Справа № 524/6050/14-ц
Провадження № 6/524/127/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2025 року м. Кременчук

Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі

головуючого судді Мельник Н.П.,

з участю секретаря судового засідання Ткаченко Я.С.,

розглянувши подання приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України,

УСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

У обгрунтування подання зазначено, що на примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 60198001, одним із боржників по якому виступає ОСОБА_1 . Приватним виконавцем здійснено ряд дій з примусового виконання рішення суду, проте станом на день звернення до суду із цим поданням рішення залишається не виконаним. Зазначив, що будь-яких дій, спрямованих на його часткове виконання, не здійснено. Протягом тривалого часу боржник ухиляється від виконання рішення суду про стягнення з нього заборгованості. З урахуванням обізнаності ОСОБА_1 про відкриті виконавчі провадження та судове рішення, що набрало законної сили та підлягає обов`язковому виконанню, його умисне ігнорування обов`язку, передбаченого законодавством, зокрема щодо подання декларації про доходи і майно у встановлений законом строк, свідчить про навмисне ухилення від виконання судового рішення.

Посилаючись на вказані обставини, просить суд тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України.

У судове засідання приватний виконавець не з`явилась, у поданні клопотав розглянути за його відсутності.

Дослідивши матеріали подання, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця.

Ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів (ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно ст. 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Зазначені права також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом (ст. 33 Конституції України).

Право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, зокрема у разі ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів (п.5 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України»).

Ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом ( ч.1, п.2 ч.3, ч.4 ст. 313 ЦК України).

Тобто, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Під ухиленням від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею таких обов`язків.

Задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання. Законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Саме по собі невиконання боржником рішення суду не свідчить про ухилення його від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.

Питання щодо обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України порушується за наявності доказів ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням.

До подання про обмеження боржника у праві виїзду за межі України приватним виконавцем додані докази вчинення ряду виконавчих дій за період з моменту відкриття виконавчого провадження та станом на 2019 рік із долученням відповіді на запит до Державної фіскальної служби України від 10.07.2025 та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформовану 22.07.2025.

З подання слідує, що з січня 2020 року по лютий 2022 року ТОВ «Сільпо-фуд» здійснювало утримання із заробітної плати боржника на підставі постанови приватного виконавця. Фактично стягнені кошти є недостатніми для повного виконання вимог виконавчих документів, що перебувають на примусовому виконанні.

Крім того, матеріали подання містять запити боржника до приватного виконавця щодо інформації про стан виконання виконавчого провадження, яке є солідарним.

З урахуванням наведеного, в матеріалах подання відсутні достатні докази, що свідчать про свідоме та умисне ухилення боржника від виконання рішення суду, докази наявності у нього змоги виконати зобов`язання, докази його не виконання без поважних причин, а також те, що обмеження виїзду за кордон може призвести до належного виконання рішення суду боржником.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 258-261, 354, 441 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя Н.П. Мельник