Справа № 314/1193/25
Провадження № 2/314/1107/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2025 м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі

головуючого судді Швець О.В.,

за участі секретаря судового засідання Павлівської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ за правилами загального позовного провадження цивільну справу №314/1193/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин,

в с т а н о в и в:

До Вільнянського районного суду через свого представника адвоката Зіменко О.В. звернувся ОСОБА_1 , із позовною заявою про встановлення факту родинних відносин.

Позивні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у населеному пункті Гаурдак Чаршангинського району Чарджоуської області, Туркменістан, що підтверджується документом - витягом із Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 01.06.2017 №2326-.

Його батьками були ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець села Біловодське Московського району Киргизія, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ; та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка селища Мукри Чаршанинського району Чарджоуської області Туркменістан, як померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , вказана інформація підтверджується свідоцтвами про смерть.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Матвіївської сільської ради від 28.02.2025 №179, повідомлено про те, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , з померлим на день смерті були зареєстровані: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Відповідно до довідок із Книги по господарського обліку Матвіївської сільської ради посвідчених секретарем сільської ради Левченко І., зазначено, що ОСОБА_3 є головою домогосподарства, його дружина ОСОБА_4 , сини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як сини, є спадкоємцями після його смерті.

Спадкову справу заведено за заявою відповідача по справі ОСОБА_2 .

На заяву ОСОБА_1 від 27.02.2025 року, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.02.2025 №192/02-31 Вільнянської державної нотаріальної контори ПМУ МЮ (м.Одеса), ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_13 ОСОБА_3 по спадковій справі №224/2022, з тієї підстави, що заявником не надано документу для підтвердження факту родинних відносин.

Так, відповідно до свідоцтво про укладення шлюбу, батьки позивача та відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_9 одружились 23.08.1972 року, шлюб зареєстровано у селищі Гаурдак район Чаршанга, Чарджоу області ТССР (Туркменістан).

Відповідно до свідоцтва про народження відповідача ОСОБА_2 , останній народився ІНФОРМАЦІЯ_14 у селищі Гаурдак, Чаршангинського району Чарджоуської ТССР (Туркменістан).

Проте, зі спливом часу, свідоцтво про народження позивача ОСОБА_1 не зберіглось, що унеможливлює оформлення спадкових прав після смерті батька та обґрунтовує необхідність звернення до суду для встановлення факту родинних відносин. В даному випадку отримання актового запису про народження позивача із Туркменістану, як пояснили працівники органу РАЦС потребує часу, тому змушені звернутись до суду.

Ухвалою судді від 24.03.2025 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом сторін).

Ухвалою суду від 05.05.2025 в порядку витребування доказів витребувано від Вільнянської державної нотаріальної контори Запорізької області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса), витяг зі спадкового реєстру та належним чином завірену копію спадкової справи № 224/2022, заведеної після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_15 . на виконання ухвали надано копію спадкової справи.

Ухвалою суду від 05.06.2025 року закрито підготовче провадження у цивільній справі № 314/1193/25 за позовом представника ОСОБА_1 , адвоката Зіменко Олени Володимирівни до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

У судовому засідання представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали у повному обсязі, про що надали відповідні пояснення, просили суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи буз його участі.

Суд, вислухавши учасників по справі, дослідивши та оцінивши письмові докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав:

з матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у населеному пункті Гаурдак Чаршангинського району Чарджоуської області, Туркменістан, що підтверджується документом - витягом із Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 01.06.2017 №2326-.

Його батьками були ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець села Біловодське Московського району Киргизія, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ; та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка селища Мукри Чаршанинського району Чарджоуської області Туркменістан, як померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . вказана інформація підтверджується свідоцтвами про смерть.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Матвіївської сільської ради від 28.02.2025 №179, повідомлено про те, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . з померлим на день смерті були зареєстровані: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Відповідно до довідок із Книги по господарського обліку Матвіївської сільської ради посвідчених секретарем сільської ради Левченко І., зазначено, що ОСОБА_3 є головою домогосподарства, його дружина ОСОБА_4 , сини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як сини, є спадкоємцями після його смерті.

