ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року

м. Черкаси

Справа № 692/1487/24
Провадження № 22-ц/821/934/25
категорія: 305010500

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О. В.

суддів: Новікова О.М., Фетісової Т.Л.

за участю секретаря: Глущенко І.В.

учасники справи:

позивач: Державне агентство України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм в особі Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області (Черкаський рибоохоронний патруль)

відповідач: ОСОБА_1

представник відповідача: адвокат Зелений Юрій Васильович

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 11 березня 2025 року (ухвалене під головуванням судді Левченко Л.О. в приміщенні Драбівського районного суду Черкаської області) у справі за позовом Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм в особі Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області (Черкаський рибоохоронний патруль) до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

25 грудня 2024 року Державне агентство України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм в особі Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області (Черкаський рибоохоронний патруль) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 , в період часу з 19 год. 00 хв. 09.04.2024 по 09 год. 21 хв. 10.04.2024, діючи з єдиним злочинним умислом, у порушення вимог п. 1 р. ІV «Правил любительського та спортивного рибальства», затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 700 від 19.09.2022, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.11.2022 за № 1412/38748, без належного дозволу, умисно, займався незаконним рибним добувним промислом на річці Золотоношка, поблизу с. Великий Хутір, Золотоніського району, Черкаської області, використовуючи заборонене знаряддя лову одну месинову риболовецьку сітку довжиною близько 12 м, з розміром вічка 40х40 мм, в результаті чого добув рибу виду карась в кількості 192 шт., вартістю 1581 грн. за 1 штуку на суму 303552 гривні, вилов якої заборонено, згідно з повідомленням Інституту рибного господарства України № 302-04/24 від 18.04.2024, шкода завдана водним біоресурсам України внаслідок незаконного вилову риби, являється істотною та становить 303552 грн.

Вказує, що грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, є джерелом формування спеціального фонду державного бюджету України та місцевих бюджетів, а тому збитки, заподіяні відповідачем, повинні бути внесені до спеціального фонду охорони навколишнього середовища Великохутірської сільської громади.

Розрахунок матеріальної шкоди було проведено відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29 вересня 2023 року № 1042 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів, а також незаконного знищення чи погіршення середовища існування водних біоресурсів».

Позивач просить стягнути з відповідача до спеціального фонду охорони навколишнього природного середовища Великохутірської сільської ТГ грошове стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища в розмірі 303552,00 грн.

Ухвалою Драбівського районного суду Черкаської області від 25.02.2025 уточнено назву позивача з Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області (Черкаський рибоохоронний патруль) на Державне агентство України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм в особі Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області (Черкаський рибоохоронний патруль).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 11 березня 2025 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 грошове стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища в сумі 303552,00 грн. до спеціального фонду охорони навколишнього природного середовища Великохутірської сільської територіальної громади.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 3642,62грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оскільки відповідач порушив вимоги законодавства про охорону тваринного світу та в результаті незаконного вилову риби заподіяв збитки рибному господарству, тому останні підлягають стягненню з відповідача на рахунок казначейства України з зарахуванням до спеціального фонду місцевого бюджету Великохутірської територіальної громади.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі, поданій 11 квітня 2025 року, ОСОБА_1 , вважаючи рішення суду таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, просив скасувати рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 11 березня 2025 року та закрити провадження у цивільній справі. Також ОСОБА_1 просив суд апеляційної інстанції витребувати з Драбівського районного суду Черкаської області кримінальну справу №692/523/24.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції розглянув позов особи, яка не була уповноважена на його подання, вважаючи, що з такими позовними вимогами мала звертатись Великохутірська територіальна громада або прокурор в інтересах цієї громади.

Також особа, що подала апеляційну скаргу вважає, що згідно Постанови КМУ №1042 від 29.09.2023 року, на підставі якої було здійснено розрахунок завданих збитків, такса за одного карася сріблястого складає 93 грн, а не як помилково вважав позивач 1581 грн за 1 штуку.

Більше того, скаржник стверджує, що позивачем невірно здійснено розрахунок завданих збитків. Вважає, що для застосування в даному випадку підлягає постанова КМУ №1030 від 07.12.2012 року «Про розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного і рослинного світу, занесених до Червоної книги України, а також за знищення чи погіршення середовища їх перебування (зростання)», згідно якої розмір компенсації за незаконне добування карася складає 330 грн/шт.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов до Черкаського апеляційного суду 08 травня 2025 року, Державне агентство України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм в особі Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області, вважаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 безпідставною, а рішення суду законним, обгрунтованим, прийнятим відповідно до норм матеріального та процесуального права, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в повній мірі даним вимогам закону відповідає.

Відповідно до положень ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Згідно ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають, зокрема, такі повноваження:

- здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів;

- визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками;

- подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності.

Розмір шкоди, заподіяної незаконним виловом риби обчислюється на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів, а також незаконного знищення чи погіршення середовища існування водних біоресурсів» від 29 вересня 2023 року № 1042.

Згідно з ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Згідно ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно до п. «б» ч. 2 ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством.

