Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4416/25
Номер провадження2/711/2146/25
23 липня 2025 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Петренка О.В.,
за участю секретаря судових засідань Овезової Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 22.06.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 465445-КС-002 про надання кредиту (далі - Договір кредиту), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаними у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «Бізнес позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 8000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит.
Позивач свої зобов`язання за Договором кредиту виконав та надав позичальнику грошові кошти в розмірі 8000 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 , котру він вказав при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті.
Також 05.09.2023 між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 до договору № 465445-КС-002 про надання кредиту (далі - Додаткова угода), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаними в порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «Бізнес позика» надає позичальнику додатково кредит в сумі 6 000.00 грн.
Проте до теперішнього часу позичальник свої зобов`язання за договором № 465445- КС-002 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості за договором № 465445-КС-002, чим порушив зобов`язання, встановлені договором.
Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за Договором кредиту, тому, станом на 29.04.2025, утворилась заборгованість за договором № 465445-КС-002 про надання кредиту в розмірі 43 187,86 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 11 529,52 грн; суми прострочених платежів по процентах - 28 802,33 грн; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; суми прострочених платежів за комісією - 0,00 грн.
У зв`язку з викладеним позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання кредиту №465445-КС-002 від 22.06.2023 у загальній сумі 43 187,86 грн, а також судові витрати.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 травня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 11 год 00 хв 30 червня 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси (а.с.73-74).
Судове засідання, що було призначено о 11 год 00 хв 30.06.2025, не відбулося з підстав зайнятості складу суду в іншому судовому засіданні (а.с.87). Судове засідання відкладене до 16 год 00 хв 23 липня 2025 року.
Представник позивача Лебідь К.В. у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронних кабінетів як безпосередньо позивача, так і його представника Лебідь К.В. в підсистемі «Електронний суд», що були отримані цими учасниками справи 30.06.2025 о 17 год 44 хв 19 сек (а.с.92 зворот, 93 зворот). Водночас у п.6-7 прохальної частини позовної заяви представник позивача Лебідь К.В. просила суд розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, а також не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с.9, 9 зворот).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання 23 липня 2025 року о 16 год 00 хв не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без його участі до суду не подав, відзиву до суду не направив (відповідно до вимог ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами).
У зв`язку із цим, 23 липня 2025 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки справа слухалась у відсутність всіх учасників справи то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторони представника позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 22.06.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) №465445-КС-0002 (далі - Кредитний договір).
Пунктами 2.1, 2.3-2.12 Кредитного договору визначено, що кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 8 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика».
Строк, на який надається кредит становить 24 тижнів.
Стандартна процентна ставка за кредитом в день 2,00000000% - фіксована.
Знижена процентна ставка за кредитом в день - 1,14668750% - фіксована.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку.
Комісія за надання кредиту - 1200,00 грн. Розмір комісії, встановлений цим пунктом договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір комісії не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку.
Загальний розмір наданого кредиту - 8000 грн.
Термін дії договору - до 07.12.2023.
Орієнтовна реальна річна процентна ставка - 9066,91 процентів.
Дата видачі кредиту - 22.06.2023.
Дата повернення кредиту - 07.12.2023.
Мета отримання кредиту - для придбання товарів (робіт, послуг), для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей Кредит є споживчим кредитом.
Пунктом 3.1. Кредитного договору передбачено, що кредитодавець зобов`язаний протягом 3 (трьох) робочих днів з дня укладення договору надати позичальнику кредит в сумі вказаній в п. 2.1. договору, шляхом безготівкового переказу коштів (однією або декількома транзакціями) на поточний (картковий) рахунок позичальника, який відповідає банківській платіжній картці, що наведена в розділі 8 договору.
Крім того, п.3.2 Кредитного договору передбачено, що протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом (надалі - проценти за користування кредитом), нараховуються за ставкою вказаною у п. 2.4 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та додатку №1 до договору.
Пунктом 3.2.2 Кредитного договору встановлено, що сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та додатку №1 до договору (за виключенням дострокового повернення кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та додатку №1 до договору, та до закінчення терміну дії договору.
У 3.2.3 Кредитного договору обумовлено, що сторони на момент укладення договору встановили наступний графік платежів, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка. Зокрема, у цьому пункті Кредитного договору сторони обумовили, що повернення кредиту, відсотків та комісії мало б відбуватися періодично, починаючи з 06.07.2023 до 07.12.2023.
