Справа № 204/1658/25
Провадження № 2/204/1803/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року м. Дніпро

Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Борсук А.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Риженко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання відмови в приватизації квартири неправомірною, визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

12 лютого 2025 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, в якій просила: визнати неправомірною відмову Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради від 25 липня 2024 року № 3/16-3826 як органу приватизації державного житлового фонду в безоплатній передачі у власність ОСОБА_2 в порядку приватизації квартири АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 право на приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_2 безоплатно, в межах залишку неотриманої площі та з правом викупу надлишкової загальної площі квартири; зобов`язати Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради як орган приватизації державного житлового фонду провести за ОСОБА_2 приватизацію квартири АДРЕСА_1 безоплатно в межах залишку неотриманої площі з правом викупу надлишкової загальної площі квартири. В обґрунтування позову зазначила, що на підставі ордеру № 000033 від 17 жовтня 2012 року на відокремлене житлове приміщення, виданого ДП «ВО «Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» позивачу ОСОБА_3 була передана у користування ізольована однокімнатка квартира АДРЕСА_3 , загальною площею 57,5 кв.м., житловою площею 23,2 кв.м. В зазначеній квартирі позивач ОСОБА_2 мешкає та здійснює її утримання з 2008 року. З 18 жовтня 2012 року позивач зареєстрована в цій квартирі. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 22 травня 1997 року, виданого Державним житлово-комунальним підприємством «Південне», позивач є співвласником 1/3 частини іншої квартири за адресою: АДРЕСА_4 . Зазначена квартира АДРЕСА_5 була передана позивачу у порядку безоплатної приватизації у розмірі 1/3 частини, що становить 18,5 кв.м., таким чином позивач на цей час використала своє право на безоплатну приватизацію у розмірі 18,5 кв.м. зі встановлених 24 кв.м., про що свідчить відмітка у паспорті. 19 лютого 2024 року позивач звернулась з заявою до Департаменту житлового господарства ДМР (вх.5/489 від 05.07.2024 року), на підставі якої просила вчинити дії, направлені на приватизацію квартири АДРЕСА_3 . Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради відмовив позивачу у прийняті рішення щодо приватизації квартири, про що свідчить лист від 25 липня 2024 року № 3/16-3826 за наступних підстав: копія ордеру № 000033 від 17 жовтня 2012 року ДП «ВО Південний машинобудівний завод» імені Макарова видано на відокремлене жиле приміщення, при цьому пакет документів подано на ізольовану квартиру АДРЕСА_6 , що суперечить ордеру в частині статусу займаного приміщення; використано право на приватизацію 1/3 частини іншого житла за адресою: АДРЕСА_4 . 16 жовтня 2024 року позивач повторно звернулась до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради з заявою про передачу у власність спірної квартири. 04 грудня 2024 року Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради повторно відмовив у прийняті рішення щодо приватизації квартири з зазначених вище підстав. Позивач вважає відмову Департаменту житлового господарства, викладену у листі від 25 липня 2024 року № 3/16-3826, неправомірною та незаконною з наступних обставин та правових підстав. Ордер на житлове приміщення - квартиру АДРЕСА_7 був виданий позивачу підприємством ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова», та саме цей ордер є єдиною підставою для її вселення в квартиру. Розпорядником/балансоутримувачем, яким видано ордер являлось підприємство ДП «ВО ПМЗ ім.О.М. Макарова». В ордері не зазначено про гуртожиток, а лише вказана адреса відокремленого жилого приміщення за адресою АДРЕСА_2 . Таким чином, ордер є правовою підставою для вселення громадянина з його сім`єю до жилого приміщення. Ордер породжує цивільні правові відносини між громадянином і організацією, яка зобов`язана укласти з ним договір на обслуговування даного жилого приміщення. На підставі рішення Дніпропетровської міської ради № 12 від 26 січня 2017 року «Про прийняття у комунальну власність територіальної громади міста житлового будинку по АДРЕСА_8 » прийнято у комунальну власність територіальної громади міста від ДП «ВО ПМЗ імені О.М. Макарова» житловий будинок за місцезнаходженням: м. Дніпро, вул. Фабрично-Заводська, буд. 30 секція 2. У комунальну власність територіальної громади міста передано не гуртожиток, а багатоквартирний житловий будинок за вищезазначеною адресою. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 134903196 від 20 серпня 2018 року власником частини житлового будинку АДРЕСА_9 (окрім квартир АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 та нежитлового приміщення першого поверху загальною площею 232,7 що перебувають у власності або на балансі інших власників) загальною площею 2982,1 кв.м., розташованого по АДРЕСА_14 , є територіальна громада міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради. Згідно листа Міністерства розвитку громад та територій України № 8/9.3.2/6266 від 27.12.2019 року зазначено про те, що у випадку якщо загальна площа квартири перевищує площу, яку має право отримати сім`я наймача безоплатно, наймач здійснює доплату цінними паперами, одержаними для приватизації державних підприємств чи землі, а у разі відсутності - грошима. Сума доплат визначається добутком розміру надлишкової загальної площі на вартість одного квадратного метра. Приватизація загальної площі в кількох квартирах державного житлового фонду в межах встановленої санітарної норми та номінальної вартості житлового чеку не є повторною. Передача житла у власність громадян здійснюється безоплатно виходячи з розрахунку санітарної норми (21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю). Відмову Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради позивач вважає незаконною та такою, що порушує її права на набуття права власності на житло у встановленому законом порядку, оскільки вирішення питання про використання особами житлових чеків для приватизації іншого житлового приміщення відноситься до виключної компетенції держави. У зв`язку з викладеним позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом.

