Справа № 548/418/25
Провадження № 2/548/322/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повний текст)

10.07.2025 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - Коновод О. В.

за участю : секретаря судового засідання - Матвієнко О.А.

представника позивача - адвоката Винниченко Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області про визначення порядку спілкування баби та діда з малолітнім онуком

ВСТАНОВИВ:

Позиції учасників справи, процесуальні дії, вчинені по справі.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення порядку спілкування баби та діда з малолітнім онуком. Свої вимоги мотивують тим, що вони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , а також бабою та дідом онука ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження онука Серія НОМЕР_1 та копією свідоцтва про народження доньки Серія НОМЕР_2 .

Мати малолітнього онука ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 з 01 червня 2024 року виїхала з їхнього домоволодіння разом з онуком до м.Хорол Лубенського району Полтавської області.

З початку червня 2024 року з відповідачкою ОСОБА_3 почалися непорозуміння, які продовжуються по даний час, щодо прийняття участі у вихованні онука ОСОБА_6 , його відвідуванні, створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідачки стосовно можливості нормального спілкування із онуком.

Всі намагання позивачів шляхом взаєморозуміння та поваги між сторонами врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки відповідачка, ОСОБА_3 перешкоджає позивачам, не бажає їхньої присутності та штучно створює такі обставини, через які вони не можуть нормально спілкуватись з онуком ОСОБА_6 .

Весь цей час позивачі намагалися налагодити нормальний зв`язок із дитиною, приймали участь у її вихованні, утриманні, розвитку її здібностей та забезпечували її всім необхідним для нормального розвитку та становлення.

У зв`язку з тим, що відповідачка ОСОБА_3 обмежує спілкування з малолітнім онуком ОСОБА_6 , позивачі вимушені були 15 серпня 2024 року та 09 січня 2025 року звернутись із заявами до Служби у справах дітей виконкому Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, про встановлення визначеного терміну спілкування з дитиною.

Згідно листів повідомлень від Служби у справах дітей виконкому Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області від 19.08.2024 року №01-09/261 та від 07.02.2025 року №01-09/31 позивачам було роз`яснено, що згідно ст. 257 Сімейного Кодексу України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Тому позивачам запропоновано звернутися з відповідним позовом до суду.

01 червня 2024 року позивачі останній раз спілкувалися з онуком ОСОБА_6 , неодноразово телефонували до відповідачки ОСОБА_3 про намір зустрітись з онуком ОСОБА_6 , відвідували дитсадок « ОСОБА_7 », але позивачам було безпідставно відмовлено і заборонено наближатися до онука.

Права позивачів, як баби та діда сьогодні є порушеними. Відповідачка втручається та своїми діями негативно впливає на стосунки баби та діда з онуком. Такі ситуації негативно впливають на розвиток дитини, її характер, поведінку. ОСОБА_6 доводилося бачити різні неприємні ситуації, ініціатором яких була відповідачка, ОСОБА_3 . Позивачі, вважають, що такі непорозуміння повинні вирішуватись за відсутності ОСОБА_6 , і допускати виникнення таких ситуацій є неприпустимим. Тому після чисельних марних спроб вирішити дане питання мирним шляхом, шляхом переговорів, взаємних поступок з метою недопущення страждань та негативного впливу на дитину, позивачі вимушені були звернутися до суду з даною позовною заявою.

Позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як люблячі баба та дід, які відповідно до моральних засад суспільства та у відповідності до чинного законодавства, мають із відповідачкою ОСОБА_3 рівні права і обов`язки щодо ОСОБА_6 , але відповідачка чомусь нехтує правами, порушуючи їх.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання.

Це право полягає, перш за все, у наданні дитині можливості жити і виховуватися в сім`ї. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами,іншими родичами.

Позивачі, люблять свого онука, тому бажають приймати участь у його вихованні та особисто спілкуватися з ним.

Таким чином, у відповідності до вищевказаних норм матеріального права позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як баба та дід малолітньої дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які люблять свого єдиного онука, бажають і мають право на спілкування з онуком та участь у його вихованні, але добровільно вирішити вказане питання спільно з відповідачкою ОСОБА_3 не вдається, вимушені звернутись до суду з даним позовом.

