивчення наявних у Клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів/доказів (у разі відсутності у Клієнта необхідних документів/доказів, адвокат збирає їх самостійно шляхом направлення адвокатських запитів) по малозначних справах для формування позовної заяви - 500 грн; 2) Підготовка/складання позовної заяви до Боржника за договором позики у малозначній справі (Клієнт самостійно подає позовну заяву до суду у зручний для Клієнта спосіб в електронній або письмовій формі) - 3000 грн;

3) акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги до договору від 01.11.2024, де в рядку 680 зазначено про те, що адвокат прийняв на себе зобов`язання надати правову допомогу по складанню позовної заяви та представництво в суді щодо боржника ОСОБА_1 ;

4) платіжна інструкція на загальну суму 175 000,00 грн від 18.12.2024, де в призначенні платежу зазначено: «Оплата згідно акту № 5-П приймання наданої правничої допомоги від 18 грудня 2024 року за Договором про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01 листопада 2024 року без ПДВ».

Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи наведені приписи, категорію справи, розгляд якої проведено в порядку спрощеного позовного провадження без фіксації судового/судових засідань за допомогою технічних засобів, обсягу наданих позивачем доказів, cуд вважає обгрунтованими та доказово підтвердженими, співмірними до виконаних адвокатом робіт (аналіз документів, складення позовної заяви) понесені товариством витрати на правничу допомогу в розмірі 3 500,00 грн, а тому такі підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 279, 352 Цивільного процесуального кодексу України, -

ухвалив:

Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" (08200, м.Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, 9А, офіс 204, код ЄДРПОУ 43311346) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість за договором позики №75628998 від 15 липня 2021 року в розмірі 21 878,90 грн (двадцять одна тисяча вісімсот сімдесят вісім гривень дев`яносто копійок).

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» 1141,84 грн (одну тисячу сто сорок одну гривню вісімдесят чотири копійки) витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" витрати на правничу допомогу в розмірі 3 500 грн (три тисячі п`ятсот гривень).

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 31 липня 2025 року.

Суддя М. В. Петровська