17 березня 2025 року від представника відповідача Костюченко О. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради позовні вимоги не визнає з огляду на наступне. 19 лютого 2024 року ОСОБА_2 подала заяву та пакет документів на приватизацію квартири АДРЕСА_3 . Керуючись вимогами, зазначеними у пункті 18 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», а також з огляду на типову форму ордеру, яка визначена у додатку № 7 до «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 № 470, департамент житлового господарства Дніпровської міської ради листом від 25 липня 2024 року № 3/16-3826 відмовив у наданні адміністративної послуги ОСОБА_2 . Орган приватизації відмов у розгляді заяви на приватизацію на підставі того, що заявниками не були надані всі необхідні документи в повному обсязі, а саме пакет документів для приватизації, мав наступні недоліки: надано копію ордера, виданого ДП «ВО Південний машинобудівний завод» ім. Макарова № 000033, на відокремлене жиле приміщення на підставі листа з місця роботи на строк дії договору від 28.01.2008 № 20; подано пакет документів на ізольовану квартиру АДРЕСА_15 , що суперечить зазначеному ордеру в частині статусу займаного приміщення; відповідно до наданої довідки, виданої Комунальним підприємством «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради від 14.11.2018 № 17029, в інвентаризаційній справі містяться відомості щодо реєстрації права власності за адресою: АДРЕСА_4 за ОСОБА_2 1/3 частини на підставі свідоцтва про право власності від 22.05.1997, виданого державним житлово-комунальним підприємством «Південне», згідно з розпорядженням № 1747-97, записано в реєстрову книгу 270п за реєстровим номером 87. Позовну вимогу ОСОБА_2 щодо визнання права на приватизацію квартири АДРЕСА_3 департамент житлового господарства Дніпровської міської ради вважає безпідставною та необгрунтованою, так як орган приватизації листом від 25.07.2024 № 3/16-3826 повідомив позивача лише про те, що заява на приватизацію не може бути розглянута, так як вона не надала всі необхідні документи в повному обсязі. У разі усунення недоліків, які зазначені в листі від 25 липня 2024 року, позивач не обмежений в своєму праві звернутися до органу приватизації ще раз. Позивачу не було відмовлено в приватизації квартири АДРЕСА_3 . Право на приватизацію ОСОБА_2 , яке гарантоване державою, не було жодним чином порушено, не визнано або обмежене в реалізації департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради. Наполягав на тому, що позовна вимога про зобов`язання департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради прийняти відповідне рішення про приватизацію на користь ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_3 є незаконною вимогою до суду втрутитись у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень, виходячи за межі визначених законодавцем повноважень суду. Відповідач вважає позов ОСОБА_2 до департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради необгрунтованим, безпідставним та поданим до суду з метою спрощення чи уникнення встановленої законодавством процедури приватизації державного житлового фонду на користь громадян України. У зв`язку з викладеним просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

