Справа № 276/1098/25
Провадження по справі №2/276/612/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року селище Хорошів

Хорошівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Семенюка А.С.,

за участю секретаря судового засідання Дашенко Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоборівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої дії представник адвокат Сищук В.В., звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна баба ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 .

Позивач є спадкоємцем за заповітом та прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріуса. Звернувшись до приватного нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 отримала відмову у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на відповідний будинок.

Позивач просить суд визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , право власності на вищезазначений житловий будинок.

Ухвалою судді Хорошівського районного суду Житомирської області від 01.07.2025 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибула, до суду надійшла заява від представника позивача - адвоката Сищука В.В. про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача, Новоборівської селищної ради, в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява за підписом селищного голови про проведення судового засідання за відсутності представника селищної ради за наявними документами, зазначено, що позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу.

Відповідно до ст.206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні.

Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Дослідивши письмові докази, надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 05.05.2017 року виконкомом Новоборівської селищної ради (а.сп.26, зворот).

Довідками виконавчого комітету Новоборівської селищної ради №289 та №292 від 16.03.2018 року підтверджується, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником житлового будинку в АДРЕСА_2 згідно погосподарської книги №4 села Старий Бобрик за 2016-2020 роки, особовий рахунок НОМЕР_2 (а.сп.10-11,).

Позивач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ) є онукою померлої ОСОБА_2 та спадкоємцем за заповітом. Вказане підтверджується витребуваною судом у приватного нотаріуса Косинського С.О. копією спадкової справи №94/2017, заведеної після смерті ОСОБА_2 (а.с.23-47).

Згідно наявної в матеріалах справи копії заповіту від 21.02.2013 року, посвідченого секретарем Ягодинської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за №15 все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалось ОСОБА_2 заповіла своїй онуці ОСОБА_4 (а.сп.9, зворот).

Єдиним спадкоємцем по даній справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (реєстраційний номер облікової картки платників податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - НОМЕР_3 ), яка прийняла спадщину за заповітом шляхом подання заяви нотаріусу.

Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Косинського С.О. №109/01-16 від 19.06.2020 року позивачу як спадкоємцю за заповітом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Відповідно до даного повідомлення приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Косинського С.О, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , єдиним спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 (а.с.9).

Відповідно до висновку про вартість нерухомого майна, виконаного суб`єктом оціночної діяльності, ринкова вартість об`єкта оцінки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 становить: 105365,00 грн. (а.с.6).

Технічний паспорт на спадковий будинок виготовлено на ім`я ОСОБА_1 (а.с.7).

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом.

Згідно ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

За змістом ч. 5 ст. 1268 ЦК, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

В судовому засіданні встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом, через відсутність реєстрації права власності на нерухоме майно за спадкодавцем, не може реалізувати своє право на спадкування після померлої ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права.

Згідно зі ст. 8 Конвенції, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відсутність належним чином оформлених майнових прав за спадкодавцем, та як наслідок, неможливість їх успадкування має розцінюватися як невиправдане втручання в приватну сферу особи, є порушенням її прав, які потребують захисту в судовому порядку, а тому ефективним способом захисту, який є адекватним змісту порушеного права і не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України), є саме визнання права власності на спірне нерухоме майно за позивачем в порядку спадкування за заповітом.

Як спадкоємець, що прийняв спадщину, позивач має право на оформлення спадкових прав, тому позовні вимоги необхідно задовольнити, порушене право позивача підлягає судовому захисту. Визнання права власності за позивачем на нерухоме майно буде відповідати принципу пропорційності в питанні захисту права власності позивача, як спадкоємця.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 19, 76, 81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Новоборівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: Відповідач: Новоборівська селищна рада Житомирського району Житомирської області, адреса місця знаходження: с-ще Нова Борова, вул. Незалежності, 9-А, Житомирського району Житомирської області, .

Суддя А.С.Семенюк