Позивачу ОСОБА_1 належить на праві особистої приватної власності житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 51,9 кв.м., житловою площею 22,6 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що доводиться копією Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 22.12.2013 року державним нотаріусом Хорольської державної нотаріальної контори Решти С.М., зареєстрованого в реєстрі за №2617, копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер: 15044184, сформованого державним нотаріусом Хорольської держнотконтори Решта С.М., номер запису про право власності: 3959643 від 20.12.2013 року.

Таким чином, у позивачів, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , баби та діда малолітнього онука ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є законні права та моральні обов`язки щодо спілкування з онуком та участь у його вихованні, а також достатній життєвий, освітній рівень та матеріальне становище для цього на протязі тривалого часу.

З урахуванням вищенаведеного, позивачі вважють, що для спілкування з малолітнім онуком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також участі у його вихованні, необхідно встановити у судовому порядку слідуючі часи:

- з 9 години 00 хвилин кожної суботи кожного місяця до 18 години 00 хвилин неділі в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 ;

- другий День Різдва Христового та в дні народження баби та діда: з 14 години кожного року до 08 години ранку за адресою: АДРЕСА_1 ;

- в день народження онука ІНФОРМАЦІЯ_2 кожного року з 14 години до 19 год. за адресою: АДРЕСА_1 . В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.Вирішення даного питання в судовому порядку відповідає інтересам сторін та малолітньої дитини, а також не суперечить чинному законодавству/ ст. 124 Конституції України/.

Ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області від 21.02.2025 позовну заяву прийнято до провадження судді Коновода О.В.., відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження .

12.03.2025 відповідачкою ОСОБА_3 подано відзив (а.с. 35-42). У поданому відзиві відповідачка проти позовних вимог заперечувала в повному обсязі.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 27.03.2025 року підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області про визначення порядку спілкування баби та діда з малолітнім онуком,-закрито.Справу до судового розгляду призначено на 16.04.2025 року о 09:00 годині у приміщенні Хорольського районного суду Полтавської області за адресою м. Хорол, вул. Незалежності, 82 Полтавської області та зобов"язано Службу у справах дітей Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області ( , адреса знаходження : вул. 1 Травня,4 м. Хорол Лубенського району Полтавської області ) надати письмовий висновок щодо доцільності визначення порядку спілкування баби та діда ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) з малолітнім онуком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Винниченко Л.П. позовні вимоги підтримали та прохали їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_3 проти позовних вимог заперечувала в повному обсязі.

В судовому засіданні представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області - Богатиренко О.В. при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , а також бабою та дідом онука ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження онука Серія НОМЕР_1 та копією свідоцтва про народження доньки Серія НОМЕР_2 .

Мати малолітнього онука ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 з 01 червня 2024 року виїхала з їхнього домоволодіння разом з онуком до м.Хорол Лубенського району Полтавської області.

З початку червня 2024 року з відповідачкою ОСОБА_3 почалися непорозуміння, які продовжуються по даний час, щодо прийняття участі у вихованні онука ОСОБА_6 , його відвідуванні, створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідачки стосовно можливості нормального спілкування із онуком.

Всі намагання позивачів шляхом взаєморозуміння та поваги між сторонами врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки відповідачка, ОСОБА_3 перешкоджає позивачам, не бажає їхньої присутності та штучно створює такі обставини, через які вони не можуть нормально спілкуватись з онуком ОСОБА_6 .

Весь цей час позивачі намагалися налагодити нормальний зв`язок із дитиною, приймали участь у її вихованні, утриманні, розвитку її здібностей та забезпечували її всім необхідним для нормального розвитку та становлення.

У зв`язку з тим, що відповідачка ОСОБА_3 обмежує спілкування з малолітнім онуком ОСОБА_6 , позивачі вимушені були 15 серпня 2024 року та 09 січня 2025 року звернутись із заявами до Служби у справах дітей виконкому Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, про встановлення визначеного терміну спілкування з дитиною.