Представник позивача - Стрюк С.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача - ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до положень ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 28 січня 2008 року між Державним підприємством «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» та ОСОБА_2 було укладено договір користування відокремленим житловим приміщенням в житловій будівлі ДП «ВО Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» (а.с. 18-19), відповідно до якого власник - ДП «ВО Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» надає, а користувач - ОСОБА_2 приймає у тимчасове користування відокремлене приміщення в житловій будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , кількість кімнат 1. Відокремлене житлове приміщення передано в користування для тимчасового проживання користувачу, який знаходиться у трудових відносинах з власником по акту приймання-передачі. Відокремлене житлове приміщення в житловій будівлі передано користувачу на період його трудових відносин з власником.

17 жовтня 2012 року Державним підприємством «ВО Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» на підставі листа з місця роботи за погодженням з профкомом ДП «ВО Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» та договору № 50 від 28 січня 2008 року на строк дії договору позивачу ОСОБА_2 було видано ордер на відокремлене житлове приміщення № 000033 на право заняття відокремленого житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 17).

З 18 жовтня 2012 року ОСОБА_2 зареєстрована у вказаній квартирі, що підтверджується відповідною відміткою у паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , виданому на ім`я позивача Красногвардійським РВУ МВС України в Дніпропетровській області 24 грудня 1996 року (а.с. 14-15), а також довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою 14 червня 2024 року Відділом формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (а.с. 30).

Як вбачається з рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2023 року по справі № 932/17115/19, яке набрало законної сили та міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/112476726, судом було встановлено, що 26 листопада 2014 року Дніпропетровською міською радою прийнято рішення № 24/58 «Про надання дозволу на передачу з балансу ДП «ВО ПМЗ імені Макарова», внаслідок якого секція 2 житлового будинку АДРЕСА_14 , була передана з балансу ДП «ВО ПМЗ імені О.М. Макарова» на баланс КП «Жилсервіс-1». ДП «ВО ПМЗ імені О.М. Макарова» на підставі Акту приймання передачі 29 жовтня 2015 року передало одночасно з технічною документацією, ордерами та паспортною картотекою форми «А», секцію 2 житлового будинку АДРЕСА_14 , у комунальну власність територіальної громади міста Дніпра та на баланс КП «Жилсервіс-1» ДМР. 29 жовтня 2015 року КП «Жилсервіс -1» ДМР прийняв на баланс 2 секцію житлового будинку АДРЕСА_14 , за винятком квартир АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , оскільки вони є об`єктами приватної власності у виконання п. 2 рішення Дніпропетровської міської ради № 24/58 від 26.11.2014 року та постанови Кабінету Міністрів України від 06.11.1995 року № 891 «Про затвердження Положення про порядок передачі в комунальну власність загальнодержавного житлового фонду, що перебував в повному господарському віданні або оперативному управлінні підприємств, установ та організацій». Державне космічне агентство України наказом № 34 від 18 лютого 2016 року «Про передачу з балансу ДП «ВО ПМЗ імені О.М.Макарова» на баланс КП «Жилсервіс-1» житлового будинку АДРЕСА_14 » погодив передачу житлового будинку у комунальну власність територіальної громади міста.

19 січня 2016 року між Комунальним підприємством «Жилсервіс-1» Дніпровської міської ради та ОСОБА_2 на підставі ордера було укладено договір найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду, відповідно до умов якого наймодавець передає наймачу і членам його сім`ї у складі однієї особи у безстрокове користування житло 1-кімнатну квартиру (ізольована квартира) за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 52,8 кв.м., що складається з: 1 кімнати житловою площею 23,2 кв.м., окремої кухні площею 10,4 кв.м., окремої ванної кімнати площею 3,2 кв.м., санітарного вузла площею 1,6 кв.м. (а.с. 20-21).

Рішенням Дніпропетровської міської ради № 12 від 26 січня 2017 року «Про прийняття у комунальну власність територіальної громади міста житлового будинку по АДРЕСА_14 » будинок прийнято у комунальну власність територіальної громади міста. Зазначені обставини встановлені рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2018 року по справі № 200/8491/17, яке набрало законної сили. Вказаним рішенням зобов`язано Департамент по роботі з активами ДМР внести зміни до Реєстру об`єктів права комунальної власності на об`єкт нерухомості житловий будинок по АДРЕСА_8 .

