Справа № 303/4122/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої-судді Курах Л.В.

за участю секретаря судових засідань Гейруш Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Мукачево в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

ТОВ "Фінансова компанія "Артеміда-Ф" звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 31.10.2020 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 укладено договір №1199470 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Згідно з кредитним договору кредитодавець надав відповідачці грошові кошти в розмірі 5 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язувалася повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Відповідачка не виконала свої зобов`язання, що передбачені умовами кредитного договору, як своєчасне повернення отриманих коштів та сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із припиненням здійснення платежів на виконання кредитного договору у відповідачки утворилася заборгованість за кредитним договором.

22 лютого 2021 року ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" уклали договір факторингу № 015-220221, згідно з яким та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ "Лінеура Україна", зокрема і до ОСОБА_1 , за договором №1199470 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 31.10.2020.

В подальшому, 21 серпня 2024 року, ТОВ "СІРОКО ФІНАНС", та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АРТЕМІДА-Ф" уклали договір факторингу №20240821/1, згідно з яким та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АРТЕМІДА-Ф" набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ "СІРОКО ФІНАНС", зокрема і до ОСОБА_1 , за договором №1199470 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 31.10.2020.

Оскільки відповідачка не здійснює повернення коштів, отриманих на умовах споживчого кредиту, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 17 936,89 грн. з яких 5 000,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту), 10 700,00 грн. - залишок заборгованості по процентах за користування кредитом, 2 236,89 грн. - інфляційне збільшення.

Ухвалою суду від 04.06.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач, у встановлений ухвалою суду про відкриття провадження строк, відзив на позовну заяву не подала.

Так як учасники справи заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Суд, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку.

Суд встановив, що 31.10.2020 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ОСОБА_1 укладено договір №1199470 про надання коштів у позику, у тому числі й на умовах фінансового кредиту.

Укладення кредитного договору здійснювалось сторонами за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи позивача, доступ до якої забезпечувався відповідачу через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація відповідача здійснювалася при вході відповідача в особистий кабінет, шляхом перевірки позивачем правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого позивачем на номер мобільного телефону відповідача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету.

Кредитний договір укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) укладення договору про надання коштів на умовах фінансового кредиту, що опублікований в особистому кабінеті відповідача на веб-сайті www.credit7.ua., підписаний електронним підписом та акцептований відповідачем, 31.10.2020 о 09:45:05, (шляхом одноразового ідентифікатора у вигляді коду) з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України.

З огляду на наведене, відповідач здійснила всі необхідні дії, спрямовані на укладання кредитного договору шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки (поточний/картковий рахунок НОМЕР_1 , вказаний відповідачем), на рахунок якої в подальшому було перераховано грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн.

На умовах кредитного договору кредитодавець надав відповідачу грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язувався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою кредит видавався строком на 30 днів (не пізніше 30.11.2020 - відповідно до графіку платежів), шляхом перерахування (через послуги переказу) кредитодавцем грошових коштів на банківський картковий рахунок, вказаний відповідачем.

Кредитодавець свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ "УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ".

Відповідно до умов кредитного договору, сторони несуть відповідальність за порушення умов цього договору згідно чинного законодавства України та цього договору. Порушенням умов цього договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору.

В порушення умов договору та вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання щодо своєчасного повернення отриманих коштів та сплату процентів за користування кредитом (Графік платежів за кредитним договором додається) не виконав, у зв`язку з чим у відповідача утворилася заборгованість.

22 лютого 2021 року ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" уклали Договір факторингу № 015-220221, згідно якого та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА", включно і до ОСОБА_1 , за договором №1199470 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 31.10.2020, порядковий номер згідно реєстру прав вимоги 2300.

21 серпня 2024 року, ТОВ "СІРОКО ФІНАНС", та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АРТЕМІДА-Ф" уклали договір факторингу №20240821/1, згідно з яким та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АРТЕМІДА-Ф" набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ "СІРОКО ФІНАНС", зокрема і до ОСОБА_1 , за договором №1199470 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 31.10.2020, порядковий номер згідно реєстру прав вимоги 914.

