_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-п/947/121/25
УХВАЛА

про відмову у перегляді заочного рішення

28.07.2025 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Гниличенко М.В.

при секретарі Тіщенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Прокопішиної Катерини Василівни про перегляд заочного рішення Київського районного суду м.Одеси від 22.05.2025 року у цивільній справі № 947/37424/25 за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд-

ВСТАНОВИВ:

16.07.2025 року до Київського районного суду м.Одеси звернувся представник ОСОБА_1 - адвокат Прокопішина К.В. з заявою про перегляд заочного рішення Київського районного суду м.Одеси від 22.05.2025 року у цивільній справі № 947/37424/25 за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій просить суд поновити ОСОБА_1 пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та скасувати заочне рішення Київського районного суду м.Одеси від 22.05.2025 року, призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Вказану заяву мотивовано тим, що 22.05.2025 року Київським районним судом м.Одеси було постановлено заочне рішення по справі № 947/37424/24, яким позовні вимоги Акціонерного товариства «Кредобанк» задоволені в повному обсязі. Ухвалу про відкриття провадження по справі з позовною заявою та додатками до неї відповідач не отримував, як не отримував судових викликів до суду, копію судового рішення відповідач також не отримував. Про існування вказаної справи ОСОБА_1 дізнався лише 23.06.2025 року, тому його представник адвокат Прокопішина К.В. подала до суду заяву про ознайомлення із матеріалами справи. 30.06.2025 року представник відповідача за ордером ознайомилась із матеріалами справи та отримала копію заочного рішення. Враховуючи, що відповідач не отримував, ані копії позовної заяви із додатками, ані ухвали суду про відкриття провадження по справі, ані рішення по справі, просить поновити строк на звернення із заявою про перегляд заочного рішення та скасувати вищевказане заочне рішення.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2025 року зазначену справу розподілено судді Гниличенко М.В.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21.07.2025 року поновлено ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Київського районного суду м.Одеси від 22.05.2025 року та прийнято до провадження заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Прокопішиної К.В. про перегляд заочного рішення Київського районного суду м.Одеси від 22.05.2025 року у цивільній справі № 947/37424/25 за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та призначено судове засідання.

Учасники судового процессу до судового засідання не з`явились, належним чином повідомлялись, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч.1 ст.287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи № 947/37424/24 та матеріали даної справи про перегляд заочного рішення, приходить до наступного.

В провадженні Київського районного суду м.Одеси перебувала цивільна справа №94737424/24 за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості .

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 11.12.2024 року провадження по справі було відкрито за правилами загального позовного провадження. Копія ухвали про відкриття провадження та копія позовної заяви була надіслана особам, які беруть участь у справі.

22.05.2025 року Київським районним судом м.Одеси було винесено заочне рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства «Кредобанк» - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» (79026, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78, ) заборгованість за кредитним договором №CL-345895 у розмірі 576652 (п`ятсот сімдесят шість тисяч шістсот п`ятдесят два) гривень, 20 коп., з яких: прострочена заборгованість за основним боргом (тілом) - 431874,62 гривень, прострочені відсотки - 144777,58 гривень./а.с.50/

Стягнуто з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» (79026, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78, ) судовий збір у розмірі 8649 (вісім тисяч шістсот сорок дев`ять) гривень, 80 коп.

16.07.2025 року до Київського районного суду м.Одеси звернувся представник ОСОБА_1 - адвокат Прокопішина К.В. з заявою про перегляд заочного рішення Київського районного суду м.Одеси від 22.05.2025 року у цивільній справі № 947/37424/25 за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій просить суд поновити ОСОБА_1 пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та скасувати заочне рішення Київського районного суду м.Одеси від 22.05.2025 року, призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідач ОСОБА_1 копію заочного рішення не отримував, із заяви вбачається, що він дізнався випадково 23.06.2025 року з відкритих джерел про заочне рішення суду та відразу звернувся до адвоката.

Судом з`ясовано, що відповідно до відповіді відділу адресної довідкової роботи головного управління державної міграційної служби України в Одеській області від 27.11.2024 року відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 / а.с. 36/.

Вказану адресу зареєстрованого місця проживання відповідач також зазначає у своєї заяві про перегляд заочного рішення АДРЕСА_1 .

Також, у Кредитному договорі та Анкеті-Заяві за № CL -345895 від 22 грудня 2021 року у графі реквізити сторін, зазначено адреса реєстрації ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , та адреса фактичного його проживання - АДРЕСА_1 . В матеріалах справи є копія паспорта ОСОБА_1 , серії НОМЕР_2 , в якої місце реєстрації відповідача з 27.07.1988 року зазначено - АДРЕСА_2 ./а.с.19 зворот/.

Будь-якої іншої адреси місця проживання відповідача суду невідомо, тому виклик відповідача до суду здійснювався відповідно до процесуального законодавства за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Відповідно ст.128 ЦПК України - судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями завчасно. Із матеріалів справи вбачається, що провадження по справі було відкрито 11.12.2024 року за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 03.02.2025 року о 15.00 год.

Частиною 4 вказаної статті зазначено, що судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Частиною 6 вказаної статті зазначено, що судова повістка разом з копіями відповідних документів надсилається на електронну адресу, або разом з розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Судом встановлено, що справа надійшла до суду 21.11.2024 року, судом було призначено судові засідання на 03.02.2025 року, 10.03.2025 року, 15.04.2025 року та 22.05.2024 року, відповідач повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, проте до судових засідань не з`являвся, поштової кореспонденції не отримував.