Також зі вступної частини Кредитного договору суд встановив, що цей договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Із п.8 Кредитного договору суд встановив, що у розділі «Позичальник», після реквізитів відповідача, міститься електронний підпис одноразовим ідентифікатором, а саме: UA-4463 (а.с.21-25).
Із візуальної форми послідовності дій Клієнта, що підготовлена ТОВ «Бізнес позика», суд встановив, що 22.06.2023 о 11:40:20 відбувся вхід відповідача ОСОБА_1 як клієнта ТОВ «Бізнес позика» до особистого кабінету, а об 11:52:08 22.06.2023 ОСОБА_1 підписав Кредитний договір (а.с.43-44).
Також суд встановив, що 22.06.2023 о 11:52:17 ТОВ «ПрофітГід» здійснило трансакцію на замовлення ТОВ «Бізнес позика» щодо перерахування ОСОБА_1 8000 грн на картковий рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в АТ КБ «Приватбанк», з призначенням платежу: перерахунок коштів ОСОБА_1 згідно кредитного договору №465445-КС-002 від 22.06.2023 (а.с.47).
Із дослідженого в судовому засіданні Паспорту споживчого кредиту суд встановив, що цей письмовий доказ містить інформацію та контактні дані ТОВ «Бізнес позика» як кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань позичальника, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника, порядок повернення кредиту, а також електронний підпис ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором: UA-9980 (а.с.19-20).
Також судом встановлено, що 05.09.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та ОСОБА_1 була укладена додаткова угода №1 до договору про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) №465445-КС-0002 від 22.06.2023 (далі - Додаткова угода), зі змісту якої суд встановив, що кредитодавець та позичальник підтверджують, що станом на 05.09.2023 сума неповернутого позичальником кредиту, отриманого відповідно до умов договору становить 6 976,18 грн (п.1 Додаткової угоди).
Із п.2-6 Додаткової угоди суд встановив, що кредитодавець та позичальник домовились, що після укладення Додаткової угоди, кредит збільшується на 6 000,00 грн та кредитодавець, на умовах викладених у договорі, збільшує суму кредиту, а позичальник отримує збільшення суми кредиту та зобов`язується повернути кредит збільшений на 6 000,00 грн у строки та на умовах викладених у договорі.
Після збільшення суми кредиту, відповідно до Додаткової угоди, загальна сума отриманого та неповернутого позичальником кредиту складатиме 12 976,18 грн.
Після укладення Додаткової угоди та збільшення суми кредиту: загальна сума отриманого кредиту становить: 12 976,18 грн (п.1 та п.2.1 Додаткової угоди); орієнтовна реальна річна процентна ставка: 6594,80 процентів; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 31 928,12 грн.
Комісія за надання додаткової суми кредиту: 900,00 грн.
Враховуючи умови п.1 - 3 Додаткової угоди, сторони домовились внести наступні зміни до договору: викласти п. 2.3. договору в новій редакції, а саме: «2.3. Строк, на який надається Кредит: 24 тижнів».
Викласти п. 2.6. договору в новій редакції, а саме: «2.6. Загальний розмір наданого Кредиту: 12 976,18 грн».
Викласти п. 2.7. договору в новій редакції, а саме: «2.7. Термін дії Договору: до 20.02.2024 року».
Викласти п. 2.8. договору в новій редакції, а саме: «2.8. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 31 928,12 грн».
Викласти п. 2.9. договору в новій редакції, а саме: «2.9. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 6594,80 процентів...»
Викласти п. 2.11. договору в новій редакції, а саме: «2.11 Дата повернення Кредиту 20.02.2024».
Викласти п. 3.2. договору в новій редакції, а саме: «3.2. Протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються заставкою вказаною у п. 2.4 Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно графіку платежів».
Зокрема, у пункті п.5.7 Додаткової угоди до Кредитного договору сторони обумовили, що повернення кредиту, відсотків та комісії мало б відбуватися періодично, починаючи з 19.09.2023 до 20.02.2024.
Також зі вступної частини Додаткової угоди до Кредитного договору суд встановив, що ця угода укладена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Із п.11 Додаткової угоди до Кредитного договору суд встановив, що у розділі «Позичальник», після реквізитів відповідача, міститься електронний підпис одноразовим ідентифікатором, а саме: UA-6887 (а.с.38-39).
