УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3060/25

25 липня 2025 року м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді Грипіч Л.А.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Костопільського районного суду Рівненської області із заявою про забезпечення позову, у якій просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на ОСОБА_2 в цілій частці.

Заява обґрунтована тим, що заявник звернулась до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову: військова частина НОМЕР_1 про визнання відсутності права на одноразову грошову допомогу. Є

Вказує, що суть спору полягає у тому, що ОСОБА_2 , як батько, отримав одноразову грошову допомогу в частці 50 % за загибель сина під час виконання захисту вітчизни, хоча ухилявся від утримання сина до 18 років.

Зазначає, що заявленими у позові вимогами є:

визнати відсутність права на одноразову грошову допомогу ОСОБА_2 , як такому що ухилявся від виконання батьківського обов`язку щодо свого сина ОСОБА_3 , до його повноліття, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконуючи бойове завдання під час військового вторгнення рф до України;

припинити виплачувати одноразову грошову допомогу ОСОБА_2 , як такому що ухилявся від виконання батьківського обов`язку щодо свого сина ОСОБА_3 , до його повноліття, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконуючи бойове завдання під час військового вторгнення рф до України;

стягнути виплачену одноразову грошову допомогу з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , матері загиблого сина ОСОБА_3 , в сумі 4600000 грн.

На думку позивача, відповідачем було за спірні кошти придбано квартиру, загальною площею 42,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , яка була придбана 16.11.2023 року, а одноразова грошова допомога відповідачем була призначена 27.10.2023 року.

У зв`язку з цим, з метою забезпечення позову вважає необхідним накладення арешту на вище зазначену квартиру, оскільки є ризики щодо її продажу під час розгляду справи в суді, що в подальшому може ускладнити, чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Дослідивши заяву про забезпечення позову, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд враховує, що одним із способів забезпечення позову відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, є арешт майна.

Разом з тим, передбачений п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України захід забезпечення позову передбачає накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, спір виник щодо права на одноразову грошову допомогу ОСОБА_2 , як особі, що ухилялась від виконання батьківського обов`язку щодо свого сина, який загинув виконуючи бойове завдання під час військового вторгнення рф до України та припинення виплати одноразової грошової допомоги.

Разом з тим, нарахування та прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, регулюється Порядком і умовами призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, який затверджений Наказом Міністерства оборони України 25 січня 2023 року №45 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30 січня 2023 за №176/39232, який у свою чергу визначає коло осіб, уповноважених на розгляд питання щодо призначення, нарахування та виплати такої допомоги та джерела її виплати.

З наведеного вбачається, що у разі визнання відсутності права на одноразову грошову допомогу тієї чи іншої особи, питання визначення її розміру, розподілу та виплати належить до компетенції відповідних уповноважених осіб.

При цьому суд враховує, що відповідно до роз`яснень, наданих у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Окрім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд враховує, що вимога про стягнення виплаченої одноразової грошової допомоги у жодному випадку не може співвідноситись із стягненням боргу за грошовим зобов`язанням, в рахунок виконання якого можливо було б звернути стягнення на нерухоме майно з метою забезпечення виконання рішення суду про стягнення таких коштів і яке, у свою чергу, надавало б право накласти арешт на таке майно в порядку забезпечення позову.

Відтак, суд не вбачає обґрунтованих підстав для застосування наведеного заявником заходу забезпечення позову, оскільки дійшов висновку про невідповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати ОСОБА_1 , заявленим нею позовним вимогам.

За вказаних обставин, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову є необґрунтованою і до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.149-153, 157, 260, 261, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з моменту її оголошення суддею.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 25 липня 2025 року.

СуддяЛ. А. Грипіч