Суд зазначає про те, що будь-які особи, в даному випадку відповідач повинні контролювати поштову кореспонденцію, навіть якщо фактично проживає за іншою адресою. Це пов`язано з тим, що місце реєстрації є офіційним місцем проживання, яке використовується для надсилання кореспонденції, в даному випадку судових документів. Якщо відповідач не отримує кореспонденцію через невиконання обов`язку контролювати пошту за місцем реєстрації, це може призвести до негативних наслідків, таких як пропуск судових засідань та прийняття рішення без участи відповідача.

Крім того, Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»,ч. 6 ст. 22: так само забороняє громадянам, які перебувають на військовому обліку, змінювати місце проживання без дозволу відповідної посадової особи.

ОСОБА_1 у своїй заяві про перегляд заочного рішення зазначає, що не отримував від пошти жодного повідомлення про наявність на його адресу рекомендованої кореспонденції.

Однак, із матеріалів справи вбачається, що судом було надіслано на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , рекомендованим поштовим повідомленням - копію ухвали суду про відкриття провадження по справі та позов з додатками, проте зворотні повідомлення від 12.01.2025 року, 01.03.2025 року, 28.03.2025 року та 05.05.2025 року надходили з відмітками тричі «адресат відсутній за вказаною адресою» та один раз «за закінченням терміну зберігання» /а.с.41,43,46,47 /.

Статтею 131 ЦПК України передбачено обов`язок учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) та про причини неявки в судове засідання. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Судом встановлено, що в матеріалах справи є супровідний лист про направлення копії заочного рішення суду від 22.05.2025 року ОСОБА_1 за адресою, яка вказана в позовній заяві - АДРЕСА_1 , проте дійсно відсутні відомості щодо його отримання відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, матеріали справи, суд приходить до висновку що в заяві відсутні посилання на докази та обставини, в розумінні вимог ч. 1 ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.

Суд звертає увагу на те, що несвоєчасне отримання копії судового рішення саме по собі не може бути визнано поважною причиною пропуску строку. Визнати поважною причиною можливо лише в сукупності з іншими обставинами, обумовленими поважністю, з огляду на які цей строк було пропущено.

В заяві про перегляд заочного рішення представником відповідача було зазначено, що до початку військової агресії він добросовісно виконував умови кредитного договору, але у подальшому відповідач не мав фінансової спроможності сплачувати щомісячні обов`язкові платежі, у зв`язку зі скрутним становищем сплачував заборгованість маленькими сумами, вказане свідчить про визнання ним боргу.

Суд не може скасувати законне і обґрунтоване рішення, лише з підстав погіршення матеріального стану відповідача, оскільки згідно ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається.

Представник відповідача посилається на той факт, що якщо кредит видавався на споживчі цілі, то кредитор повинен використати процедуру досудового врегулювання спору, позивачем було надіслано досудову вимогу, проте позивач не надав до суду доказів її отримання.

Як вбачається із матеріалів справи, на а.с.25, 26 є копія Досудової вимоги щодо виконання договірних зобов`язань, направлена на адресу ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , та в якості доказів відправлення надано Список згрупованих відправлень «192/ДСТ» від 27.09.2024 року, де конкретно за №6 вказано ОСОБА_1 , його адреса, та вказано опис досудова вимога.

У заяві про перегляд заочного рішення представник відповідача звертає увагу суду, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, повинні бути первинні бухгалтерські документи, тому розрахунок заборгованості та виписка з особового рахунку не підтверджують належним чином заборгованість позивача та її розмір, при можливості призначення експертного дослідження.

Суд вважає, що виписка по особовому рахунку може бути належним доказом у суді, зокрема, щодо заборгованості за кредитним договором, обсягу кредиту, заборгованості та руху коштів на рахунку. Однак, важливо, щоб виписка була оцінена судом у сукупності з іншими доказами у справі. Виписка може бути доказом, первинні документи (наприклад, кредитний договір, платіжні документи, розрахунки заборгованості) також мають важливе значення для підтвердження фінансових операцій та заборгованості.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені, зокрема, відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ № 566 від 30 грудня 1998 року (чинного на час проведення грошових операцій за кредитним договором).

Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (в редакції, чинній на час вирішення справи судами).

Таким чином, виписка з особового рахунку може бути належним доказом заборгованості відповідача за кредитом, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами.

У постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 401/9687/12 зазначено, що заборгованість визначається умовами кредитного договору та вимогами закону, а не висновком експертизи, який оцінюється на рівні з іншими доказами та не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Аналіз судом вищевикладених обставин, а насамперед процесуальної поведінки відповідача та строків, протягом яких справа знаходилась у провадженні суду, дають підстави вважати, що сторона відповідача не проявляла інтересу до позову, а тому справу було розглянуто у заочному порядку.

У відповідності до ч.ч.1, 3 ст.287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:

1) залишити заяву без задоволення;

2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Згідно із положеннями ст.285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто, для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, матеріали справи, суд приходить до висновку що в заяві відсутні посилання на будь-які докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішенням по суті та його обґрунтуванням.

Суд роз`яснює заявнику, що ч.4 ст.287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст. 258, 260, 284-289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Прокопішиної Катерини Василівни про перегляд заочного рішення Київського районного суду м.Одеси від 22.05.2025 року у цивільній справі № 947/37424/25 за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 28.07.2025 року.

Суддя М. В. Гниличенко