Згідно листів повідомлень від Служби у справах дітей виконкому Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області від 19.08.2024 року №01-09/261 та від 07.02.2025 року №01-09/31 позивачам було роз`яснено, що згідно ст. 257 Сімейного Кодексу України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Тому позивачам запропоновано звернутися з відповідним позовом до суду.

01 червня 2024 року позивачі останній раз спілкувалися з онуком ОСОБА_6 , неодноразово телефонували до відповідачки ОСОБА_3 про намір зустрітись з онуком ОСОБА_6 , відвідували дитсадок «Яблунька», але позивачам було безпідставно відмовлено і заборонено наближатися до онука.

Норми права, які застосував суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Одним із принципових положень, закріплених в Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, яка підлягає застосуванню згідно до ст. 9 Конституції України та ст.ст. 2, 8 ЦПК України, є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Частинами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991, передбачено що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується таких захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права і обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідом, бабою та внуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль.

Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються, зокрема, і на відносини між бабою, дідом та внуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ у справі «Крускіч проти Хорватії» від 25листопада 2014 року). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і внуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми внуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з внуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ «Богоносови проти Росії» від 05березня 2019 року).

У ч. 1 ст. 257 СК України встановлено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми онуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

Законодавцем визначено механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення (частини друга, третя статті 257 СК України).

Відповідно до ст. 263 СК України спори щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

За правилами частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особистої прихильності дитини, її віку, стану здоров`я та інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2019 року у справі № 607/13092/16-ц (провадження № 61-1713св17) зазначено, що будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Відповідно до статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

При цьому тривалість часу, проведеного дитиною з бабусею чи дідусем може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини (справа «Гокканнен проти Фінляндії», ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа «Мамчур проти України» ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа «Крапівін проти Росії», ЄСПЛ від 12 липня 2016 року).

Тлумачення наведених норм матеріального права у системному поєднанні з прецедентними рішеннями ЄСПЛ дає суду підстави вважати, що дід, баба має право на особисте спілкування з дитиною, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати йому спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Мотивована оцінка та висновки суду за результатами розгляду позовної заяви.

Суд робить висновок, що наявні у справі докази та надані сторонами пояснення свідчать про те, що в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку спілкування бабусі та дідуся з онуком, а тому позивачі були вимушені звернутися до суду із заявою про усунення перешкод у спілкуванні з онуком, а тому доводи в цій частині є обґрунтованими та доведеними.

При визначенні способу участі баби та діда у вихованні онука, з метою забезпечення позитивного психоемоційного стану дитини, у відповідності до вимог та норм СК України, суд враховує вік дитини, індивідуальні потреби дитини даного віку, її особисту прихильність до баби та діда, проживання баби, діда та онука в різних містах, а також законодавчо закріплені права батьків та інших родичів брати участь у вихованні дитини.

Вирішуючи питання про усунення перешкод у спілкуванні з онуком та його вихованні, суд виходить з того, що одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право полягає, перш за все, у наданні дитині можливості жити і виховуватися в сім`ї. Пріоритетним інтересом є проживання дітей у сім`ї своїх батьків, проте право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Суд висновує, що позивачі мають безумовне право на спілкування з онуком, а також законодавчо закріплений обов`язок на виховання дитини.

При ухваленні рішення, суд враховує, що відносини між сторонами емоційно напружені, а тому суд виходить із того, що особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини, через що має бути визначений спосіб участі позивачів у вихованні онука, що не суперечить інтересам дитини. При цьому, суд наголошує, що законодавством передбачено право бабусі та дідуся на участь у вихованні онука.

