ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Анапріюк С.П.,

з участю секретаря Куценко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про стягнення недоотриманої пенсії, що належала пенсіонерові і залишилась недоотриманою у зв`язку зі смертю, в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 року позивач звернулася до суду з цим позовом, у якому просить стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на її користь недоотриману пенсію в порядку спадкування після смерті її батька ОСОБА_2 у розмірі 273105,39 грн.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_2 .

На момент смерті ОСОБА_2 було нараховано, але не виплачено пенсію у розмірі 280005,39 грн.

Позивач зазначає, що вона, будучи єдиною спадкоємицею першої черги ОСОБА_2 , звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини після померлого батька та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається із суми недоотриманої пенсії померлого, що складає 280005,39 грн.

Бажаючи отримати належну їй спадщину, 14.08.2023 року ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області із заявою про виплату їй недоотриманої суми пенсії після смерті ОСОБА_2 . З часу подання нею вказаної заяви минуло близько двох років, за цей час їй фактично виплачено суму в розмірі 6900,00 грн.

Оскільки відповідач не виплатив належну їй як спадкоємцю суму пенсії після смерті ОСОБА_2 , чим порушує її майнові права, вказане стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження на 02.07.2025.

Учасникам справи надіслано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, якою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до правил ст. 178 ЦПК України, відповідач скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву.

30.06.2025 року представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, згідно з яким заперечує проти задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Зазначає, що реалізація права, зокрема на пенсійне забезпечення, осіб, які перебували на обліку в органах Пенсійного фонду України на тимчасово неконтрольованій території Донецької та Луганської областей, здійснюється відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», постанов Кабінету Міністрів України від 05.11.2024 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» та від 08.06.2016 № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».

Зазначеними нормативно-правовими актами передбачено, що отримати пенсію на контрольованій українською владою території зазначені особи можуть за умови реєстрації їх як внутрішньо переміщених осіб.

Крім того, актами законодавства не визначено строки виплат пенсій внутрішньо переміщеним особам за минулий час. Такий порядок передбачено статтею 46 Закону № 1058, відповідно до якого за минулий час без обмежень будь-яким строком виплачуються нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію. В інших випадках нараховані суми виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

При нарахуванні недоотриманої пенсії за минулий час померлого пенсіонера з числа внутрішньо переміщених осіб органи Пенсійного фонду України застосовують норми пункту 1 статті 46 Закону України № 1058.

Просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 липня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 16.07.2025 року.

Позивач у судове засідання не з`явилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлена судом за зазначеною у позовній заяві адресою, надіслана судом на її адресу кореспонденція повернулася до суду без вручення з відміткою уповноваженого працівника Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що позивач на даний момент тимчасово проживає у Німеччині, а представник зайнятий у іншому судовому засіданні у Київському апеляційному суді, призначеному на 16.07.2025 о 14 годині 30 хвилин.

До вказаного клопотання представник позивача подав роздруківку з веб-порталу Судова влада України, за відомостями якої справа, що розглядається Київським апеляційним судом призначена на 16.07.2025 року ухвалою суду від 23.05.2025.

Водночас, майже за два місяці від цієї дати, а також після ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02.07.2025 року про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті представник позивача не вчинив будь-яких дій, направлених на можливість забезпечення його участі у розгляді цієї справи.

З огляду на вказане суд бере до уваги те, що часовий проміжок між судовим засіданням у Київському апеляційному суді та засіданням у цій справі становить 1 годину.

Представник позивача не висловив до суду бажання взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Докази неможливості його участі у судовому засіданні, в тому числі у режимі відеоконференції, суду не надано.

Водночас, суд бере до уваги те, що у цій справі учасники справи подали до суду заяви по суті справи; підготовчий розгляд справи, у межах якого сторони мають право подавати докази на обґрунтування своїх вимог та заперечень, закрито і справа призначена до розгляду по суті; позивач та її представник не повідомили суду з наданням відповідних доказів про наявність у них інформації, про яку вони бажають повідомити суду та яка може вплинути на результат розгляду справи.

Суд визнає вказані у клопотанні представника позивача причини неявки у судове засідання неповажними та такими, що спрямовані на затягування розгляду справи шляхом зловживання процесуальними правами.

З огляду на вказане, а також з врахуванням того, що завданням цивільного судочинства є, зокрема, своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, суд вважає неявку позивача та її представника такою, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, зазначив про те, що проти позову заперечує повністю.

Суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 10.05.2023 року у справі № 755/17944/18зазначив, що довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Також Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У судовому засіданні 16.07.2025 суд перейшов до стадії ухвалення рішення та відклав його ухвалення та проголошення на 24.07.2025 (з урахуванням вихідних днів).