Згідно з технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_6 , виготовленим ФОП ОСОБА_5 29 вересня 2023 року на замовлення ОСОБА_2 , вказана квартира, загальною площею 57,5 кв.м., житловою площею 23,2 кв.м., розташована на 3 поверсі та складається з наступних приміщень: 1 коридор площею 9,0 кв.м., 2 житлова площею 23,2 кв.м., 3 кухня площею 10,4 кв.м., 4 санвузол площею 4,5 кв.м., 5 - лоджія площею 4,9 кв.м., 6 лоджія площею 5,5 кв.м. (а.с. 22-29).

У відповіді Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради № 17029 від 14 листопада 2018 року, серед іншого, зазначено, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 станом на 31 грудня 2012 року зареєстрована за державою, в особі Верховної ради України, на підставі свідоцтва про право власності від 20 травня 2010 року, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 18 травня 2006 року № 2050, зареєстровано в реєстрі прав власності за реєстраційним № 30479385 (а.с. 31).

Разом з цим, як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав № 361690592 від 12 січня 2024 року (а.с. 34), право власності на квартиру АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020, 08 січня 2024 року було зареєстровано за Територіальною громадою, органом місцевого самоврядування, Дніпровською міською радою (). Документи, подані для державної реєстрації: рішення про надання згоди на передачу майна, серія на номер: 12, виданий 26.01.2017 року, видавник: Виконавчий комітет Дніпровської міської ради, «Про прийняття у комунальну власність територіальної громади міста житлового будинку по АДРЕСА_8 »; рішення про передачу майна з державної у комунальну власність, серія та номер: 34, виданий 18.02.2016, видавник: Державне космічне агентство України, наказ; акт приймання-передачі, серія та номер: б/н, виданий 29.10.2015 року, видавник: ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова»/КП «Жилсервіс-1» ДМР; документ, що посвідчує факт відсутності перебудування закінченого будівництвом об`єкта у державній власності, серія та номер: 11-09-04082, виданий 21.09.2023, видавник: Фонд державного майна по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях; рішення про надання згоди на передачу майна, серія та номер: 6-24/1, виданий 24.01.2023, видавник: Виконавчий комітет Дніпровської міської ради, «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради від 26.01.2017 № 12»; рішення про надання згоди на передачу майна, серія та номер: 24/58, виданий: 26.11.2014, видавник: Дніпропетровська міська рада, номер запису про право речове право 53279982.

Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Отже, судом встановлено, що на теперішній час квартира АДРЕСА_6 перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради.

19 лютого 2024 року ОСОБА_2 звернулась до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради з заявою, в якій просила згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» оформити передачу в приватну власність квартири, яку вона займає разом з членами сім`ї на умовах найму (а.с. 40), а також надала пакет документів.

Однак, за вих. № 3/16-3826 від 25 липня 2024 року Департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради на ім`я ОСОБА_2 було надано відповідь, в якій зазначено наступне. Надано копію ордера, виданого ДП «ВО Південний машинобудівний завод» імені Макарова № 000033 на відокремлене жиле приміщення на підставі листа з місця роботи на строк дії договору від 28 січня 2008 року № 20. Подано пакет документів на ізольовану квартиру АДРЕСА_15 , що суперечить зазначеному ордеру в частині статусу займаного приміщення. Відповідно до наданої довідки, виданої Комунальним підприємством «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради від 14.11.2018 № 17029, в інвентаризаційній справі містяться відомості щодо реєстрації права власності за адресою: АДРЕСА_4 за ОСОБА_2 1/3 частини на підставі свідоцтва про право власності від 22 травня 1997 року, виданого державним житлово-комунальним підприємством «Південне», про що зроблений запис в реєстровій книзі 270п за реєстровим номером № 87. Враховуючи викладене та посилаючись на ст. 58 Житлового кодексу України та п. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» зазначено, що департамент житлового господарства Дніпровської міської ради не має законних підстав для приватизації квартири. Підставою у відмові надання адміністративної послуги є ненадання необхідних документів у повному обсязі.