Із візуальної форми послідовності дій Клієнта, що підготовлена ТОВ «Бізнес позика», суд встановив, що 05.09.2023 о 19:54:35 відбувся вхід відповідача ОСОБА_1 як клієнта ТОВ «Бізнес позика» до особистого кабінету, а об 20:07:29 05.09.2023 ОСОБА_1 подписав Додаткову угоду до Кредитного договору (а.с.45).
Також суд встановив, що 05.09.2023 о 20:07:55 ТОВ «ПрофітГід» здійснило трансакцію на замовлення ТОВ «Бізнес позика» щодо перерахування ОСОБА_1 6000 грн на картковий рахунок № НОМЕР_3 , відкритий в «Монобанку», з призначенням платежу: перерахунок коштів ОСОБА_1 згідно додаткової угоди від 05.09.2023 кредитного договору №465445-КС-002 від 22.06.2023 (а.с.48).
Із дослідженого в судовому засіданні Паспорту споживчого кредиту суд встановив, що цей письмовий доказ містить інформацію та контактні дані ТОВ «Бізнес позика» як кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань позичальника, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника, порядок повернення кредиту, а також електронний підпис ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором: UA-2326 (а.с.36-37).
Крім того з розрахунку заборгованості за кредитом суд встановив, що відповідач здійснював часткове погашення як заборгованості за тілом кредиту, так і за відсотками та комісією. Зокрема, відповідач здійснив наступні сплати грошових коштів у рахунок погашення тіла кредиту: 278,36 грн (22.06.2023), 88,54 (05.07.2023), 131,20 грн (18.08.2023), 525,72 (01.09.2023), 164,8 грн (05.10.2023) та 1281,86 грн (23.03.2024); відсотків: 91,74 грн (22.06.2023), 872,66 грн (05.07.2023), 1591,31 грн (19.07.2023), 1225,42 грн (12.08.2023), 1226,93 грн (18.08.2023), 1210,31 грн (01.09.2023), 399,95 грн (05.09.2023), 2152 грн (21.09.2023), 1235,2 грн (06.10.2023), 853,67 грн (08.10.2023), 1200 грн (30.10.2023) та 2000 грн (02.11.2023); комісії: 353,90 грн (22.06.2023), 78,74 грн (20.07.2023), 445,64 грн (05.08.2023), 321,72 грн (18.08.2023), 498 грн (21.09.2023) та 402 грн (08.10.2023).
Суд, безпосередньо дослідивши усі засоби доказування, що подані сторонами як на підтвердження своїх позовних вимог, так і заперечень проти них, дійшов таких висновків.
Відповідно до положень ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно диспозиції ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 (далі - Закон №675), пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 Закону №675).
Статтею 12 Закону №675 визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону №675 передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону №675).
Частинами 1,2 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статті 527, 530 ЦК України визначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Таким чином, із досліджених безпосередньо в судовому засіданні Кредитного договору та Додаткової угоди, суд встановив, що їх сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови його надання, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення таких правочинів на зазначених у них умовах шляхом підписання Кредитного договору та Додаткової угоди до нього за допомогою електронних підписів одноразовими ідентифікаторами відповідно UA-4463 та UA-6887.
Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Водночас матеріалами справи підтверджується той факт, що сума кредиту, яка була обумовлена між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 і відображені в п.2.1 Кредитного договору та 2.1. Додаткової угоди, були отримана відповідачем шляхом перерахування на його карткові рахунки: № НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «Приватбанк» (8000 грн на виконання умови п.2.1. Кредитного договору), та НОМЕР_3, відкритий в Монобанку (6000 грн на виконання умови п.2.1. Додаткової угоди).
Щодо розміру заборгованості за відсотками в сумі 28 802,33 грн, суд зазначає наступне.
Пунктом 3.1. Кредитного договору передбачено, що кредитодавець зобов`язаний протягом 3 (трьох) робочих днів з дня укладення договору надати позичальнику кредит в сумі вказаній в п. 2.1. договору, шляхом безготівкового переказу коштів (однією або декількома транзакціями) на поточний (картковий) рахунок позичальника, який відповідає банківській платіжній картці, що наведена в розділі 8 договору.
