Дата документу 30.07.2025Справа № 554/1298/25
Провадження № 2/554/2144/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.07.2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави:

в складі головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Кашуби В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування, виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради про позбавлення батьківських прав. Просила суд позбавити ОСОБА_2 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтуванні позовних вимог позивачка посилається на те що, вона з 30 червня 2012 року до 09 червня 2016 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем по справі - ОСОБА_2 . Фактично припинили шлюб ще в 2015 році. Від шлюбу народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .Син з народження проживає з позивачкою і перебуває на її повному утриманні. 05 травня 2016 року, рішенням Ленінського районного суду м. Полтави з відповідача ОСОБА_4 були стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 700,00 грн, відповідач не сплачував навіть таку суму . 15 травня 2020 року рішенням Ленінського районного суду м. Полтави , було змінено спосіб стягнення аліментів з відповідача стягнули аліменти в розмірі частини з усіх видів заробітку. Станом на 01.02.2024 року заборгованість становила 125112,55 грн. Відповідач сплачує аліменти лише примусово, за вимогою державного виконавця, і сума яку він сплачував на утримання дитини , залежала тільки від того заробітку який він іноді отримував. Все інше матеріальне забезпечення виключно за рахунок матері. Відповідач не тільки не виконує, взагалі , свої обов`язки по утриманню дитини , він не виконує і будь які інші батьківські обов`язки і по спілкуванню і навіть не вітає сина із днем народження. Відсутність відповідача в житті сина призвела до того, що зараз дитина сама є ініціатором заміни прізвища і бажає позбавити себе будь якої згадки про свого біологічного батька. Фактично батьківство на паперах призвело до страшної ненависті яка виникла у сина до батька. Відповідач свідомо нехтує батьківськими обов`язками, це прояв не тільки в несплаті аліментів на утримання сина , він як не бажав спілкуватись із дитиною і продовжує так себе поводити .

Позивач та її представник адвокат Яресько Н.В. в судове засідання не з`явилися, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримували та просили суд їх задовольнити.

Відповідач , будучи належним чином повідомлений про дату та час, в судове засідання не з`явився. Відзиву на позов не надсилав.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника та надав до суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . При вирішенні питань, що стосуються даної справи покладалися на розсуд суду та винести рішення, яке максимально відповідатиме інтересам дитини.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення.

Відповідно до ч.2 ст.247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи судом встановлено наступне.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України, - позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч.9 ст.28 ЦПК України, - позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім вимог встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала у шлюбі із відповідачем ОСОБА_2 з 30 червня 2012 року та рішенням Ленінського районного суду міста Полтави від 09.06.2016 року розірвано.

Від шлюбу народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

05 травня 2016 року , рішенням Ленінського районного суду м. Полтави з відповідача ОСОБА_4 були стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 700,00 грн.

15 травня 2020 року рішенням Ленінського районного суду м. Полтави , було змінено спосіб стягнення аліментів з відповідача стягнули аліменти в розмірі частини з усіх видів заробітку.

Станом на 01.02.2024 року заборгованість становила 125112,55 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідач не тільки не виконує, взагалі , свої обов`язки по утриманню дитини , він не виконує і будь які інші батьківські обов`язки і по спілкуванню і навіть не вітає сина із днем народження. Відсутність відповідача в житті сина призвела до того, що зараз сам син є ініціатором заміни прізвища і бажає позбавити себе будь якої згадки про свого біологічного батька. Фактично батьківство на паперах призвело до страшної ненависті яка виникла у сина до батька. Дитина забезпечена всім необхідним, життя спокійне в моральному сенсі і насичене подіями. Відповідач за весь час також не цікавиться життям сина, фактично він не батько. Відповідача по справі, який до цих пір залишається юридичним батьком мого сина, за останні роки, після розлучення, не має жодного інтересу до сина і жодної цікавості його життям. Відповідач свідомо нехтує батьківськими обов`язками, це прояв не тільки в несплаті аліментів на утримання сина , він як не бажав спілкуватись із дитиною і продовжує так себе поводити . Відсутність будь-якого бажання приймати участь в житті сина, піклуватись про здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток , навчання , створення належних умови для розвитку природних здібностей дитини.

Вищевказане підтверджується наступними письмовими доказами, які були досліджені судом та містяться в матеріалах справи :копії свідоцтва про народження дитини, копія рішення Ленінського районного суду м.Полтави про розірвання шлюбу, копії рішення Ленінського районного суду про стягнення аліментів і зміну способу стягнення аліментів, копії довідок з місця навчання , копії довідок про наявну заборгованість по аліментах.

Також в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 які підтвердили, що відповідач довгий час не має жодного спілкування із дитиною .

Таким чином на даний час ОСОБА_3 продовжує проживати разом зі своєю матір`ю ОСОБА_8 будучи позбавленим з боку батька уваги, допомоги та виховання. Натомість позивачкою створено всі необхідні умови для проживання, виховання , матеріального забезпечення та розвитку дитини. Із своїм сином ОСОБА_2 взагалі не спілкується, його життям, станом здоров`я, навчанням, та інтересами не цікавиться, не піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини, не надає а ні матеріальної а ні будь-якої іншої допомоги, не виконує свої обов`язки батька та взагалі не бере жодної участі в житті дитини як батько.

Так, відповідно до ч.1-4 ст. 150 Сімейного Кодексу України, - батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов`язані поважати дитини.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.141 Сімейного Кодексу України, - мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Однією з підстав позбавлення батьківських прав відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України є ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;

Крім того, згідно з п. 15 постанови Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року N 20, - ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 не був позбавлений можливості приймати участь у вихованні свого сина , оскільки позивачка ОСОБА_9 ніколи не перешкоджала йому спілкуватись з дитиною, не приховувала від нього адресу проживання дитини, але незважаючи на це він починаючи з 2015 року жодного разу не виявляв бажання навіть бачитись з сином тим самим повністю відмовився від виконання своїх батьківських обов`язків в добровільному порядку.

Таким чином, вищевказані встановлені судом обставини у відповідності з п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України є достатньою підставою для позбавлення відповідача батьківських прав.

У відповідності з ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів, щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Так, згідно висновку виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради, як органу опіки та піклування, щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , - виконавчий комітет Шевченківської районної в м. Полтаві ради, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з наведеним суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про позбавлення батьківських прав обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню.

Також з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судом в розмірі 1211 грн.20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4,12,76,141,258,263-265,280-284 ЦПК України, ст.ст. 19,150,151,164,166,180-184,192 СК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування, виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради про позбавлення батьківських прав, - задовольнити в повному обсязі.

Позбавити громадянина України ОСОБА_2 ,1985р.н. місце реєстрації АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211, 20 грн.

Відповідно до ч.5 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Роз`яснити, що батько, мати, які позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разу розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцятиднів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358цього Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони по справі:

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 ,іпн. НОМЕР_2

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 місце реєстрації АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 .

Третя особа : Орган опіки та піклування, виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради, адреса: 36000, м. Полтава, вул. І.Мазепи, 30.

Суддя М.О. Материнко