16 жовтня 2024 року ОСОБА_2 повторно звернулась з заявою щодо передачі у власність квартири, однак листом № Г-294/0-1/09-24 від 04 грудня 2024 року Департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради було повідомлено, що поданий нею пакет документів на приватизацію квартири АДРЕСА_6 , 18 червня 2024 року було розглянуто та надано обгрунтовану відповідь № 3/16-3826 від 25 липня 2024 року, департамент житлового господарства не має законних підстав для приватизації зазначеної квартири (а.с. 41).

У статті 4 ЦПК України закріплено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_2 наполягала на тому, що відмова Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради в безоплатній передачі у її власність квартири в порядку приватизації є неправомірною та порушує права позивача на приватизацію.

У статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплено право на повагу до житла.

У статті 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно зі статтею 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Відмовляючи в наданні адміністративної послуги щодо приватизації квартири АДРЕСА_6 , Управління житлового господарства Дніпровської міської ради підставою відмови у наданні адміністративної послуги зазначило ненадання необхідних документів у повному обсязі та посилалось, зокрема, на те, що наданий ордер № 000033 виданий ДП «ВО Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» на відокремлене жиле приміщення, в той час як документи ОСОБА_2 подані на ізольовану квартиру АДРЕСА_3 , що суперечить зазначеному ордеру в частині статусу займаного приміщення.

Так, стаття 9 Житлового кодексу України визначає, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Метою приватизації державного житлового фонду є створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, залучення громадян до участі в утриманні і збереженні існуючого житла та формування ринкових відносин.

Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання визначені в Законі України «Про приватизацію державного житлового фонду» № 2482-XII від 19 червня 1992 року.

Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом (ч. 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Відповідно до ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Перелік таких випадків чітко визначений у законодавстві і є вичерпним. До них відноситься відсутність у особи права на приватизацію (частина 2 статті 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», а також заборона приватизувати конкретне приміщення (частина 4 статті 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», частина 2 статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Згідно з пунктом 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009 року № 396, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2010 року за № 109/17404, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

Пунктом 18 вказаного Положення затверджено перелік документів, які подаються громадянином до органу приватизації, а саме: заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, копії свідоцтв про народження), які проживають разом з ним; копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, які проживають разом з ним (крім випадків, коли через свої релігійні переконання особи відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім`ї (свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, тощо); довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні в гуртожитку, кімнаті у комунальній квартирі; технічний паспорт на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) у житловому будинку (гуртожитку), а на одноквартирний будинок - технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок; копія ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку; документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності); заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі. Громадяни, які проживають у гуртожитку, крім документів, визначених у цьому пункті, до заяви також додають: витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про наявність у власності житла; копію договору найму жилого приміщення та/або копію договору оренди житла; форму первинної облікової документації № 028/о «Консультаційний висновок спеціаліста» з відміткою про відсутність захворювання на туберкульоз.

Статтею 58 Житлового кодексу України визначено, що на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Форма ордера встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Позивач при зверненні до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради з заявою про приватизацію нерухомого майна, подала всі необхідні документи, в тому числі надала і копію ордеру, як то вимагає Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян. При цьому, доданий до заяви ордер на жиле приміщення не суперечить вимогам щодо його оформлення, визначеним статтею 58 Житлового кодексу України, а також не містить суперечностей з іншими документами в частині статусу займаного приміщення. Зазначення в ордері про те, що він виданий на відокремлене житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , жодним чином не спростовує того, що таке відокремлене житлове приміщення фактично є ізольованою квартирою.

Крім того, така підстава для відмови Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради в безоплатній передачі у власність осіб в порядку приватизації квартир, розташованих в секції АДРЕСА_16 , як суперечність ордеру та інших поданих документів в частині статусу займаного приміщення, вже неодноразово розглядалась та оцінювалась у рішеннях судів, які набрали законної сили, зокрема, у рішенні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2023 року по справі № 932/17115/19 та у рішенні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2022 року по справі № 204/5279/19. У вказаних рішеннях відмова Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради у приватизації квартир була визнана неправомірною.