Дослідивши наявні у справі докази та з`ясувавши обставини справи, суд встановив таке.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 01.06.2022 Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено актовий запис № 862 (а.с.19).

Згідно з відомостями свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 , в графі «батько» вказаний ОСОБА_2 (а.с. 18).

12 травня 1981 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , актовий запис № 170. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , її прізвище після державної реєстрації шлюбу зазначене як « ОСОБА_5 » (а.с. 20).

ОСОБА_2 за життя заповіт не склав.

Право на спадкування за законом як спадкоємиця першої черги набула його дочка ОСОБА_1 .

03 травня 2023 року ОСОБА_1 видане свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою Аллою Володимирівною, зареєстроване в реєстрі за № 380 (спадкова справа №7/2022), яким встановлено, що ОСОБА_1 отримала право на спадщину за законом на недоотриману пенсію померлого ОСОБА_2 , що складає 280005,39 грн (а.с.22).

Відповідно до відомостей витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 72344627 від 03.05.2023, спадкоємцем після ОСОБА_2 є ОСОБА_1 , спадкове майно: кошти (рухоме майно), сума недоотриманої пенсії померлого у розмірі 280005,39 грн (а.с.24-25).

Відповідно до листа Відділу обслуговування громадян № 15 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 0500-1518-8/57505 від 26.09.2022, сума недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складає 280005,39 грн.

Згідно з розпискою-повідомленням від 14.08.2023 № 9793, ОСОБА_1 зверталася до Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області із заявою щодо виплати їй недоотриманої пенсії після смерті померлого.

Відповідач виплатив позивачці суму недоотриманої пенсії у розмірі 6900,00 грн.

Нормативно-правове обґрунтування.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року №137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно з ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Згідно з ч. 5, 6 статті 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Висновки суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому та кожному доказу окремо, суд встановив наступні обставини та дійшов до таких висновків.

Суд бере до уваги, що системний аналіз чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини свідчить про те, що право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (частина перша статті 1216 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Аналогічний висновок висловив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14.02.2022 у справі № 243/13575/19.

Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Приписи частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 ЦК України узгоджуються із частиною першою статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно з якою суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Аналіз наведених норм матеріального права свідчить, що чинне законодавство не містить заборони спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії (доплат до пенсії).

Такі висновок висловила Велика Палати Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 286/3516/16-ц.

Отже, суд встановив, що предметом спору у цій справі є сума пенсії, що нарахована за життя спадкодавця.

Цю суму пенсії відповідач не виплачує позивачці як спадкоємиці.

Суд встановив, що розмір нарахованої, але не виплаченої за життя ОСОБА_2 пенсії становить 280005,39 грн.

Позивач в установлений законом строк вступила у права спадкоємця після смерті батька як спадкоємиця за законом першої черги.

Нарахована та не виплачена сума пенсії охоплена свідоцтвом про право власності на спадкове майно за законом.

Отже, позивачка успадкувала належну її батьку суму пенсії у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 1227 ЦК України, суд дійшов висновку про те, що позивачка має право на отримання спірної суми коштів у порядку спадкування за законом.

Також суд встановив що на підставі поданої позивачкою заяви відповідач виплатив їй суму недоотриманої пенсії у розмірі 6900,00 грн.

Отже, сума недоотриманої пенсії становить 273105,39 грн.

Оскільки відповідач відмовляється виплатити ці кошти позивачу у добровільному порядку, суд вважає, що порушені права позивача підлягають захисту у судовому порядку і належним способом захисту права позивача у спірних правовідносинах є стягнення цих коштів з відповідача на її користь.

З урахуванням вказаного, а також того, що в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази, які підтверджують обставини наведені у позовній заяві, суд вважає цю заяву обґрунтованою та дійшов висновку про наявність правових підстав для її задоволення.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 , п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із п. 1 ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням результату вирішення цієї справи з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2184,84 грн.

Керуючись ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про стягнення недоотриманої пенсії, що належала пенсіонерові і залишилась недоотриманою у зв`язку зі смертю, в порядку спадкування.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом недоотриману пенсію після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 273105 (двісті сімдесят три тисячі сто п`ять) гривень 39 копійок.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в розмірі 2184 (дві тисячі сто вісімдесят чотири) гривні 84 копійки.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 24.07.2025 року.

Суддя Сніжана АНАПРІЮК

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, ЄДРПОУ- 22933548, місце знаходження: Київська область, м. Фастів, вул. Андрія Саєнка, буд. 10.