Вимоги позивачів про визначення способу їх участі у вихованні та спілкуванні з онуком, суд вважає обґрунтованими, проте, бажаний ними спосіб такої участі не у повній мірі відповідає інтересам дитини та призведе до порушення балансу рівності прав всіх членів сім`ї на участь у вихованні дитини. В ході розгляду справи судом не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивачів з онуком буде перешкоджати нормальному його розвитку, у зв`язку з чим, суд приходить до переконання, що спілкування позивачів із онуком буде сприяти повноцінному вихованню дитини, його розвитку, задоволенню життєво-важливих потреб, зростанню під опікою і відповідальністю як матері, так і бабусі і дідуся, що забезпечить їх виховання в атмосфері моральної та матеріальної забезпеченості. Суд приймає до уваги тісний морально-емоційний зв`язок між бабою, дідом та онуком, який виник в силу того, що вони всі разом з відповідачкою спільно проживали до червня 2024 року. Також суд бере до уваги пояснення відповідачки, яка зазначила, що з урахуванням часової невизначеності та відсутності у Позивачів бажання врегулювати розклад та порядок участі у вихованні онука у позасудовому порядку, виникла необхідність у вирішенні даного питання у судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги закріплене у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України право на спілкування бабусі та дідуся із онуком та участь у його вихованні, бажання позивачів брати участь у вихованні та спілкуванні з онуком суд вважає, що наявні підстави для визначення порядку участі позивачів у спілкуванні та вихованні онука, однак, за визначеним судом графіком із зазначенням годин побачень, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме, з урахуванням інтересів дітей, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, шляхом визначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 , слідуючий порядок нашого спілкування з малолітньою дитиною онуком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- з 12 години 00 хвилин першої та третьої суботи кожного місяця до 17 години 00 хвилин цього дня в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 без присутності матері;

- другий День Різдва Христового та в дні народження баби та діда: з 12 години кожного року до 17 години цього дня за адресою: АДРЕСА_1 без присутності матері ;

- наступний день народження онука ІНФОРМАЦІЯ_2 ( 03 серпня) кожного року з 12 години до 17 год. за адресою: АДРЕСА_1 без присутності матері.

Суд звертає увагу на те, що визначений судом спосіб участі баби та діда у спілкуванні та вихованні дитини не є перешкодою для підтримки зв`язків між бабусею, дідом та і онуком у інших формах за погодженням матері або ж зміни компетентним органом встановленого порядку за наявності обставин, що мають істотне значення.

Окремо суд вважає за необхідне звернути уваги на те, що сторонам слід налагодити відносини між собою в частині досягнення належного спільного виховання дитини та знайти спільні мирні шляхи вирішення питання щодо можливості періодичного рівномірного спілкування матері і бабусі із дідусем із онуком.

Об`єктом правосуддя у справах щодо піклування про дитину є одвічні, гостро емоційні і постійно мінливі стосунки між бабусею та онуками, отже, остаточність судового рішення у цій категорії справ є завжди тимчасовою і часто нетривалою. Правосуддя не в змозі встановлювати сталі чутливі людські стосунки та приписувати почуття прихильності. У той же час суд у межах своїх повноважень спрямовує учасників сімейного конфлікту до його вирішення.

З урахуванням вікових змін дитини, його розвитку та потреб, сторони не позбавлені права в майбутньому змінити встановлений судом порядок спілкування бабусі та дідуся з онуком, що буде відповідати інтересам дитини.

В підсумку суд частково задовольняє позовні вимоги .

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 5, 10-11, 60, 76-80, 89, 128, 141, 213-215, 258, 265, 268, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ), представник позивача: адвокат Винниченко Лариса Павлівна ( Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №590 від 24.04.2008 року видане на підставі рішення Полтавської ОКДК адвокатури № 4 , адреса знаходження: вул. Незалежності, 41 м. Хорол Лубенського району Полтавської області) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ), за участю третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області ( адреса знаходження : вул. Соборності, 4 м. Хорол Лубенського району Полтавської області) про визначення порядку спілкування баби та діда з малолітнім онуком,- задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 , слідуючий порядок нашого спілкування з малолітньою дитиною онуком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- з 12 години 00 хвилин першої та третьої суботи кожного місяця до 17 години 00 хвилин цього дня в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 без присутності матері;

- другий День Різдва Христового та в дні народження баби та діда: з 12 години кожного року до 17 години цього дня за адресою: АДРЕСА_1 без присутності матері ;

- наступний день народження онука ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ) кожного року з 12 години до 17 год. за адресою: АДРЕСА_1 без присутності матері.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 18.07.2025 року.

Суддя : О.В. Коновод