Єдиний унікальний номер справи 183/5160/24
Провадження № 2/183/896/25

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2025 року м. Самар Дніпропетровської області

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

з участю секретаря судового засідання Федорової Є. П.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визначення часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно, припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на частку у спільному майні,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду із вищезазначеним позовом, вбґрунтування якого посилались на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 17 лютого 1998 року Новомосковським житлово-експлуатаційним об`єднанням на підставі розпорядження (наказу) виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області № 04788 від 16 лютого 1998 року, зареєстрованого в КП "Новомосковське МБТІ" Дніпропетровської обласної ради" 17 лютого 1998 року за № 158-1, ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на праві спільної сумісної власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачі зазначають, що співвласник вищезазначеного нерухомого майна ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , його спадкоємцями були ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , який є відповідачем у справі. Позивач ОСОБА_3 оформила свої спадкові права після смерті чоловіка на 4/25 часток спадкової квартири, а відповідач ОСОБА_5 належним чином не оформив свої спадкові права на 1/25 частку квартири.

Таким чином, позивачі зазначають про те, що фактично за життя ОСОБА_6 спорів між співвласниками вищезазначеного нерухомого майна не було, їх частки були рівні та становили по 1/5 частці за кожним.

Також, позивачі посилаються на те, що відповідач ОСОБА_5 у спірній квартирі не проживає, як і не приймає участь в її утриманні та сплаті комунальних платежів, а тому позивачі вважають за можливе припинити право власності відповідача на 1/25 частку вище зазначеного нерухомого майна, оскільки остання є незначною і не може бути виділена в натурі, оскільки річ є неподільною, а спільне володіння і користування майна є неможливим і таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника. Вартість 1/25 частки спірної квартири становить 32 600,00 грн.

У зв`язку із чим, посилаючись на положення ст.ст. 26, 355, 360, 364, 365, 368, 372 ЦК України, позивач просить:

- визначити, що частки ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у праві спільної власності на квартиру під АДРЕСА_2 є рівними і становили по 1/5 частці кожному;

- припинити право власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1/25 частку квартири загальною площею 80,1 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

-визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/25 частку квартири загальною площею 80,1 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- виплатити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грошові кошти в розмірі 32 600,00 грн., внесені ОСОБА_3 на рахунок суду в якості компенсації вартості 1/25 частки нерухомого майна.

Відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву, а також заперечень на адресу суду не надходило.

09 липня 2024 року на адресу суду надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) фізичної особи-відповідачав цій справі.

Ухвалою судді від 10 липня 2024 року постановлено про прийняття позовної заяви до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання і відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою відповідачеві було встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 01 квітня 2025 року було задоволено клопотання представника позивачів адвоката Лазуренко І. Ф. про витребування доказів.

Ухвалою суду від 01 квітня 2025 року постановлено про закриття підготовчого провадження у справі, останню призначено до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 не з`явились, подали суду окремі заяви про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Позивач ОСОБА_3 та представник позивачів адвокат Лазуренко І. Ф. у судове засідання не з`явились, представником позивачів суду подано клопотання про розгляд справи за їх відсутності, заявлені позовні вимоги остання підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву і клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло,виданого 17 лютого 1998 року Новомосковським житлово-експлуатаційним об`єднанням на підставі розпорядження (наказу) виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області № 04788 від 16 лютого 1998 року, зареєстрованого в КП "Новомосковське МБТІ" Дніпропетровської обласної ради" 17 лютого 1998 року за № 158-1, і наданого суду в засвідченій позивачем копії, квартира, загальною площею 80,1 м2, дійсно належить на праві приватної, спільної сумісної власності: ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Слід зауважити, що на підставі розпорядження голови Новомосковської міської ради № 61-р від 16 лютого 2016 року, вулицю Радянська у м. Новомосковськ Дніпропетровської області було перейменовано на вулицю Гетьманську.

Відповідно до технічного паспорта на квартиру (ідентифікатор об?єкта нерухомого майна 01.3525972.4864349.20240116.85.0967.67), наданого суду в засвідченій позивачем копії, остання розташована за адресою: АДРЕСА_1 , остання має загальну площу 80,1 м2, житлову площу 51,0 м2, складається в тому числі з: коридору 1 площею 11,8 м2, шафи 2 площею 1,1 м2, кухні 3 площею 8,2 м2, кімнати 4 площею 18,4 м2, кімнати 5 площею 8,4 м2, ванної 6 площею 2,7 м2, вбиральні 7 площею 1,1 м2, кімнати 8 площею 11,5 м2,кімнати 9 площею 12,7 м2, лоджії І площею 3,3 м2, балкону ІІ площею 0,9 м2. Висота приміщень 2,5 м.

На підставі постанови Верховної Ради України № 3984-IX "Про перейменування окремих населених пунктів та районів" від 19 вересня 2024 року, назву міста Новомосковськ було змінено на місто Самар, а також назву Новомосковського району було змінено на Самарівський район.

Судом установлено, що 23 липня 2005 року ОСОБА_14 уклала шлюб із ОСОБА_17 , після реєстрації якого її прізвище було змінено на " ОСОБА_18 ", що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 23 липня 2005 року, наданим суду у засвідченій позивачем копії.

09 вересня 2000 року ОСОБА_16 одружилась із ОСОБА_19 , після чого її прізвище було змінено на " ОСОБА_20 ", що підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 09 вересня 2000 року, наданим суду у засвідченій позивачем копії.