Будь-яких підстав вважати, що квартира АДРЕСА_6 входить до переліку тих об`єктів, які не підлягають приватизації, матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, відмова Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради в наданні адміністративної послуги щодо приватизації квартири з підстави суперечності ордеру та інших поданих документів в частині статусу займаного приміщення, є неправомірною та такою, що порушує право позивача на набуття права власності на житло у встановленому законом порядку.

Крім того, відмовляючи у наданні адміністративної послуги щодо приватизації квартири АДРЕСА_6 , Управління житлового господарства Дніпровської міської ради ще однією підставою відмови у наданні адміністративної послуги зазначило те, що в інвентаризаційній справі містяться відомості щодо реєстрації права власності за адресою: АДРЕСА_4 за ОСОБА_2 на 1/3 частину на підставі свідоцтва про право власності від 22 травня 1997 року, виданого державним житлово-комунальним підприємством «Південне».

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Дійсно, судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 22 травня 1997 року, виданого Державним житлово-комунальним підприємством «Південне» згідно з розпорядженням № 1747-97, на праві власності належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_5 , записано в реєстрову книгу 270п за реєстровим № 87, що підтверджується відповіддю Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради № 17029 від 14 листопада 2018 року (а.с. 31).

Як зазначила позивач у позовній заяві, 1/3 частина вказаної квартири була набута нею в порядку безоплатної приватизації.

При цьому, з технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_5 вбачається, що загальна площа вказаної квартири становить 55,00 кв.м., житлова 39,9 кв.м. (а.с. 32).

Тобто, на теперішній час позивач використала своє право на безоплатну приватизацію в обсязі 18,33 кв.м. площі квартири. (55,00 кв.м. / 3 = 18,33 кв.м.).

Як зазначено у довідці № 103.22-11/181 від 12 березня 2019 року, виданій Філією Дніпропетровське обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не значиться в списках на отримання житлового чеку за адресою: АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_17 ; АДРЕСА_18 ; АДРЕСА_2 (а.с. 33).

Разом з цим, у статті 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» закріплено, що приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

Якщо загальна площа квартири менше площі, яку має право отримати сім`я наймача безоплатно, наймачу та членам його сім`ї видаються житлові чеки, сума яких визначається виходячи з розміру недостатньої площі та відновної вартості одного квадратного метра (частина 2 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

Офіційне тлумачення цієї статті викладено в Рішенні Конституційного Суду України від 10 червня 2010 року № 15-рп/2010, згідно з яким кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чека або з частковою доплатою один раз, необхідно розуміти так, що право громадян України на безоплатну приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз, якщо: - громадянин України повністю використав житловий чек для приватизації житла у державному житловому фонді, і у його власність безоплатно передано в одній чи кількох квартирах (будинках) загальну площу з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; у власність наймача і кожного члена його сім`ї передано загальну площу однієї квартири (будинку), що перевищує встановлену санітарну норму, з оплатою вартості надлишкової загальної площі приватизованого житла; у власність наймача і кожного члена його сім`ї передано загальну площу житла, меншу ніж встановлена санітарна норма, а залишок житлового чека використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду; весь житловий чек використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду. Приватизація загальної площі в кількох квартирах (будинках) державного житлового фонду в межах встановленої санітарної норми та номінальної вартості житлового чека не є повторною.

Тобто, приватизація загальної площі в кількох квартирах (будинках) державного житлового фонду в межах встановленої санітарної норми та номінальної вартості житлового чека не є повторною. Якщо площа займаної квартири, кімнати менше санітарної норми, то громадянин має використати залишок житлового чека для приватизації іншої квартири (будинку) кімнати державного житлового фонду, наймачем, якої він є.

Таким чином, враховуючи, що при приватизації квартири АДРЕСА_5 у власність ОСОБА_2 передано загальну площу даного житла, меншу, ніж встановлена законодавством України санітарна норма, позивач не позбавлена права на приватизацію в межах її житлового чека (залишку неотриманої площі).

Такі висновки суду повністю узгоджуються з висновками, викладеними Верховним Судом у постанові від 08 червня 2022 року по справі № 202/3820/19.

Враховуючи викладене, відмова Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради в наданні адміністративної послуги щодо приватизації квартири з тієї підстави, що ОСОБА_2 в порядку приватизації вже набула нерухоме майно 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_4 , є неправомірною та такою, що порушує право позивача на безоплатну приватизацію майна в межах повного обсягу житлового чеку.

Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» на органи приватизації покладено обов`язок дотримуватись виконання законодавства під час проведення приватизації громадянами житла.

Приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд (частина перша статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Наведені у відзиві на позовну заяву посилання представника відповідача на те, що відповідачем позивачу не було відмовлено у приватизації, а лише повідомлено про те, що заява на приватизацію не може бути розглянута у зв`язку з ненаданням необхідних документів в повному обсязі, суд оцінює критично та до уваги не приймає, оскільки, як вбачається з відповіді Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради № 3/16-3826 від 25 липня 2024 року, відповідач у вказаному листі повідомив позивача, що не має законних підстав для приватизації квартири, тобто фактично відмовив позивачу у наданні адміністративної послуги щодо приватизації квартири.

Рішення відповідача, якими відмовлено позивачу в оформленні передачі у приватну власність та приватизації квартири, прийняте неправомірно, без врахування норм законодавства, та порушує право позивача на отримання житла у власність.

Враховуючи все вищенаведене, суд вважає за необхідне визнати неправомірною відмову Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради № 3/16-3826 від 25 липня 2024 року, як органу приватизації державного житлового фонду, в безоплатній передачі у власність ОСОБА_2 в порядку приватизації квартири АДРЕСА_6 , загальною площею 57,5 кв.м., а отже позовні вимоги ОСОБА_2 в цій частині підлягають задоволенню.

Крім того, оскільки орган приватизації зволікає з прийняттям рішення щодо права ОСОБА_2 на безоплатну приватизацію житлового приміщення, зокрема, квартири АДРЕСА_6 , з правом викупу надлишкової загальної площі квартири, суд також вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання за нею права на приватизацію квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , безоплатно в межах залишку неотриманої площі та з правом викупу надлишкової загальної площі квартири.

Щодо наведених у відзиві на позовну заяву посилань представника відповідача на те, що позовна вимога про зобов`язання відповідача прийняти відповідне рішення на користь позивача є втручанням у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень, то такі твердження представника позивача суд до уваги не бере та відхиляє. Про ефективність та належність визначеного позивачем способу захисту порушеного права на безоплатну приватизацію державного житлового фонду шляхом зобов`язання вчинити дії щодо приватизації свідчать висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі № 183/2859/16, від 19 червня 2019 року у справі № 338/347/16-ц, від 30 вересня 2020 року у справі № 754/6918/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 200/18858/16-ц.

Таким чином, суд вважає за можливе зобов`язати Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради, як орган приватизації державного житлового фонду, провести за ОСОБА_2 приватизацію квартири АДРЕСА_6 , загальною площею 57,5 кв.м., безоплатно в межах залишку неотриманої площі з правом викупу надлишкової загальної площі квартири, а отже позовні вимоги ОСОБА_2 в цій частині також підлягають задоволенню.

Оцінюючи у сукупності усі інші докази та аргументи сторін, наведені ними в обґрунтування своїх вимог або заперечень, суд до уваги їх не бере, оскільки вони не відносяться до предмета спору та є явно необґрунтованими та безпідставними.

Підсумовуючи наведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

На підставі ст. 47 Конституції України, ст. 15, 16, 345 Цивільного кодексу України, ст. 9, 58 Житлового кодексу України, ст. 3, 5, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», п. 17, 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009 року № 396, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2010 року за № 109/17404, та керуючись ст.ст. 4, 81, 82, 133, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання відмови в приватизації квартири неправомірною, визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірною відмову Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради № 3/16-3826 від 25 липня 2024 року, як органу приватизації державного житлового фонду, в безоплатній передачі у власність ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , в порядку приватизації квартири АДРЕСА_6 , загальною площею 57,5 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , право на приватизацію квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , безоплатно в межах залишку неотриманої площі та з правом викупу надлишкової загальної площі квартири.

Зобов`язати Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради, як орган приватизації державного житлового фонду, провести за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , приватизацію квартири АДРЕСА_6 , загальною площею 57,5 кв.м., безоплатно в межах залишку неотриманої площі з правом викупу надлишкової загальної площі квартири.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Л. Черкез