Судом першої інстанції встановлено, що вироком Драбівського районного суду Черкаської області від 07.05.2024 по справі № 692/523/24 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначено йому покарання. Вироком встановлено, що ОСОБА_1 в період часу з 19 години 00 хвилин 09.04.2024 по 09 годину 21 хвилину 10.04.2024, діючи з єдиним злочинним умислом, у порушення вимог п. 1 р. ІV «Правил любительського та спортивного рибальства», затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 700 від 19.09.2022, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.11.2022 за № 1412/38748, без належного дозволу, умисно, займався незаконним рибним добувним промислом на річці Золотоношка, поблизу с. Великий Хутір, Золотоніського району Черкаської області, використовуючи заборонене знаряддя лову одну месинову риболовецьку сітку довжиною близько 12 метрів, з розміром вічка 40?40 мм, в результаті чого добув рибу виду карась в кількості 192 шт., вартістю 1581 гривень за 1 штуку, на суму 303552 гривні, вилов якого заборонено, що згідно з повідомленням Інституту рибного господарства України № 302-04/24 від 18.04.2024, шкода завдана водним біоресурсам України внаслідок незаконного вилову риби, являється істотною та становить 303552 гривень.

Вказаний вирок було оскаржено та ухвалою Черкаського апеляційного суду від 12.12.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, вирок Драбівського районного суду Черкаської області від 07.05.2024 скасовано в частині вирішення цивільного позову Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм в особі Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища та призначено у цій частині новий розгляд у суді першої інстанції у іншому складі суду в порядку цивільного судочинства. В решті вирок суду - залишено без змін.

Оскільки вирок Драбівського районного суду Черкаської області в частині встановлених обставин вчиненого діяння та розміру завданих внаслідок незаконного вилову риби збитків набрав законної сили, тому обставини зайняття незаконним рибним промислом та розмір завданої біоресурсам шкоди не підлягають доказуванню відповідно до ст. 82 ЦПК України, а відтак апеляційний суд не вбачає необхідності витребовувати з Драбівського районного суду Черкаської області матеріали кримінальної справи №692/523/24, враховуючи також те, що копія вироку Драбівського районного суду Черкаської області від 07.05.2024 по справі № 692/523/24 знаходиться в матеріалах даної справи (а.с. 12-13).

Так, згідно даних Розрахунку збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок незаконного добування або знищення цінних видів риб та інших об`єктів водного промислу, згідно такс Постанови Кабінету Міністрів від 29.09.2023 № 1042, загальна вартість риби карась сріблястий у кількості 192 шт. становить 303552,00 грн., такса: 1581,00 грн./1 шт.

Розмір компенсації, заподіяної ОСОБА_1 за незаконне добування, знищення або пошкодження водних біоресурсів, визначено постановою Кабінету Міністрів України № 1042 від 29 вересня 2023 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів, а також незаконного знищення чи погіршення середовища існування водних біоресурсів».

Відповідно до Постанови розмір компенсації за незаконне добування «карась сріблястий» за одну штуку, становить 93 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з Перехідними положеннями Податкового кодексу України (пункт 5 підрозділу 1 розділу ХХ), якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Таким чином, для розрахунку розміру спричиненої шкоди суд за один неоподатковуваний мінімум доходів громадян приймає суму в розмірі 17 гривень.

Виходячи з того, що відповідачем було в незаконний спосіб добуто рибу виду карась (сріблястий) в кількості 192 шт, то сума збитку визначена у розмірі 303552,00 грн. (93х17х192) є обгрунтованою та такою, що не була спростована відповідачем.

Посилання скаржника на постанову Кабінету Міністрів України №1030 від 07.12.2012 року «Про розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного і рослинного світу, занесених до Червоної книги України, а також за знищення чи погіршення середовища їх перебування (зростання)», є безпідставними, оскільки риба виду «карась сріблястий» не є червонокнижною та, в цьому разі, дана постанова не підлягає застосуванню.

Крім того, апеляційний суд критично відноситься до доводів апелянта, в яких він ставить під сумнів визначення інспектором назви риби, оскільки наявними в матеріалах справи доказами, які є належними та допустимими, підтверджено факт вилову ОСОБА_1 192 екземплярів саме «Карася сріблястого».

Також колегія суддів відхиляє доводи скаржника в частині відсутності повноважень в Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм в особі Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області (Черкаський рибоохоронний патруль) звертатись до суду із вказаним позовом, оскільки за приписами ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають, зокрема, повноваження:- визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; - подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Отже, перевіркою судом апеляційної інстанції рішення місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог за наведених у рішенні суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах справи доказами.

Крім того, за наслідками перегляду рішення суду першої інстанції, апеляційний суд не вбачає передбачених ст. 255 ЦПК України підстав для закриття провадження у справі, як того просив скаржник в апеляційній скарзі.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 11 березня 2025 року у справі за позовом Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм в особі Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області (Черкаський рибоохоронний патруль) до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді: О.М. Новіков

Т.Л. Фетісова

/повний текст постанови суду складено 24 липня 2025 року/