Справа № 583/3007/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Плотникової Н.Б.

присяжних Котелевець Н.Ю.

Волохатих Ю.В.

при секретарі Логвиненко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Охтирка справу за заявою

ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: Великописарівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України

про оголошення фізичної особи померлою,-

ВСТАНОВИВ:

08.07.2025 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про оголошення фізичної особи померлою, в якій просить оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - померлим. Заяву мотивує тим, що з 08.02.2023 р. ОСОБА_2 - бойовий медик взводу 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону вважається таким, що зник безвісти. Визнання особи померлою необхідно для вирішення соціально-правових питань, які не можуть бути врегульовані без встановлення факту смерті, а саме оформлення у встановленому законом порядку одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця під час виконання обов`язків.

24.07.2025 р. від заінтересованої особи Міністерства оборони України надійшли пояснення, в яких зазначає, що ОСОБА_2 не займав жодної посади в штаті саме Міністерства оборони України, як юридичної особи, військової служби безпосередньо в Міністерстві оборони України не проходив, а отже, відсутні будь-які безпосередні правовідносини між ОСОБА_2 та Міністерством оборони України. Просить врахувати правову позицію Великої Палати Верховного Суду у своїй постанові від 11.12.2024 по справі № 755/11021/22: «Щодо початку відліку строку, передбаченого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, для оголошення судом фізичної особи померлою», в якому Велика Палата Верховного Суду виснувала, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (далі - Наказ № 309). У цьому Наказі № 309 зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території. Отже, суди можуть використовувати дані, зокрема з Наказу № 309, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій.» Таким чином, Міноборони вважає, що заява про оголошення фізичної особи померлої підлягає задоволенню після спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Картуз А.О. в судовому засіданні заяву підтримали та просять її задовольнити.

Представники заінтересованих осіб - Великописарівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду справи повідомлені в передбаченому законом порядку. Від заінтересованої особи Міністерства оборони України надійшли пояснення, в яких представник просить розгляд справи провести за відсутності представника Міністерства оборони України та врахувати подані пояснення.

Заслухавши пояснення заявниці та її представника, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 29.05.2019 р. (а.с. 5).

ОСОБА_2 був призваний на військову службу під час мобілізації у військовий час 18.10.2022 р. на правлений для проходження військової служби до в/ч НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 № 59 від 31.01.2023 р. (а.с. 6).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.12.2022 р. рядового ОСОБА_2 призначеного наказом командира НОМЕР_3 окремої механізованої бригади (по особовому складу) від 26.12.2022 р. № 525-РС, на посаду бойового медика взводу 7 механізованої роти НОМЕР_4 механізованого батальйону, який прибув з військової частини НОМЕР_5 , зарахованого до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 (а.с. 7).

08 лютого 2023 року рядовий ОСОБА_2 зник безвісти під час штурмових дій виконуючи бойове завдання щодо захисту незалежності України в районі населеного пункту Гряниківка Харківської області, що підтверджується копією сповіщення сім`ї зниклого безвісти від 17.02.2023 р. та копією витягу з наказу № 44 від 13.02.2023 р. (а.с.8, 11).

13.02.2023 р. за заявою ОСОБА_3 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне провадження № 0000113 про зникнення безвісти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час виконання бойового завдання в Куп`янському районі Харківської області (а.с. 10).

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру зниклих безвісти за особливих обставин від 06.03.2025 р. ОСОБА_2 зник на території бойових дій (під час воєнних дій), дата набуття статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин 15.05.2024 р. (а.с. 12-13)

За результатами службового розслідування за фактом зникнення безвісти військовослужбовця ОСОБА_2 , проведеного командиром військової частиною НОМЕР_1 , було встановлено, що внаслідок злочинних дій збройних формувань російської федерації, в ході збройного зіткнення військовослужбовців НОМЕР_6 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 з противником поблизу населеного пункту Гряниківка Куп`янського району Харківської області 08.02.2023 р. рядовий ОСОБА_2 зник безвісти. Зникнення відбулося під час виконанням ним обов`язків військової служби, у бойовій обстановці, під час виконання бойового завдання з відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України (а.с. 14-20).

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до частини першої статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Частиною першою статті 46 ЦК України встановлено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Згідно з частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Смерть - це припинення життєдіяльності організму. Зі смертю припиняється цивільна правоздатність фізичної особи.

Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.

У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути, зокрема: письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.

Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин.

Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23).

Разом із тим, суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою (див. постанову Верховного Суду від 08 лютого 2024 року у справі № 148/1207/22 (провадження № 61-14338св23)).

Представник ОСОБА_1 - адвокат Картуз А.О. в судовому засіданні посилаючись на результати службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.03.2023 року № 861А, зазначив, що ОСОБА_2 зник поблизу населеного пункту Гряниківка Куп`янського району Харківської області при обставинах, що загрожували йому смертю і дають підстави стверджувати, що він загинув під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини та зазначив, що оголошення ОСОБА_2 померлим необхідно його матері ОСОБА_1 для отримання гарантованих державою виплат та інших соціальних пільг, пов`язаних із загибеллю військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, інших соціальних гарантій.