Крім того, п.3.2 Кредитного договору передбачено, що протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом (надалі - проценти за користування кредитом), нараховуються за ставкою вказаною у п. 2.4 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та додатку №1 до договору.
Пунктом 3.2.2 Кредитного договору встановлено, що сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та додатку №1 до договору (за виключенням дострокового повернення кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та додатку №1 до договору, та до закінчення терміну дії договору.
У 3.2.3 Кредитного договору обумовлено, що сторони на момент укладення договору встановили наступний графік платежів, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка. Зокрема, у цьому пункті Кредитного договору сторони обумовили, що повернення кредиту, відсотків та комісії мало б відбуватися періодично, починаючи з 06.07.2023 до 07.12.2023.
Із п.2-6 Додаткової угоди суд встановив, що кредитодавець та позичальник домовились, що після укладення Додаткової угоди, кредит збільшується на 6 000,00 грн та кредитодавець, на умовах викладених у договорі, збільшує суму кредиту, а позичальник отримує збільшення суми кредиту та зобов`язується повернути Кредит збільшений на 6 000,00 грн у строки та на умовах викладених у договорі. Після збільшення суми кредиту, відповідно до цієї Додаткової угоди, загальна сума отриманого та неповернутого позичальником кредиту складатиме 12 976,18 грн. Після укладення Додаткової угоди та збільшення суми кредиту: загальна сума отриманого кредиту становить: 12 976,18 грн (п.1 та п.2.1 Додаткової угоди); орієнтовна реальна річна процентна ставка: 6594,80 процентів; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 31 928,12 грн. Комісія за надання додаткової суми кредиту: 900,00 грн.
Враховуючи умови п.1 - 3 Додаткової угоди, сторони домовились внести наступні зміни до договору: викласти п. 2.3. договору в новій редакції, а саме: «2.3. Строк, на який надається Кредит: 24 тижнів».
Викласти п. 2.6. договору в новій редакції, а саме: «2.6. Загальний розмір наданого Кредиту: 12 976,18 грн».
Викласти п. 2.7. договору в новій редакції, а саме: «2.7. Термін дії Договору: до 20.02.2024 року».
Викласти п. 2.8. договору в новій редакції, а саме: «2.8. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 31 928,12 грн».
Викласти п. 2.9. договору в новій редакції, а саме: «2.9. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 6594,80 процентів...»
Викласти п. 2.11. договору в новій редакції, а саме: «2.11 Дата повернення Кредиту 20.02.2024».
Викласти п. 3.2. договору в новій редакції, а саме: «3.2. Протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються заставкою вказаною у п. 2.4 Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно графіку платежів».
Зокрема, у пункті п.5.7 Додаткової угоди до Кредитного договору сторони обумовили, що повернення кредиту, відсотків та комісії мало б відбуватися періодично, починаючи з 19.09.2023 до 20.02.2024.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Суд, перевіривши нарахування позивачем розміру боргу за нарахованими та несплаченими процентами за користування відповідачем кредитом, керуючись ст.627 ЦПК України, а також умовами як Кредитного договору, так і Додаткової угоди, встановив, що їх розмір визначений правильно та у межах строку дії означених правочинів.
Отже, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 28 802,33 грн в рахунок заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками за період кредитування є обгрунтованою і вмотивованою, а відповідно такою, що підлягає до задоволення.
Водночас відповідач, всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надав суду жодних належних і допустимих доказів щодо неправильності розрахунку заборгованості за Кредитним договором та/або Додатковою угодою, зокрема, з призми розміру сплачених ним коштів у рахунок як погашення тіла кредиту, так і відсотків, що вплинуло б на розмір заборгованості, зокрема, за відсотками.
Таким чином суд дійшов висновку, що сукупний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за Кредитним договором та Додатковою угодою до нього складає 40 331,85 грн, з яких 11 529,52 грн - заборгованість за кредитом (тілом кредиту), та 28 802,33 грн - заборгованість по відсотках. Означений розмір заборгованості також узгоджується зі змістом довідки про стан заборгованості за Кредитним договором, станом на 29.04.2025, що підготовлена позивачем і міститься на а.с.18.
Проте позивачем у п.3 прохальної частини позовної заяви міститься прохання про стягнення з відповідача заборгованості за Кредитним договором у розмірі 43 187,86 грн, з яких 11 529,52 грн - заборгованість за кредитом (тілом кредиту) та 28 802,33 грн - заборгованість по відсотках (а.с.9).
