Справа № 680/383/25
№2/680/305/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2025 року селище Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Яцини О.І.,

з участю секретаря судового засідання Стандрійчук М.П.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому підготовчому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який поданий його представником адвокатом Солов`єм Олександром Васильовичем,до Новоушицької селищної ради Хмельницької області про визнання права власності на домоволодіння у порядку спадкування,

установив:

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на домоволодіння із належними до нього господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , якому до дня смерті належав житловий будинок за вказаною адресою. Позивач є спадкоємцем за заповітом, який спадщину прийняв.

Через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому звернулася до суду за захистом своїх спадкових прав.

Ухвалою суду від 13 червня 2025 року відкрито провадження у справі за даним позовом, призначено підготовче засідання, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його та позивача участі, позов підтримує.

Від відповідача Новоушицької селищної ради Хмельницької області надійшла заява про розгляд справи без участі представника та визнання позову.

Інших заяв чи клопотань не надходило.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та визнанням відповідачем позову, суд згідно із ч.2 ст.247, ч.3 ст.200 ЦПК України, ухвалює рішення у підготовчому засіданні без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (а.с.7 на звороті).

ОСОБА_2 заповів усе своє майно ОСОБА_1 (а.с.9).

До дня смерті ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , також у його користуванні перебувала земельна ділянка 0,25 га для обслуговування житлового будинку на якій розташоване дане домоволодіння (а.с.8,10 на звороті). Разом із ним були зареєстровані: ОСОБА_3 - дружина, ОСОБА_4 син, ОСОБА_5 невістка, ОСОБА_1 - онук (а.с.8 на звороті).

Даними Новоушицької селищної ради встановлено, що домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 належало на день смерті ОСОБА_2 (а.с.11 на звороті).

Загальна вартість нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , становить 184288,00 гривень (а.с.15). Інформація про реєстрацію права власності на зазначене вище нерухоме майно за ОСОБА_2 відсутня (а.с.15 на звороті).

Даними довідки Новоушицької селищної ради №398 від 15 травня 2025 року встановлено, що ОСОБА_1 прийняв спадщину та фактично вступив в управління спадковим майном після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10 на звороті).

Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджується постановою нотаріуса від 10 червня 2025 року (а.с.11).

Вказана відмова нотаріуса стала підставою для звернення позивачки із даним позовом до суду.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 не заведена (а.с.31,32). Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 заведена за №297/2004. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) отримав онук ОСОБА_1 (а.с.45-51).

Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а саме спадщина відкрилася 30 жовтня 1998 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року.

Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК Української РСР 1963 р. спадкоємство здійснюється за законом і заповітом.

У відповідності до ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно із ч.1, 2 ст.549 цього ж Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Беручи до уваги вищевказані факти щодо спадкування спадкового майна в поєднанні з процесуальними нормами законодавства, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом спадкового майна, яке належало ОСОБА_2 .

Зібрані по справі докази вказують, що позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог статті 549 ЦК УРСР, прийняв спадщину. До складу спадщини після смерті ОСОБА_2 , серед іншого, входить житловий будинок та господарські будівлі в АДРЕСА_1 . Відсутність у спадкодавця свідоцтва про право власності на майно не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно зі ст.16 ЦК України способом захисту свого права є, зокрема, визнання права.

На підставі вищевикладеного та враховуючи наявність перешкод для оформлення в нотаріальному порядку прав позивача на спадкове майно, суд дійшов висновку про необхідність захистити права позивача, як спадкоємця, шляхом визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими будівлями.

При таких обставинах підстав для відмови у прийнятті заяви про визнання відповідачем позову суд не встановив, позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 200, 258, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається із житлового будинку 1952 року забудови, веранди 1960 року забудови, господарської будівлі з підвалом h 1.90 м. та входу у підвал 1971 року забудови, бані 1982 року забудови, погріба 1972 року забудови у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути може подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Новоушицька селищна рада Хмельницької області, місцезнаходження селище Нова Ушиця, вул. Подільська, 17, Кам`янець-Подільського району,Хмельницької області, .

Суддя О. І. Яцина