Номер провадження 2/243/1394/2025
Номер справи 243/5371/25
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«28» липня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Чернікової Ю.К.,

представника позивача адвоката Горбового В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує функціонування електронного судочинства в Україні, в залі судових засідань № 4 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Горбовий Володимир Анатолійович до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_4 , про зменшення розміру аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги наступним.

25 грудня 2015 року між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, Актовий запис № 709. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище « ОСОБА_5 ».

За час шлюбу, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народився син ОСОБА_6 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Судовим наказом Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07 травня 2019 року у справі № 243/3083/19 було стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 27 березня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06 квітня 2021 року у справі № 243/872/21 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_7 та розірвано шлюб, зареєстрований 25 грудня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 709, між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу прізвище позивача було змінено на дошлюбне « ОСОБА_9 ».

На даний час, матеріальний стан ОСОБА_3 не надає йому можливості сплачувати аліменти, у визначеному у судовому наказі від 07 травня 2019 року розмірі.

У провадженні Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції перебуває виконавче провадження № 76171246 від 03 жовтня 2024 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання непрацездатної дружини в розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу) та станом на червень 2025 року ОСОБА_3 має заборгованість зі сплати аліментів більше ніж 100 000,00 грн.

05 жовтня 2022 року ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_10 , від котрого має малолітню дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до судового наказу Деснянського районного суду міста Києва від 18 грудня 2024 року вирішено стягувати з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_12 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 16 грудня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до рішення Деснянського районного суду міста Києва від 30 січня 2025 року у справі № 754/17522/24 , ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 02 квітня 2025 року у справі № 754/17522/24 , стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_12 аліменти на утримання матері дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи з 06 грудня 2024 року і до досягнення донькою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 трирічного віку.

Тобто , з заробітку (доходу) ОСОБА_3 стягуються аліменти в такому розмірі:

· на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 1/4 частина від усіх видів заробітку (доходу), тобто 25 %;

· на утримання непрацездатної дружини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 1/8 частина від усіх видів заробітку (доходу) тобто 12,5 %;

· на утримання дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , 1/4 частина від усіх видів заробітку (доходу) тобто 25 %;

· на утримання дитини дружини ОСОБА_12 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) тобто 25 %.

За вказаних обставин загальна сума усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів ОСОБА_3 становить 7/8 частин усіх видів заробітку (доходу), що у відсотковому відношенні становить 87,5% доходу.

Відповідно до ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати

боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, 50 відсотків.

Окрім цього, на утриманні ОСОБА_3 перебуває його мати ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (70 років), яка є особою похилого віку, пенсіонеркою. Відповідно до Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 19 лютого 2025 року ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 встановлено наступні діагнози: Гіпертонічна хвороба ІІ ст., 2 ст., ризик 2. Атеросклероз брахіоцефальних артерій.

Дисцикуляторна енцефалопатія ІІ ст. змішаного генезу (атеросклеротична, гіпертонічна) з цефалгічним синдромом. Гіперхолестеринемія. Хронічний головний біль напруги з частими нападами. Дисомнія.

Також , на утриманні ОСОБА_3 перебуває його батько ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який 21 серпня 2024 року переніс інфаркт мозку (інсульт), що підтверджується виписками з історії хвороби. Також, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , має цукровий діабет ІІ типу, який ускладнює лікування.

Крім того, з 2019 року стан здоров`я ОСОБА_3 також погіршився, у зв`язку з чим він потребує додаткового лікування, що підтверджується Випискою № 335 з Амбулаторної картки № 79083 ОСОБА_3 .

Зважаючи на викладені обставини просить суд, зменшити розмір аліментів, який було встановлено (стягнуто) Судовим наказом Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07 травня 2019 року у Справі № 243/3083/19 з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно на 1/8 частини від заробітку (доходу) ОСОБА_3 , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 адвокат Горбовий В.А., який діє на підставі Договору № 7/31012025 про надання адвокатський послуг ( правової, правничої допомоги) від 31 січня 2025 року та Ордеру серія АІ № 1879643 від 23 квітня 2025 року, повністю підтримав заявлені позовні вимоги, навів доводи аналогічні викладеним в позовній заяві та відповіді на відзив. Просив заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_4 та її представник адвокат Пинзіна Ю.О., яка діє на підставі Ордеру Серія АН № 1728133 від 02 липня 2025 року, надали суду Заяву про розгляд справи за їх відсутності, просили врахувати обставини викладені у Відзиві на позовну заяву, та відмовити в позові в повному обсязі.

Згідно до отриманого 05 липня 2025 року судом Відзиву на позовну заяву, через систему «Електронний суд», відповідачка категорично не погоджується з позовними вимогами, вважає їх безпідставними та не обґрунтованими з наступних підстав.

У позивача наявна постійна робота та заробіток. Жодних безумовних доказів погіршення майнового стану, що унеможливлює сплату ним аліментів у визначеному рішенням судом розмірі, позивач до суду не надав.

Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Таким чином, борги, які виникли у позивача жодним чином не можуть впливати на розмір аліментів на утримання дитини та бути підставою для їх зменшення.

Щодо посилань позивача про утримання батьків, то ним не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження перебування батьків саме на утриманні позивача, не надано доказів, що батьки визнані непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Позивач не довів погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу.

А отже, вимоги про зменшення розміру аліментів є безпідставними.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 ,про зменшення розміру аліментів не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Суд, на підставі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як встановлено у судовому засіданні, та вбачається з наданої копії Судового наказу № 243/3083/19 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 ,стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 27 березня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

Згідно ст. 12 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Тобто, доказами можуть бути будь-які дані, на підставі яких суд повинен встановити наявність обставин, що обґрунтовують вимоги позивача щодо наявності у відповідача заборгованості по сплаті аліментів саме з його вини.

Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

В той час, ст. 78 ЦПК України, яка регулює питання допустимості доказів, передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тобто, докази, які позивач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається, як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, повинні бути виключно належними та допустимими.

Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При цьому, враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька, його сімейного стану може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Згідно з положеннями п.п.17,23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх доньки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками може бути змінений за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з набранням рішенням законної сили.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Позивач зазначав, що визначений судом розмір аліментів він не має можливості сплачувати, оскільки його сімейний стан змінився.

З 05 жовтня 2022 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , від якого має малолітню дитину доньку - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

З Постанови Дніпровського апеляційного суду від 07 серпня 2024 року у справі № 243/11645/20, яка надана суду з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 , стягнуто аліменти на утримання непрацездатної дружини в розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3 щомісячно, починаючи з 24 грудня 2020 року на час інвалідності ОСОБА_4 .

Судовим наказом Деснянського районного суду міста Києва від 18 грудня 2024 року вирішено стягувати з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_12 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 16 грудня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до рішення Деснянського районного суду міста Києва від 30 січня 2025 року у справі № 754/17522/24 , ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 02 квітня 2025 року у справі № 754/17522/24 , стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_12 аліменти на утримання матері дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи з 06 грудня 2024 року і до досягнення донькою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 трирічного віку.

Таким чином з заробітку (доходу) ОСОБА_3 стягуються аліменти в такому розмірі:

· на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 1/4 частина від усіх видів заробітку (доходу), тобто 25 %;

· на утримання непрацездатної дружини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 1/8 частина від усіх видів заробітку (доходу) тобто 12,5 %;

· на утримання дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 1/4 частина від усіх видів заробітку (доходу) тобто 25 %;

· на утримання дитини дружини ОСОБА_12 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) тобто 25 %.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дитину, яка народилась в іншому шлюбі, а також дружину, без доведення погіршення майнового становища, самі по собі не є підставою для зменшення розміру аліментів.

У Постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 зазначається, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження іншої дитини, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Адже позивач повинен належними та допустимими доказами підтвердити погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу.

Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Аналогічні за змістом висновки викладено у постановах Верховного Суду: від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження 61-702св19), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20), від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21), від 03 липня 2024 року у справі № 552/2073/23 (провадження № 61-1193св24).

З загальним правилом діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу.

Так, в силу приписів ст.2 Конвенції про права дитини «Держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я і народження дитини, її батьків чи законних опікунів або яких-небудь інших обставин.

08 липня 2017 року набув чинності закон України №2037-У111 від17 травня 2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» яким внесено зміни у ст.182 Сімейного кодексу України і ч.2 викладена в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Згідно з ч. 1ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці». Аналогічні положення викладені і вст. 150 Сімейного Кодексу України.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину 1/4, на двох дітей - 1/3, на трьох і більше дітей 1/2 частину заробітку.

Тобто законодавцем визначено залежність розміру аліментів від кількості дітей платника аліментів.

Згідно до наданих до суду копій судових наказів Деснянського районного суду міста Києва від 18 грудня 2024 року та Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07 травня 2019 року з ОСОБА_3 стягнуто щомісячно на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , 1/4 частка від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Від так діти знаходяться в однаковому матеріальному забезпеченні, що є правильним, тому розмір матеріального забезпечення для всіх дітей позивача повинен бути однаковим.

Суд звертає увагу, що рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 30 січня 2025 року у справі № 754/17522/24 , ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 02 квітня 2025 року у справі № 754/17522/24 , яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_12 аліменти на утримання матері дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи з 06 грудня 2024 року і до досягнення донькою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 трирічного віку.

При цьому, згідно до рішення вищевказаного суду, ОСОБА_3 не заперечував, щодо задоволення заявлених позивачкою вимог про стягнення саме частки на утримання матері дитини, до досягнення дитиною трирічного віку, хоча на цей час він вже сплачував за різними виконавчими листами аліменти в загальному розмірі 62,5 % від свого прибутку, та розумів наскільки збільшиться розмір щомісячних платежів по аліментам.

Щодо посилання позивача на перебування на його утримання хворого батька, похилого віку , то відповідно до наданої суду виписки з історії хвороби ОСОБА_15 проживає смт. Окни Подільського району Одеської області, разом зі своєю донькою, яка безпосередньо і викликала БЕМД.

Тобто , ОСОБА_3 не мешкає разом зі своїм батьком та не є єдиною особою, яка може надавати допомогу своєму батьку.

З виписки із Медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_13 , вбачається, що остання не проживає разом з ОСОБА_3 , мешкає в м. Одеса.

Таким чином, доводи з приводу того, що позивач постійно допомагає своїм батькам пенсійного віку та купує ліки, суд не бере до уваги, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що батьки потребують допомоги в зв`язку з низьким рівнем доходу, та судом встановлено, що батьки не проживають разом з позивачем.

Доводи з приводу того, що його дохід не дозволяє сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, суд не може прийняти до уваги, оскільки позивач не надав суду достатніх доказів важкого матеріального становища.

Позивач має постійне місце роботи.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд набуває висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються - у разі відмови в позові - на позивача;

Зважаючи на те, що позивачу відмовлено в задоволені заявлених вимог в повному обсязі, судовий збір та судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» ст. ст. 12, 13, 76, 78, 81, 89, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 353, 355, 356 ЦПК України, ст. ст. 182,192 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Горбовий Володимир Анатолійович до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів - відмовити у зв`язку з відсутністю підстав.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 28 липня 2025 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Т.А. Хаустова