Справа № 466/8614/24 Головуючий у 1 інстанції: Швед Н.П.
Провадження № 22-ц/811/2677/25 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

01 серпня 2025 року суддя Львівського апеляційного суду Цяцяк Р.П., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 30 квітня 2025 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 30 квітня 2025 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач ОСОБА_1 з пропуском строку на апеляційне оскарження, який просить поновити.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, відповідач особисто отримав копію рішення суду 03.06.2025, яке направлялось на адресу його зареєстрованого місця проживання: с.Рясне-Руське Яворівського району Львівської області, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (трекінг-номер поштового відправлення № 542), що додається до апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, «…. станом як на квітень 2025 року, так і на даний момент проходжу військову службу у Збройних силах України, строк на апеляційне оскарження вказаного рішення пропущений мною з поважних причин, і підлягає поновленню.» однак до матеріалів апеляційної скарги не долучено жодного доказу на підтвердження даної обставини, окрім скріншоту додатку «Резерв +» з якого вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не є військовозобов`язаним.

Як убачається з листа Міністерства оборони України від 21.08.2014 № 322/2/7142 документом, який підтверджує призов та проходження військової служби військовослужбовцем у особливий період, а також підтверджує призов під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних, є військовий квиток, в якому в відповідних розділах здійснюються службові відмітки. Також документами, які підтверджують призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, можуть бути довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.

Таким чином, апеляційну скаргу на рішення суду, у якому заявлено клопотання про поновлення строку, відповідач подав до суду 29 липня 2025 року, тобто майже через 2 місяці з моменту отримання судового рішення (03.06.2025).

З огляду на вищезазначене, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості встановити наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Згідно ч.3 ст.357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

У зв`язку з викладеним, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху із наданням скаржнику строку для усунення недоліків, а саме подання належних і допустимих доказів, що підтверджують перебування відповідача на військовій службі у Збройних Силах України.

Щодо клопотання про відстрочення сплати судового збору.

В апеляційній скарзі, апелянт просить відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» оскільки він є військовослужбовцем Збройних Сил України.

Згідно з частинами першою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.

Відповідно до пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 29 постанови № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 лютого 2022 року справа № 697/2951/19, провадження № 61- 16827св21, зазначено, що: "єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Визначення судом майнового стану сторони є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням. Підстави для відмови суду у подібних клопотаннях мають бути достатньо аргументовані. Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становищастану (рішення у справах "Княт проти Польщі", "Єдамскі та Єдамска проти Польщі" від 26 липня 2005 року). Отже, скрутний майновий стан, на підтвердження якого заявником надані відповідні документи, може бути підставою для задоволення судом клопотання про звільнення його від сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору".

Таким чином, для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, суд має встановити майновий стан сторони.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці;

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При визначенні майнового стану особи для цілей цієї статті суд може враховувати інформацію про розмір доходів за попередній календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи.

Сторона, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Апелянтом не надано жодних доказів на підтвердження його майнового стану, що підтверджують неможливість сплати ним судового збору при зверненні до суду з апеляційною скаргою.

Безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

Таким чином, посилання апелянта на проходження ним військової служби та наявність статусу військовослужбовця без наведення обставин, що свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, а також ненадання доказів на підтвердження майнового стану не є підставою для відстрочення сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги.

Слід зазначити, що зазначені в ухвалі суду недоліки поданої апеляційної скарги не є надмірним формалізмом чи обмеженням доступу до правосуддя, оскільки являє собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів цивільного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності.

А відтак, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору, враховуючи відсутність належних доказів в підтвердження фінансового стану, який не дозволяє оплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 30 квітня 2025 року, слід відмовити за його необґрунтованістю.

З урахуванням вищенаведеного, виходячи з предмету спору та ціни позову та меж оскарження, судовий збір за подачу апеляційної скарги у відповідності до Закону України «Про судовий збір», у редакції чинній на момент подання апеляційної скарги, підлягає до сплати у розмірі 3633,60 грн. (2422,40 грн. х 150%) .

Відтак, провадження за апеляційною скаргою може бути відкрито за умови оплати судового збору згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 3633 грн. 60 коп. за такими реквізитами:

Отримувач коштів: УК у Личаківському районі м. Львова (Личаківський) 22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38008294

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0013954

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: Судовий збір у справі ( № справи) за позовом (ПІБ чи назва установи, організації скаржника), Львівський апеляційний суд. ( назва суду, де розглядається справа), код ЄРПОУ 42262398 ( суду де розглядається справа).

При заповненні платіжного документа у графі "код платника" платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Враховуючи допущені недоліки, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху для їх усунення, попередивши апелянта, що у випадку невиконання цієї ухвали подана апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута.

З огляду на вищенаведене апелянту необхідно подати належні і допустимі докази, що підтверджують перебування апелянта на військовій службі у Збройних Силах України та подати у передбачений строк до Львівського апеляційного суду документи, що підтверджують сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 356, 357 ЦПК України,-

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 30 квітня 2025 року залишити без руху та надати апелянту строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання апелянтом даної ухвали.

Попередити апелянта, що у випадку невиконання у встановлений строк вимог даної ухвали (не усунення недоліків, які зазначені в описовій частині даної ухвали), апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута особі, яка її подала.

Суддя Львівського апеляційного суду Цяцяк Р.П.