Частиною третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За результатами проведення службового розслідування 09 березня 2023 року командиром військової частини НОМЕР_1 винесено наказ № 861А про результати службового розслідування за фактом зникнення безвісти військовослужбовців, відповідно до якого встановлено, що 08.02.2023 р. період часу з 11.57 год. до 16.20 год. під час бойового зіткнення зі збройними формуваннями російської федерації поблизу населеного пункту Гряниківка Куп`янського району Харківської області зникли безвісти військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 , в т.ч. рядовий ОСОБА_2 . 08.02.2023 року солдат ОСОБА_4 , молодший сержант ОСОБА_5 , старший солдат ОСОБА_6 , рядовий ОСОБА_2 відповідно до бойового розпорядження №1077А/ДСК від 07.02.2023 року разом з іншими військовослужбовцями НОМЕР_6 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 здійснювали ударно-штурмові дії у напрямку населеного пункту Гряниківка Куп`янського району Харківської області. Відповідно до запису у журналі бойових дій НОМЕР_6 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у період часу з 11.57 год. до 16.20 год. відбулося бойове зіткнення із збройними формуваннями російської федерації. Відповідно до пояснень військовослужбовців під час збройного зіткнення противник здійснив артилерійський обстріл. З початком артилерійського обстрілу військовослужбовці, в т.ч. рядовий ОСОБА_2 , які знаходилися ближче до позицій ворога, побігли в укриття. Ховаючись від вибухів артилерійських боєприпасів противника військовослужбовці ОСОБА_7 та ОСОБА_8 втратили з поля зору рядового ОСОБА_2 . Після завершення артилерійського обстрілу противник переважаючими силами здійснив наступ. Щоб зайняти більш вигідні позиції для оборони військовослужбовці ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вимушені були відступити. Район виконання бойових завдань, у якому вказаних військовослужбовців бачили востаннє, був зайнятий силами противника. Подальші пошукові заходи та дзвінки на номери мобільних телефонів результатів не дали. У ході пошукових заходів за результатами моніторингу інформації про поранених та померлих рядового ОСОБА_2 серед поранених або померлих не виявлено. На даний час немає достатніх підстав вважати, що рядовий ОСОБА_2 перебуває у лікувальних закладах або помер. Встановити місцезнаходження військовослужбовців станом на теперішній час не представляється за можливе (а.с. 14-20).

Таким чином, вказаний висновок не містить викладення жодних обставин, які б вказували на вірогідну смерть ОСОБА_2 в зазначену дату, а лише зазначає на втрату зв`язку з частиною особового складу військової частини НОМЕР_1 , що перебувала в районі населеного пункту АДРЕСА_1 , що обумовлює можливість вважати ОСОБА_2 таким, що зник безвісти.

За змістом частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Приписи частини другої статті 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану»).

За змістом статті 1 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України» (станом на час виникнення правовідносин у цій справі):

- воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень;

- бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння);

- воєнні дії - організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України;

- район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

Відповідно бойові дії є однією із форм воєнних дій. Ці категорії співвідносять як ціле (воєнні дії) та частина (бойові дії). Тому воєнні дії, які законодавець згадує у частині другій статті 46 ЦК України, не обмежуються лише бойовими діями.

Збройний конфлікт - це збройне зіткнення між державами (міжнародний збройний конфлікт, збройний конфлікт на державному кордоні) або між ворогуючими сторонами в межах території однієї держави, як правило, за підтримки ззовні (внутрішній збройний конфлікт) (пункт 7 частини першої статті 1 Закону України від 21 червня 2018 року № 2469-VIII «Про національну безпеку України»).

Законодавець розмежовує категорії «воєнні дії», «збройний конфлікт» і «воєнний стан».

Частина друга статті 46 ЦК України послуговується категоріями «воєнні дії» і «збройний конфлікт», а не «воєнний стан». Тому немає підстав пов`язувати початок перебігу строків, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, із введенням, припиненням або скасуванням воєнного стану в Україні.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі 755/11021/22 (провадження № 14-94цс24).

У постанові від 11 грудня 2024 року у справі 755/11021/22 (провадження № 14-94цс24) Велика Палата Верховного Суду виснувала, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.

Велика Палата Верховного Суду наголошувала на тому, що обчислення шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, від дня припинення або скасування воєнного стану в Україні загалом або закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій її території суперечило б принципу правовладдя (верховенства права) та його складовій - правовій визначеності.

У частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України.

Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою.

Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій.

У такому випадку у разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності.

Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309.

У цьому Наказі зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території.

Отже, суди можуть використовувати дані, зокрема з вказаного Наказу, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України.

Наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 втратив чинність на підставі Наказу Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025 р.

Як вбачається з Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025 р., с. Гряниківка Дворічанської селищної територіальної громади Куп`янського району Харківської області в період з 24.02.2022 р. по 02.01.2023 р. було тимчасово окуповане, з 02.01.2023 р. по 22.03.2023 р. перебувало в зоні активних бойових дій та з 23.03.2023 р. по теперішній час є тимчасово окупованим.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що обставини справи не дають підстав припускати смерть ОСОБА_2 в певний час і за певних обставин, а тому відсутні підстави для оголошення його померлим до спливу строків, вказаних у частині другій статті 46 ЦК України.

Станом на день розгляду справи воєнні дії на місці (на території) ймовірної загибелі ОСОБА_2 не закінчені, а тому відлік встановленого у частині другій статті 46 ЦК України шестимісячного строку ще не розпочався, у зв`язку із чим звернення заявника до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою є передчасним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 76-81, 265, 315-319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволені заяви ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Н.Б. Плотникова

Присяжні: Н.Ю. Котелевець

Ю.В. Волохатих