Провадження № 2-з/522/403/25
У Х В А Л А

22 липня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Науменко А.В.

за участю секретаря судового засідання Зелінська К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Одеської міської ради про визнання незаконним переміщення та утримання дитини на території України, негайне повернення дитини в державу постійного проживання

ВСТАНОВИВ:

16 липня 2025 року позивач ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову.

В обгрунтування заяви вказано, що в Приморському районному суді м. Одеси розглядається його позов до ОСОБА_3 про визнання незаконним переміщення та утримання дитини на території України, а також її негайне повернення до Франції відповідно до Гаазької конвенції 1980 року. Заявник стверджує, що існує реальний ризик ускладнення або унеможливлення виконання майбутнього судового рішення, оскільки у березні 2025 року французький суд у м. Гавр вже розпочав провадження щодо визначення місця проживання та батьківських обов`язків, а рішенням від 16.05.2025 року визначив місце проживання дитини з батьком та надав матері право на відвідування. Незважаючи на обізнаність Відповідача про це рішення та майбутню перевірку умов проживання, приблизно 18.05.2025 року він незаконно вивіз дитину з Франції до України без згоди матері. Додатково, Відповідач письмово відмовився добровільно повернути дитину до Франції. У зв`язку з цим, існує об`єктивна загроза вивезення дитини за межі України до завершення судового розгляду, що унеможливить судовий захист. Посилаючись на норми ЦПК України та правові позиції Верховного Суду щодо забезпечення позову, зокрема про співмірність та необхідність таких заходів для гарантування виконання рішення, заявник наполягає, що заборона дитині перетинати державний кордон України є адекватним та співмірним заходом у даному типі спорів. Тому заявник просить суд невідкладно, без повідомлення учасників справи, тимчасово обмежити право виїзду за межі України малолітнього ОСОБА_2 у супроводі батька або будь-якої іншої особи до набрання законної сили рішенням у справі та допустити ухвалу про забезпечення позову до негайного виконання..

Дослідивши заяву про забезпечення позову до подачі позову суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пунктів 2, 3, 10 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин, іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18, провадження № 14-729цс19, зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від14 лютого 2022 року, справа № 754/7569/21, провадження № 61-15886сво2, зазначено, що у спорах щодо повернення дітей, які незаконно утримуються в державі, відмінній від держави їх постійного проживання, урегульованих положеннями Гаазької Конвенції, можливе вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони дитині у будь-чиєму супроводі перетинати державний кордон України. У таких спорах забезпечення позову шляхом обмеження права на виїзд за межі України буде адекватним заходом з метою ефективного виконання судового рішення. В усіх інших спорах, що виникають, зокрема, між батьками щодо визначення місця проживання дитини, визначення порядку участі у спілкуванні та вихованні дитини та інших, які вирішуються за законодавством України без застосування Гаазької Конвенції, забезпечення позову шляхом обмеження права, зокрема, на виїзд за межі України не є можливим.

Аналогічна позиція викладена у Постанові КЦС ВС від 08.03.2023 № 263/989/21 (61-16075св21).

Виходячи з предмету вказаного позову, суд приходить до висновку, що забезпечення позову шляхом заборони малолітнього ОСОБА_2 у супроводі батька або будь-якої іншої особи перетинати державний кордон України до закінчення розгляду вказаної справи є співмірним заходом забезпечення позову по вказаній справі.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст.149-154, 157, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Одеської міської ради про визнання незаконним переміщення та утримання дитини на території України, негайне повернення дитини в державу постійного проживання задовольнити.

Забезпечити позов шляхом тимчасового обмеження права виїзду за межі України та заборони на перетин державного кордону України малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у супроводі батька дитини Відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або будь-якої іншої особи до завершення судового розгляду даної справи №522/16125/25 та набрання законної сили остаточним рішенням суду у даній справі

Відомості відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження»:

- стягувач: Сесадзе-Мартіросян Лід

- боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її проголошення (підписання) суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області.

Суддя А.В. Науменко