КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/9290/2025
справа №757/177/25-ц
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Верланова С.М., Желепи О.В.,

за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою адвокатом Селезньовим Максимом Васильовичем, на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 06 лютого 2025 року, постановлену під головуванням судді Соколова О.М.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

1. Короткий виклад обставин справи.

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив розірвати шлюб, укладений 25 листопада 1995 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Вимоги позову мотивує тим, що сторони перебувають у шлюбі. Разом з цим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача.

Просить позов задовольнити.

2. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 06 лютого 2025 року у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовлено на підставі пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України.

Відмовивши у задоволенні позову, суд першої інстанції вказав, що в матеріалах справи відсутні докази звернення сторін до органів РАЦС із спільною заявою про розірвання шлюбу або відмови відповідача від такого звернення. Суду не надано відмови державного органу реєстрації актів цивільного стану у розірванні шлюбу, відмови у прийнятті відповідної заяви органом РАЦС або даних про заперечення відповідача проти розірвання шлюбу чи її ухилення від звернення до державного органу реєстрації актів цивільного стану із спільною заявою про розірвання шлюбу.

Суд зробив висновок, що позовна заява про розірвання шлюбу не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки існує інший, позасудовий спосіб вирішення питання про розірвання шлюбу між подружжям, що немає неповнолітніх дітей, який позивачем не був дотриманий у відповідності до вимог чинного законодавства.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з постановленою ухвалою, адвокатом Селезньовим М.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається порушення норм процесуального права.

Вказує, що чинне законодавство передбачає, що звернення до органу РАЦС є правом, а не обов`язком сторін. За частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України один із подружжя має право подати позов про розірвання шлюбу до суду незалежно від наявності дітей. Відсутність згоди сторін на розлучення виключає можливість звернення до РАЦС, тому звернення до суду є допустимим.

Вказує, що закон не зобов`язує особу доводити відмову органу РАЦС або ухилення іншого з подружжя.

Стаття 4 Цивільного процесуального кодексу України гарантує кожному право на звернення до суду за захистом своїх прав.

Мотивуючи наведеним, просить ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 06 лютого 2025 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

4. Позиція учасників справи.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки не повідомляли.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини 5 статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

5. Позиція суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

6. Фактичні обставини справи, установлені судом.

З матеріалів справи убачається, що у грудні 2024 року позивач засобами Електронного суду звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишено без руху, надано позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ними копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення вказаних в ній недоліків.

Залишивши без руху позовну заяву, суд першої інстанції вказав, що зміст позовних вимог потребує уточнень, оскільки позовні вимоги викладено некоректно, необхідно конкретизувати позовні вимоги, вказати номер актового запису та установу, якою було зареєстровано шлюб.

Також суд вказав, що для розгляду даного позову в судовому порядку і підтвердження наявності спору необхідно надати до суду докази звернення позивача до відповідного державного органу реєстрації актів цивільного стану щодо розірвання шлюбу та ухилення відповідача від розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану.

05 лютого 2025 року на адресу Печерського районного суду міста Києва надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено позовну заяву у новій редакції.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 06 лютого 2025 року у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовлено на підставі пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України.

7. Мотиви, якими керується колегія суддів апеляційного суду, та застосовані норми права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, зокрема, цивільного характеру. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати указані права без будь-яких перепон чи ускладнень.

Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя, що кореспондується із положеннями статті 4 ЦПК України, з огляду на які, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Реалізуючи наведене право, ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до частини 2 статті 104, статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання: органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою одного з подружжя за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 (за заявою подружжя, яке не має дітей) або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу (якщо другий із подружжя визнаний безвісно відсутнім чи недієздатним); за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно роз`яснень, викладених у пунктах 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, суди мають враховувати, що воно проводиться органами ДРАЦС лише у випадках, передбачених статтями 106, 107 СК України. При цьому, питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. Розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених статтею 107 СК України; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до статті 109 СК України; за позовом одного з подружжя відповідно до статті110 СК України.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції керувався пунктом 1 частини 1 статті 186 ЦПК України, згідно якої суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд першої інстанції, зазначивши, що справа не може бути розглянута в суді в порядку цивільного судочинства, не звернув увагу на те, що згідно статті 106 СК України, подружжя має право (а не обов`язок) подати заяву про розірвання шлюбу до органу реєстрації актів цивільного стану, і не позбавлено можливості звернення до суду з відповідним позовом, як це передбачено статтею 110 СК України.

Аналізуючи викладене, апеляційний погоджується із доводами апеляційної скарги щодо помилковості висновків суду першої інстанції, оскільки такі зроблено з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до статті 379 ЦПК Українипорушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, є підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Селезньовим Максимом Васильовичем, задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 06 лютого 2025 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді С.М. Верланов

О.В. Желепа