Суд, визначаючи сукупний розмір заборгованість за Кредитним договором та Додатковою угодою, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, керується ч.1 ст.13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як вбачається з мотивувальної частини позовної заяви (абз. 4 стр.5 позовної заяви, а.с.3) та п.3 прохальної частини тієї ж заяви по суті справи (а.с.9), складовими, що просить позивач стягнути з відповідача з підстав неналежного виконання останнім умов Кредитного договору є: 11 529,52 грн - заборгованість за кредитом (тілом кредиту) та 28 802,33 грн - заборгованість по відсотках, що узгоджується як зі змістом довідки про стан заборгованості (а.с.18), так і даними розрахунку заборгованості за кредитом у гривні (а.с.17 зворот).
Водночас позивач, всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надав суду жодних належних і допустимих доказів тому юридичному факту, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем у зв`язку з неналежним виконанням умов як Кредитного договору, так і Додаткової угоди, складає 43 187,86 грн
У цьому контексті суд звертає увагу учасників справи, що, згідно розрахунку заборгованості за кредитом у гривні як додатку до позовної заяви (а.с.14-17), розмір заборгованості відповідача перед позивачем за Кредитним договором та Додатковою угодою до нього в розмірі 43 187,86 грн існував у період з 20.02.2024 до 22.03.2025 включно, тобто до часу, коли відповідач сплатив позивачу 1281,86 грн, що позивачем були зараховані в рахунок погашення тіла кредиту. У зв`язку з чим, починаючи з 23.03.2025, розмір заборгованості відповідача перед позивачем за Кредитним договором та Додатковою угодою до нього складає 40 331,85 грн, з яких 11 529,52 грн - заборгованість за кредитом (тілом кредиту) та 28 802,33 грн - заборгованість по відсотках.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Кредитним договором та Додатковою угодою до нього в розмірі 40 331,85 грн, з яких 11 529,52 грн - заборгованість за кредитом (тілом кредиту) та 28 802,33 грн - заборгованість по відсотках.
У задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за Кредитним договором та Додатковою угодою в розмірі 2 856,01 грн, що є різницею між сумою заборгованості, що розрахована позивачем і міститься як у довідці про стан заборгованості (а.с.18), так і в розрахунку заборгованості за кредитом у гривні (а.с.17 зворот), та розміром сукупної заборгованості, що заявлений до стягнення позивачем у п.3 прохальної частини позовної заяви, то суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в означеній частині, оскільки матеріалами справи не підтверджується, що сукупний розмір заборгованості відповідача перед позивачем складає 43 187,86 грн.
Що стосується прохання позивача, викладеного у п.4 прохальної частини позовної заяви від 19.05.2025, про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на сплату судового збору, то суд зазначає про таке.
Із досліджених судом матеріалів позовної заяви вбачається, що витрати позивача по сплаті судового збору складають 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №6752 від 29.04.2025 (а.с.13).
Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Бізнес позика» до відповідача ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково в розмірі 40 331,85 грн, з яких: 11 529,52 грн - заборгованості за тілом кредиту, та 28 802,33 грн - заборгованість за відсотками. Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2262,28 грн - судового збору, що визначений пропорційно розміру задоволеним позовним вимогам. У іншій частині позовні вимоги слід залишити без задоволення.
Водночас суд, ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору, також зважає на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази тому юридичному факту, що відповідач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору згідно положень ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст. 527, 530, 599, 610, 626-628, 638, 1046, 1048-1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. 13, 76, 77, 80, 81, 89, 133, 141, 247, 264, 265, 280, 281, 282, 284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд
позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за договором про надання кредиту №465445-КС-002 від 22 червня 2023 року в розмірі 40 331 (сорок тисяч триста тридцять одна) гривня 85 (вісімдесят п`ять) копійок, з яких: 11 529 (одинадцять тисяч п`ятсот двадцять дев`ять) гривень 52 (п`ятдесят дві) копійки - заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту), та 28 802 (двадцять вісім тисяч вісімсот дві) гривні 33 (тридцять три) копійки - заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» 2262 (дві тисячі двісті шістдесят дві) гривні 28 (двадцять вісім) копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне заочне рішення складене 28 липня 2025 року.
Сторони в справі:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .
Головуючий: О. В. Петренко