З огляду на те, що відповідачка зобов`язання за кредитним договором не виконала, станом на 29.05.2025 утворилася заборгованість в розмірі 17 936,89 грн. з яких: 5 000,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту), 10 700,00 грн. - залишок заборгованості по процентах за користування кредитом, 2 236,89 грн. - інфляційне збільшення.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Виходячи із змісту статті 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 526 ЦК зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в статті 530 ЦК вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 525 ЦК забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

В порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку не виконав договірних зобов`язань, в установлені строки заборгованої суми не повернув.

Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості.

В свою чергу відповідачкою не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід зазначити наступне.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 1, 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Крім того, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12 лютого 2020 року по справі № 648/1102/19, відповідно до якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Судом встановлено, що 27 травня 2025 року між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АРТЕМІДА-Ф" та адвокатом Дзундзою О.В. укладено договір про надання правової допомоги № 250527-8Ш. Предметом вказаного договору є надання правової допомоги в повному обсязі, що полягає в захисті інтересів клієнта у судовій справі за його позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором №1199470.

Згідно попередній (орієнтовний) розрахунок до договору про надання правової допомоги № 250527-8Ш від 27.05.2025 підписаного адвокатом, ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АРТЕМІДА-Ф" очікує понести витрати за надані послуги адвоката Дзундзи О.В., в т. ч. підготовка позовної заяви до боржника, збирання доказів долучених до позовної заяви та підготовка та подання заяв, скарг та інших процесуальних документів у справі, в сумі 7000 грн.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі N 927/237/20).

Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited проти України").

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п. п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20).

Так, в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19, в якому, серед іншого наголошено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт; суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Подібні висновки можна також зустріти в ряді постанов Верховного Суду, зокрема, у справах № 922/3436/20, № 910/7586/19, № 910/16803/19.

Верховний Суд у своїй постанові від 28 червня 2023 року по справі № 369/576/22 зазначив, що суд може з власної ініціативи зменшити розмір витрат на правничу допомогу, застосувавши критерії, визначені у ч. ч. 3, 4, 5, 9 ст. 141 ЦПК України. При цьому це не є тотожним застосовуванню судом критеріїв, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України, де обов`язковою умовою є наявність клопотання іншої сторони про зменшення розміру таких витрат.

Дослідивши надані представником позивача докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що деякі види робіт мають не обґрунтовано завищену вартість.

Як вбачається із згаданих вище документів наданих адвокатом, предметом наданої професійної правничої допомоги є аналіз наданих адвокатом документів, судової практики, визначення перспективи подання позовної заяви, підготовка позовної заяви, збирання доказів долучених до позовної заяви, підготовка та подання заяв, скарг, клопотань, чи інших процесуальних документів у ході розгляду справи.

Спірні правовідносини між сторонами у справі виникли щодо стягнення заборгованості в загальному розмірі 17936,89 грн., справа спрощеного провадження.

Отже при визначенні суми відшкодування, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Враховуючи зазначене, результат розгляду справи у суді, оцінивши подані позивачем докази на підтвердження понесених витрат, предмет позову, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, поведінку сторони під час розгляду справи, суд вважає що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню у сумі 2 000,00 грн., що відповідає критеріям розумності, співмірності, обґрунтованості та пропорційності до предмета спору.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 279 ЦПК України, ст. ст. 3, 13, 16, 526, 527, 530, 599, 610-612, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "АРТЕМІДА-Ф" заборгованість за Договором №1199470 від 31.10.2020 року в розмірі 17 936,89 (сімнадцять тисяч дев`ятсот тридцять шість гривень 89 копійок) гривень, з яких: 5 000,00 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 10 700,00 грн. - заборгованості за процентами, 2 236,89 грн. - інфляційного збільшення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "АРТЕМІДА-Ф" витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 (дві тисячі гривень 00 копійок) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АРТЕМІДА-Ф" (79013, м.Львів, вул. С.Бандери, 87, оф.54, ЄДРОПОУ 42655697).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Рішення суду виготовлено 21 липня 2025 року.

Головуюча Л.В.Курах