Заводський районний суд м. Миколаєва
Справа № 487/4015/24
Номер провадження 2/487/247/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22.07.2025 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді - Щербини С.В., за участі секретаря судового засідання Брижатої А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за відсутності учасників справи, позовну заяву акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

У квітні травні 2024 року акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі АТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Обгрунтовуючи позовні вимоги вказувала, що в межах мобільного банку Monobank відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю цього проєкту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Онбординг відбувається шляхом: верифікації клієнта очно на точці видачі; верифікація клієнта очно у відділенні Банку; верифікація клієнта очно співробітником служби доставки Банку у зручному для клієнта місці; верифікація клієнта очно кредитним агентом у точці

Починаючи з травня 2020 року: відеоверифікація працівником Банку дистанційно; ДІЯ шерінг на точці дистанційно та селфі клієнта; спрощена процедура через УБКІ, селфі клієнта та селфі клієнта з паспортом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови і правила обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank, далі - Умови, опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

14 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 35000 у вигляді кредитного ліміту на проточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна карта НОМЕР_1 .

Банк взяті на себе зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, натомість ОСОБА_1 не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, внаслідок чого станом на 11 лютого 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 55477,17 грн.

Враховуючи вищевикладене, просили стягнути на свою користь із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором 55477,17 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 травня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У відзиві представник відповідачки вказує, що позовні вимоги вони не визнають, вважають, що вони необґрунтовані та недоведені належними та допустимими доказами.

Так, вказує, що розрахунок заборгованості сам по собі, без надання доказів отримання кредитних коштів відповідачем, не може бути належним та допустимим доказом її наявності та розміру, а також укладення кредитного договору.

Підписана відповідачем анкета-заява до договору про надання банківських послуг не містить жодних умов кредитування, а ні суми кредиту, а ні строку кредитування та умов повернення кредитних коштів.

Звертає увагу, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми.

Тому просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

09 липня 2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив у якій останній підтримував позовні вимоги та просив про їх задоволення.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач та її представник про розгляд справи повідомлені належним чином та у заяві від 31 жовтня 2024 року просили розгляд справи проводити за їх відсутності, при цьому позовні вимоги не визнавали.

Суд вважає, що за наявності відзиву відповідачки та заяви про розгляд справи за їх відсутності, розгляд справи можливий за відсутності відповідачки та її представника.

За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Із матеріалів справи вбачається, що 14 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг.

В анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг зазначено, що ОСОБА_1 просить відкрити на її ім`я поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму вказану в додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов. Погоджується з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. З зазначеними документами він ознайомлений, отримав їх примірник у мобільному додатку, вони йому зрозумілі і не потребують додаткового тлумачення.

У пункті 6 Анкети відповідач засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем 021В9Е106ВDD9AFC20FE455F1BE9C2B15CA522C79DDFD2DCC678AD55F01A53E86B, який буде використовуватися для накладення удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з Договором. Визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису. Підтверджує, що ця анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком її підпису. Дана заява містить підписи представника банку та ОСОБА_1 .

Банком долучено до позовної заяви витяг з Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів monobank|Universal Bank, які набули чинності з 27.11.2021, тарифи та паспорт споживчого кредиту чорної картки «Чорна картка monobank».

Надані банком документи, які є складовою договору про надання банківських послуг, не містять ні особистого підпису відповідача, ні їх підписання у іншій спосіб у спеціальному мобільному додатку, який можна було б ідентифікувати, як узгодження з позичальником умов кредитування.

Таким чином, договір кредитування, що який складається з анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» та паспорту споживчого кредитування, підписаний позичальником лише в частині анкети-заяви.

Інші складові договору про надання банківських послуг, зокрема такі, що визначають розмір процентів, штрафних санкцій між сторонами залишилися не узгодженими.

За положеннями частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У разі укладення кредитного договору проценти поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Згідно зі статтями 1046, 1049 наведеного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Норми статей 525, 612, 625 ЦК України передбачають, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 207ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

З матеріалів справи слідує, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору приєднання, та регулюються главою 71ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, і повинні бути зрозуміли усім споживачам і доведені до їх відома, то банк має обов`язок підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме такі умови, які ним надані, і не інші.

Відтак, положеннями статей 633, 634 ЦК України презюмується, що другий контрагент (споживач послуг банку) може приєднатися лише до тих умов, з якими він ознайомлений.

Позивачем до позову додано розрахунок заборгованості, згідно якого з 06 січня 2021 року по 11 лютого 2024 року відповідачу нараховані проценти за користування кредитними коштами.

Між тим,у підписаній відповідачем анкеті-заяві відсоткова ставка невизначена та доказів її узгодження з позичальником в іншій належний спосіб Банк суду не надав.

Згідно розрахунку заборгованості відповідач сплатив Банку непогоджені сторонами проценти на суму 55477,17 грн.

Згідно зі статями 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Отже, враховуючи наведене та встановлені у справі обставини підстави для нарахування та сплати відсотків за користування коштами, що надані банком відповідачу, шляхом їх подальшого врахування у тіло кредиту, відсутні. Підтвердження прийняття відповідачем цих умов та тарифів зі сплати процентів за наданими банком витягами з Умов та Тарифів, як складової частини кредитного договору приєднання, є неприпустимим за неналежністю наданих доказів.

Така позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.01.2020 у справі № 643/5521/19 (провадження №61-20093св19) зазначено, що: «в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Встановивши, що анкета-заява від 18.03.2011 не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту. Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19)».

За такого, позивачем хибно розрахована заборгованість за тілом кредиту за рахунок його штучного збільшення через включення нарахованих відсотків за користування кредитом, тоді як позивач має право лише на повернення кредитних коштів без нарахованих процентів.

Отже, так як у відповідача наявний обов`язок сплатити позивачу заборгованість по кредиту, а позивач безпідставно здійснював нарахування процентів на суму 37122,54 грн. та внаслідок цього збільшував заборгованість за наданим кредитом, що підтверджується, як розрахунком заборгованості так і випискою по особовому рахунку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача заборгованості по кредиту в розмірі 18354,63 грн. (55477,17 37122,54), яка нічим не спростована.

При цьому, суд зазначає, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є саме первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75 (в редакції, чинній на час вирішення справи судами першої інстанції) виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц.

Отже матеріалами справи підтверджено отримання відповідачкою коштів та користування ними протягом тривалого часу.

Тому поклики відзиву про відсутність доказів отримання кредитних коштів суд відхиляє, оскільки такі спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог.

У зв`язку із частковим задоволенням позову, а саме на 30,08% з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 910,82 грн. (3028,00 х 30,08%).

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором від 14 січня 2020 року, яка станом на 11 лютого 2024 року становить 18354 (вісімнадцять тисяч триста п`ятдесят чотири) грн. 63 коп. та 910 (дев`ятсот десять) грн. 82 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя С.В. Щербина