Суддя Попова В. О.
Справа № 644/2310/24
Провадження № 2/644/1468/25
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

22 липня 2025 року Індустріальний районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Попової В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Плаксій К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитом спадкодавця

У С Т А Н О В И В:

Позивач в особі представника Носової В.С., яка діє на підставі довіреності № 10262-К-О від 07.11.2023, звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідачів з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованість за кредитними договорами б/н від 23.03.2007 та від 20.07.2018 у загальній сумі 68 085 грн 52 коп. та понесені судові витрати по сплаті судового збору.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_4 звернувся до АТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяви № б/н від 23.03.2007 та № б/н від 20.07.2018. При укладені договорів сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок з початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, який в подальшому збільшився до 50 000 грн 00 коп. Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Позичальник зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, але в процесі користування кредитним рахунком не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_4 помер. Спадкоємцями ОСОБА_4 є відповідачі, що підтверджується відповіддю Шевченківської державної нотаріальної контори від 25.07.2023. Позивачем 14.09.2023 направлено лист-претензію до спадкоємців, але ніяких дій останніми виконано не було. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 23.03.2007 становить 48 211 грн 86 коп., що складається з заборгованості за тілом кредиту; за кредитним договором № б/н від 20.07.2018 19 873 грн 66 коп., що складається з заборгованості за тілом кредиту.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 22.04.2024 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Розпорядженням керівника апарату Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16.05.2024 у зв`язку із звільненням ОСОБА_5 з посади судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова у відставку на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 07.05.2024 № 1365/0/15-24 відповідно до пунктів 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи № 644/2310/24.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану цивільну справу було передано в провадження судді Попової В.О.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 червня 2024 року цивільну справу зазначену вище прийнято до провадження суддею Поповою В.О., постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19 березня 2025 року визнано явку представника позивача обов`язковою.

Сторони в судове засідання не з`явились.

14 квітня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача Озірської-Шанли В.С., яка діє на підставі довіреності № 15871-К-О від 22.11.2024 надійшла заява про відкладення судового засідання, призначеного на 14.04.2025 у зв`язку з перебуванням у відпустці. Просила всі подальші судові засідання провести за участі представника у режимі відеоконференції поза межами приміщення суд з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення «ВКЗ» (т. 2 а.с. 7-8).

09 червня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача Озірської-Шанли В.С. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача; позовні вимоги підтримує та просить задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві; не заперечує щодо заочного розгляду та ухвалення заочного рішення (т. 2 а.с. 124-125).

Відповідачі в судове засідання повторно не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток рекомендованою кореспонденцією на адресу за місцем їх реєстрації та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Причини неявки суд не повідомили, відзив на позов не надали.

Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Індустріального районного суду м. Харкова.

Зі змісту п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України вбачається, що повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до приписів ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

На момент розгляду справи суду не було надано відповідачами жодних відомостей щодо зміни їх місця проживання/перебування.

Таким чином, на підставі вищевикладених приписів ст.ст.128,130-131 ЦПК України суд вважає, що відповідачі повідомлені належним чином.

Відповідачі із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, чи з відзивом на позов до суду не звертались. Заяв, клопотань та заперечень суду не надходило.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідачі не використали наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явились у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило. Відповідачами не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача.

Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідачі обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання суду не надали, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідачів.

Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.

За таких обставин, з письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступне.

В позовній заяві зазначено, що ОСОБА_4 звернувся до АТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяви № б/н від 23.03.2007 та № б/н від 20.07.2018. Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а позичальнику надано у користування кредитну карту. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 50 000 грн. Таким чином банк свої зобов`язання виконав у повному обсязі, але позичальник не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями.

В позові також зазначено, що викладені у позовній заяві обставини підтверджуються наступними доказами: розрахунком заборгованості; випискою по рахунку; довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку; довідкою про видані картки; копією заяви позичальника; копією примірнику «Умов та Правил надання банківських послуг»; копією наказу банку щодо затвердження «Умов та Правил надання банківських послуг» у редакції, що діяла на момент підписання заяви; копією паспорта позичальника; копією документу про смерть; копією реєстру відправлення претензії кредитора; копією претензії кредитора; копією листа з відповіддю нотаріальної контори; копією претензії спадкоємцю; копією реєстру відправлення претензії спадкоємцю.

На підтвердження виникнення між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 у справі кредитних правовідносин, позивач, надав: розрахунки заборгованості за договором № б/н від 23.03.2007, укладеного між ПриватБанком та ОСОБА_4 станом на 31.05.2015, 29.02.2020; розрахунок заборгованості за договором № б/н від 20.07.2018, укладеного між ПриватБанком та ОСОБА_4 станом на 19.10.2023; виписку за договором № б/н за період з 23.03.2007-25.12.2023; копію довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної кратки, оформленої на ОСОБА_4 ; копію Заяви від 07.05.2002, підписаної ОСОБА_4 власноруч; копію заяви про відкриття поточного рахунку та картка зі зразками підписів та відбитку друку (без зазначення дати), в якій клієнтом зазначено ОСОБА_4 ; копію витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та копію умов та правил надання банківських послуг, не підписаних сторонами; копію довідки про отримання ОСОБА_4 кредитних карток.

Суд констатує, що в матеріалах справи відсутні Анкети-Заяви № б/н від 23.03.2007 та № б/н від 20.07.2018, на які посилається в позовній заяві позивач і за якими не виконані кредитні зобов`язання ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 19.03.2025 з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи та на підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд визнав явку представника позивача обов`язковою. Однак позивач не скористався своїм правом участі представника в судовому засіданні. Представником позивача 09.06.2025 була подана заява про розгляд справи у їх відсутність з клопотанням про задоволення позовних вимог з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідно до ч.4 ст.203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис (в тому числі електронний) є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

До позовної заяви не додано доказів в підтвердження укладення між АТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_4 кредитних договорів від 23.03.2007 та 20.07.2018.

До позовної заяви додано Заяву від 07.05.2002, підписану ОСОБА_4 , однак позивачем не заявлено позовні вимоги щодо неї.

При цьому суд виходить з конкретних обставин справи та фактично доказової бази з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх у сукупності, зокрема на підставі оцінки доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. ч 5, 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною 5 ст.177 ЦПК України визначено обов`язок позивача надати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

За таких обставин, з урахуванням досліджених доказів, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги АТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволенню не підлягають за недоведеністю вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 028 грн 00 коп..

Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, понесені позивачем судові витрати на відповідачів не покладаються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 95, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитом спадкодавця відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви на його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ст.354 ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення (заочне) складено 28.07.2025.

Головуючий суддя: В.О. Попова