УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року

м. Київ

справа № 363/1702/20-ц

провадження № 61-8726ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

заявник - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публчного акціонерного товариства «Дельта Банк» Матвієнка Андрія Анатолійовича,

суб`єкт оскарження - Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ,

заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Печерського районного міста Києва від 15 травня 2024 року у складі судді Соколова О. М. та постанову Київського апеляційного суду від 04 червня 2025 року у складі колегії суддів: Таргоній Д. О., Голуб С. А., Слюсар Т. А.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Акціонерного товариства «Дельта Банк» з ринку звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лісовенка В. А.

Скарга мотивована тим, що на виконанні Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться виконавче провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа Печерського районного суду м. Києва від 03 березня 2021 року № 363/1702/20-ц, яким зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» перерахувати з поточного рахунку ОСОБА_2 № НОМЕР_1 , який відкрито 23 вересня 2014 року згідно з договором № 006-28570- 230914 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, кошти у сумі 3 700,00 дол. США (еквівалентно 99 375,02 грн на дату введення тимчасової адміністрації), але не більше суми, що знаходилася на рахунку № НОМЕР_1 , на поточний рахунок № НОМЕР_2 , відкритий згідно з договором № 007-28004-170215 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів від 17 лютого 2015 року у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» на ім`я ОСОБА_1

20 січня 2020 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на адресу ОСОБА_1 направлено лист № 02-036-863/20 з повідомленням про необхідність звернутися з паспортом і документом про присвоєння РНОКПП в найближчі відділення банків-агентів Фонду для отримання виплати гарантованої суми відшкодування, що були розміщені в АТ «Дельта Банк».

15 червня 2021 року за заявою ОСОБА_1 через відділення АТ «ПУМБ» виплачена гарантована сума відшкодування за вкладом.

Не зважаючи на отримання коштів по вкладу ОСОБА_1 15 червня 2021 року подав державному виконавцю заяву з вимогами притягнення посадових осіб боржника до адміністративної відповідальності у відповідності до статті 188-13 КпАП України та вжиття заходів для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

19 жовтня 2021 року державним виконавцем Лісовенко В. А. уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» направлено вимогу про виконання рішення суду та надання платіжного доручення про перерахування коштів на рахунок стягувача згідно виконавчого листа від 03 березня 2021 року № 363/1702/20-ц (отримана банком 09 листопада 2021 року № 18593).

11 листопада 2021 року представником АТ «Дельта Банк» повторно подано державному виконавцю клопотання про закінчення виконавчого провадження, фактичне виконання у повному обсязі судового рішення. Також подано заяву з повідомленням поважних причин неможливості перерахування коштів з одного банківського рахунку на інший у зв`язку з відкликанням банківської ліцензії АТ «Дельта Банк» та процедурою ліквідації банка у відповідності до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» і проханням повідомити про результат розгляду цієї заяви.

Державним виконавцем Лісовенко В. А. не розглянуті належним чином подані представником АТ «Дельта Банк» клопотання і заяву.

30 листопада 2021 року державним виконавцем Лісовенко В. А. направлено вимогу уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» щодо виконаня виконавчого листа № 363/17002/20-ц.

30 листопада 2021 року державним виконавцем Лісовенко В. А. винесено постанову про накладення штрафу, згідно якої за невиконання виконавчого листа № 363/17002/20-ц виданий 03 березня 2021 року накладено на боржника уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» штрафу в сумі 5 100,00 грн із зобов`язанням виконання рішення протягом десяти робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 22 червня 2020 року № 1183 про зміну Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», відповідно до якого уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «Дельта Банк» з 24 червня 2020 року призначено провідного професіонала з питань ліквідації банків відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Матвієнка А. А., якому делеговані всі повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк», визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Ухвалою Печерського районного міста Києва від 15 травня 2024 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 04 червня 2025 року, у задоволенні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Акціонерного товариства «Дельта Банк» відмовлено.

У липні 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») на ухвалу Печерського районного міста Києва від 15 травня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 червня 2025 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким скаргу задовольнити.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій не надано жодних правових висновків щодо правомірності/неправомірності дій державного виконавця відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Указує, що державним виконавцем не було дотримано положень Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавець повинен пересвідчитись у відсутності поважних причин, які можуть унеможливити виконання рішення суду з об`єктивних причин, незалежних від боржника. Судами залишено поза увагою, що спірні правовідносини регулюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За змістом частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги, оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Ухвала суду за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця, не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.

Колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування та тлумачення з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України, статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (частина перша статті 74 Закону України «Про виконавче провадження»).

На підставі статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до вимог пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Судами встановлено, що 01 лютого 2024 року державним виконавцем Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі того, що Національним банком України ухвалено рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника від 02 жовтня 2015 року.

Водночас, у матеріалах справи міститься постанова державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відновлення виконавчого провадження від 16 лютого 2024 року, на підставі постанови начальника відділу про результати законності виконавчого провадження від 15 лютого 2024 року. За результатами розгляду постанови дії державного виконавця Синельник Ю. М. визнано такими , що не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 01 лютого 2024 року.

Звертаючись до суду зі скаргою на дії державного виконавця, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» Матвієнко А. А., посилався на те, що на виконання рішення суду від 03 грудня 2020 року внесено зміни до реєстру вимог кредиторів АТ «Дельта Банк» по вкладнику ОСОБА_1 ; кредиторські вимоги по вкладнику ОСОБА_1 включено до 4-ї черги реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Дельта Банк». Крім того, 15 червня 2021 року за заявою ОСОБА_1 через відділення АТ «ПУМБ» була виплачена гарантована сума відшкодування за вкладом, про що державного виконавця повідомлено листом від 30 червня 2021 року. З огляду на зазначене, заявник вважав рішення суду виконаним та вказував на наявність підстав для закінчення проведення виконавчих дій у зв`язку із його фактичним виконанням.

Водночас, судами попередніх інстанцій встановлено, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які підтверджують виконання боржником рішення Печерського районного суду міста Києва від 03 грудня 2020 року у справі № 363/1702/20.

Ухвала Печерського районного суду м. Києва від 15 травня 2024 року мотивована тим, що підстави для закриття виконавчого провадження № НОМЕР_3відсутні у зв`язку із відсутністю у суду відомостей про фактичне виконання судового рішення.

Колегія суддів Київського апеляційного суду у своїй постанові від 04 червня

2025 року, підтримуючи позицію суду першої інстанції, зазначила, що посилаючись на неможливість виконання рішення суду, яке набрало законної сили, у зв`язку зі здійсненням процедури ліквідації банку в порядку вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», заявник не звертався до суду першої інстанції із заявою про зміну способу та порядку виконання рішення суду.

З огляду на встановлені судами попередніх інстанцій фактичні обставини Верховний Суд погоджується з висновками, викладеними у оскаржуваних судових рішеннях.

Доводи касаційної скарги були предметом розгляду судів та додаткового правового аналізу не потребують, судом апеляційної інстанції надана належна оцінка, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі аргументи заявника. При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування судами норм права при розгляді скарги ПАТ «Дельта Банк» є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Печерського районного міста Києва від 15 травня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 червня 2025 року у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» Матвієнка Андрія Анатолійовича на дії посадових осіб державної виконавчої служби.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков
Р. А. Лідовець
Д. Д. Луспеник