Справа № 277/535/25
У Х В А Л А

"24" липня 2025 р. с-ще Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Заполовського В.В.

за участю секретаря с/з Дідус Т.В.

представника позивача Сердійчук Я.Я.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Ємільчине цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

в с т а н о в и в:

ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитними договорами №408532 від 06.11.2020 року в розмірі 75624,96 грн., судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 25000 грн.

Ухвалою судді від 01.05.2025 року по даній справі було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та справу призначено до розгляду по суті на 21.05.2025 року. В даній ухвалі роз`яснено відповідачу її право подати відзив на позовну заяву та визначено їй строк для подання відзиву на позов до 21.05.2025 року.

21.05.2025 року розгляд справи було відкладено на 13.06.2025 року, оскільки в суду були відсутні дані про отримання відповідачем копії ухвали та судової повістки.

13.06.2025 року відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій просила перенести розгляд справи на іншу дату, оскільки бажає залучити адвоката.

Розгляд справи було відкладено на 03.07.2025 року.

26.06.2025 року представник відповідача надіслала до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи та 02.07.2025 року подала відзив на позовну заяву, в якому просила поновити строки для його подачі.

Відповідно до ч.1 ст.278 ЦПК України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Зважаючи на те, що відповідач після отримання судової повістки 13.06.2025 року залучила до участі у справі свого представника, яка до наступного судового засідання 03.07.2025 року подала до суду відзив, суд вважає, що строк на подачу відзиву не пропущено.

Надаючи можливість представнику позивача скористатися своїм правом на подачу відповіді на відзив, суд відклав розгляд справи на 24.07.2025 року.

08.07.2025 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

17.07.2025 року від представника відповідача до суду надійшла зустрічна позовна заява, в якій вона просила визнати частину умов кредитного договору несправедливими, неправомірними та поновити строк на подачу зустрічного позову.

Представник позивача 21.07.2025 року надіслала до суду заперечення проти прийняття зустрічної позовної заяви, в якому просила повернути Сейко Л.І. зустрічний позов, зазначивши, що зустрічний позов поданий з пропущенням строку на його подання та у позивача за зустрічним позовом відсутні поважні причини пропуску такого строку.

У судовому засіданні 24.07.2025 представник ОСОБА_2 просила поновити строк на подачу зустрічного позову та прийняти його до спільного розгляду з первісним позовом.

Представник ТОВ «Факторинг Партнерс» щодо поновлення строку на подання зустрічного позову заперечувала.

Дослідивши матеріали справи, подану зустрічну позовну заяву, заперечення проти прийняття зустрічної позовної заяви, суд дійшов наступного висновку.

Суд враховує, що відповідно до п.3 ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Частиною 1 ст.193 ЦПК України визначено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Згідно з ч.2 ст.193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Відповідно до ч.1 ст.278 ЦПК України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 123 ЦПК України).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом (ч.1 ст.126 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Процесуальні строки мають свою специфіку: по-перше, вони завжди мають імперативний характер; по-друге, процесуально-правові строки встановлюються для здійснення тих або інших процесуальних дій; по-третє, вони мають забезпечувати оперативність та ефективність здійснення правосуддя і сприяти дисциплінуючому впливові на учасників процесу (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2024 у справі № 756/11081/20, провадження № 14-25цс24).

Процесуальні строки роблять процес динамічним і прогнозованим. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 28.04.2021 у справі № 640/3393/19, провадження № 11-24апп21).

Поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, відбувається за заявою заявника і суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки, в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк (див. постанову Верховного Суду від 21.12.2023 у справі № 910/12042/22).

Правові норми та судова практика мають застосовуватися таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні. Правова позиція щодо подання зустрічної позовної заяви із пропуском строку, встановленого для подання відзиву, є достатньою підставою для її повернення, є послідовною та викладена у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постановах Верховного Суду від 04.03.2019 у справі № 920/342/17, від 04.04.2019 у справі № 918/361/18, від 29.07.2019 у справі № 925/872/18, від 18.09.2019 у справі № 910/16837/18, від 07.11.2019 у справі № 910/2892/19.

Суд також наголошує, що повернення зустрічного позову в межах цієї справи не є перешкодою у доступі до правосуддя, адже учасник справи не позбавляється можливості подання такого позову як окремого на загальних підставах.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20.07.2022 у справі № 237/3566/17 (провадження № 61-13886св21) вказано, що: «право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним; подаючи зустрічну позовну заяву, заявник повинен дотримуватись вимог ЦПК України щодо її подання. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (стаття 194 ЦПК України). Отже, зустрічна позовна заява, подана до суду поза межами строку для подання відзиву, підлягає поверненню судом заявнику».

Заявлене представником Сейко Л.І. клопотання про поновлення строку для подання зустрічного позову не містить посилань на обставини, які стали істотними перешкодами чи труднощами для вчинення відповідної процесуальної дії у встановлений строк.

Суди у цивільних справах не оцінюють професійність, якість чи своєчасність правової допомоги, яка перешкодила особі, якій вона надається, отримати ефективний доступ до суду (див. ухвалу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.02.2023 у справі № 554/4001/17, провадження № 61-20093ск21).

Матеріали справи не містять доказів та й доводів, які б свідчили про наявність перешкод для ОСОБА_2 щодо своєчасного звернення за професійною правничою допомогою.

Тобто час такого звернення залежав виключно від її волевиявлення.

Таким чином, представником відповідача не спростовано того, що вона мала можливість подати відповідний зустрічний позов у строк, встановлений для подання відзиву.

Частиною 4 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Установивши, що ОСОБА_2 пропустила строк на звернення до суду із зустрічним позовом та суд не встановив поважних причин, що перешкоджали їй подати його вчасно, суд дійшов висновку про повернення зустрічної позовної заяви заявнику.

Відповідно до ч.3 ст.194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин 1 та 2 статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.128, 193, 197, 198, 247 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ТОВ «Факторинг Партнерс» про визнання неправомірною (несправедливою) процентної ставки за кредитним договором.

Повернути заявникові матеріали зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ТОВ «Факторинг Партнерс» про визнання неправомірною (несправедливою) процентної ставки за кредитним договором.

Копію зустрічної позовної заяви долучити до матеріалів справи.

Копію даної ухвали направити учасникам судового процесу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: В.В.Заполовський