Спадкову справу заведено за заявою відповідача по справі ОСОБА_2 .

Судом витребувано та досліджено матеріали спадкової справи та встановлено що спадкоємцями, які звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини є позивач та відповідач по справі.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.02.2025 №192/02-31 Вільнянської державної нотаріальної контори ПМУ МЮ (м.Одеса), ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_13 ОСОБА_3 по спадковій справі №224/2022, з тієї підстави, що заявником не надано документу для підтвердження факту родинних відносин.

Відповідно до свідоцтво про укладення шлюбу, батьки позивача та відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_9 одружились 23.08.1972 року, шлюб зареєстровано у селищі Гаурдак район Чаршанга, Чарджоу області ТССР (Туркменістан).

Відповідно до свідоцтва про народження відповідача ОСОБА_2 , останній народився ІНФОРМАЦІЯ_14 у селищі Гаурдак, Чаршангинського району Чарджоуської ТССР (Туркменістан).

Зі спливом часу, свідоцтво про народження позивача ОСОБА_1 не збереглось, що унеможливлює оформлення спадкових прав після смерті батька та обґрунтовує необхідність звернення до суду для встановлення факту родинних відносин.

У судовому засіданні вказані обставини підтвердили свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_10 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

При цьому у заяві про встановлення такого юридичного факту обов`язково має бути зазначено з якою метою заявник має бажання встановити такий факт (пункт 1 частини першої статті 318 ЦПК України).

Системний аналіз ст. 315 та ст. 294 ЦПК України свідчить про те, що заява про встановлення факту родинних зав`язків може бути розглянута як в порядку окремого провадження, так і на загальних підставах в порядку позовного провадження.

Можливість здійснювати розгляд питання про встановлення фактів у позовному провадженні підтверджена позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 03 листопада 2021 року у справі № 691/1237/20.

Справи про встановлення юридичних фактів, зокрема факту родинних відносин, можуть бути предметом розгляду суду за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц та в постанові від 23 січня 2019 року у справі № 536/1039/17.

Таким чином, визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення факту родинних відносин необхідно позивачеві для прийняття спадщини після смерті свого померлого батька.

Отже, порушене позивачем питання підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення (постанова Верховного Суду від 03.05.2018 у справі №304/1648/14-ц).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (частина друга статті 1223 ЦК України).

З наявних в матеріалах справи доказів, в т.ч. копії спадкової справи, вбачається, що спадкоємці першої черги, після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_13 ОСОБА_3 є позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , які прийняли спадщину у встановленому законом порядку.

Позитивні юридичні факти, тобто ті, які повинні існувати на час відкриття спадщини і можуть зумовлювати, за передбачених у ЦК України умов, виникнення права на спадкування за законом. Аналіз положень глави 68 ЦК України дозволяє стверджувати, що для спадкування за законом мають існувати чітко визначені юридичні факти, що підтверджують, зокрема, наявність родинних відносин, тобто, певний ступінь споріднення зі спадкодавцем (постанова Верховного Суду від 23.03.2021 у справі № 643/14592/18).

Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин (п. 4.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5).

Такий перелік не є вичерпним, доказами, які підтверджують наявність цього юридичного факту можуть бути акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб; пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником.

За вимогами ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

А в порядку ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що позов відповідач не заперечує щодо задоволення позовних вимог.

Оцінивши надані позивачами письмові докази у сукупності з показами допитаних у судовому засіданні свідків, суд вважає доведеним факт того, що позивач є сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_13 ОСОБА_3 .

За таких обставин, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з урахуванням наведеного.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 264, 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, задовольнити.

Встановити факт родинних відносин що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 , є рідним сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_13 ОСОБА_3 .

Реквізити сторін:

Позивач ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача ОСОБА_11 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Ольга Валеріївна Швець

28.07.2025