Також, 14 вересня 2013 року ОСОБА_15 уклала шлюб із ОСОБА_21 , після реєстрації якого її прізвище було змінено на " ОСОБА_22 ", що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 від 14 вересня 2013 року, наданим суду у засвідченій позивачем копії.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 15 грудня 2006 року, наданим суду у засвідченій позивачем копії та копія якого міститься у матеріалах спадкової справи, відкритої після його смерті, наданої у відповідь на запит суду. За життя ОСОБА_6 заповіт не складав, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 47/2007.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Як установлено судом, спору між співвласниками квартири з приводу розміру часток, належних кожному з них, за життя ОСОБА_6 у них не було.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що частки співвласників квартири є рівними, тобто ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 на праві спільної сумісної власності належало по 1/5 частці квартири під АДРЕСА_2 , а тому позовні вимоги у цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, судом установлено, що 12 травня 2007 року позивач ОСОБА_3 звернулась до Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом за законом, після смерті чоловіка ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Інший спадкоємець відповідач ОСОБА_5 звернувся 27 січня 2007 року до Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини за законом, після смерті батька, а спадкоємці ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_26 звернулись на адресу нотаріуса із окремими заявами про відмову від своєї частки у спадщині на користь ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 лютого 2024 року, виданого державним нотаріусом Першої новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Голубовою О. С., зареєстрованого в реєстрі за № 1-79, що міститься в матеріалах спадкової справи № 47/2007, ОСОБА_3 видано спадщину у вигляді 4/25 часток квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Свідоцтво про право на спадщину на 1/25 частку спадкового нерухомого майна ще не видано.

Таким чином, з урахуванням висновків суду про рівність часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно, а також видану спадщину на спадкову квартиру, суд дійшов висновку про те, що позивачеві ОСОБА_3 на праві приватної, спільної часткової власності належить 9/25 часток квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 належить по 5/25 часток такої квартири, а відповідачеві ОСОБА_5 належить 1/25 частка квартири.

Судом установлено, що позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . Зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями в графі " місце проживання", які містяться в паспортах громадян України, виданих на їх імена і наданих суду в засвідчених позивачем копіях.

Позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується паспортом громадянина України, виданим на її ім?я та наданим суду в засвідченій позивачем копії.

Водночас, місце проживання відповідача ОСОБА_5 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується повідомленням Виконавчого комітету Самарівської міської ради, наданим у відповідь на запит суду.

За наданими сторонами доказами судом установлено, що відповідач участі в утриманні нерухомого майна не приймає, доказів протилежного останнім надано не було.

За положеннями ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст. 319, 358 ЦК України усі громадяни є рівними у своїх правах, усім забезпечуються рівні умови здійснення своїх, у тому числі майнових прав, а відтак правовий режим спільної часткової власності визначається з урахуванням інтересів усіх співвласників.

Відповідно до ч.1ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Отже, за змістом зазначеної норми закону припинення права особи на частку в спільному майні допускається за наявності будь-якого з передбачених п.п.1-3 ч.1ст. 365 ЦК України випадку, але в тому разі, коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному окремому випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном.

Зазначена правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 02 липня 2014 року в справі №6-68цс12, від 24 лютого 2016 року в справі №6-2784цс15, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року в справі №908/1754/17.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підставі досліджених судом доказів судом установлено, що частка відповідача є незначною (становить 1/25 частку) і таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника ОСОБА_5 , оскільки відповідач не використовує належне йому на праві спільної часткової власності житлове приміщення, що свідчить про відсутність потреби у використанні вказаного приміщення для власного проживання.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги про припинення права власності відповідача на 1/25 частку квартири, та визнання права власності на цю 1/25 частку за позивачем ОСОБА_3 , з урахуванням підтримання позовних вимог іншими позивачами, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Питання присудження компенсації на підставі ст. 365 ЦК України, визначення її розміру належить до компетенції суду. Тому саме судом, в межах справи мають вирішуватися інші питання щодо сум, внесених на депозитний рахунок суду.

Депозитний рахунок суду, який відкритий в управлінні державної казначейської служби не є бюджетним рахунком, а є спеціальним реєстраційним рахунком для обліку депозитних сум. Кошти, які зараховуються на цей рахунок є власністю осіб, що їх внесли та підлягають поверненню або перерахуванню за призначенням із настанням відповідних умов.

Відповідно до висновку про вартість майна: квартири, загальною площею 80,1 м2, житловою площею 51,0 м2, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , від 30 квітня 2024 року, оціночна вартість об`єкта оцінки становить 814 997,82 грн. без урахування ПДВ. У цьому ж висновку зазначено, що вартість 1/25 частки такого об?єкта оцінки становить 32 600,00 грн. без урахування ПДВ. Саме таку суму компенсації внесено на депозитний рахунок суду, заявлено позивачем відповідачеві у пред?явленій позовній заяві, і саме таку суму належить виплатити відповідачеві в якості компенсації вартості його частки нерухомого майна.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-282 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визначення часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно, припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на частку у спільному майні задовольнити.

Визначити, що частки ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 у праві спільної власності на квартиру під АДРЕСА_2 є рівними і становили по 1/5 частці.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/25 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , припинивши право приватної власності ОСОБА_5 на 1/25 часток вказаної квартири.

Перерахувати ОСОБА_5 , призначення платежу: "грошова компенсація вартості 1/25 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ", грошову компенсацію з депозитного рахунку Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області, яку внесено ОСОБА_3 , у розмірі 32 600,00 грн. (тридцять дві тисячі шістсот гривень 00 копійок), згідно з квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 32835 від 09 квітня 2025 року, призначення платежу: "Цивільна справа 183/5160/24 Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_5 ;

- позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_6 ;

- позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_5 ;

- позивач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_5 ;

- відповідач: ОСОБА_5 , РНОКПП невідомий, адреса: АДРЕСА_7 .

Рішення суду складено і підписано 22 липня 2025 року.

Суддя Г.Є. Майна