УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Майстренко О.М., за участі секретаря судового засідання Костенка Р.С., представника скаржника, адвоката Кириленко О.М., головного державного виконавця Лебедєвої Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду скаргу УСТАНОВИ «28 УПРАВЛІННЯ НАЧАЛЬНИКА РОБІТ» на бездіяльність головного державного виконавця Солом`янського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Лебедєвої Людмили Юріївни, інші учасники: стягувач ОСОБА_1

встановив:

Представник скаржника, Кириленко О.М. звернувся в інтересах УСТАНОВИ

«28 УПРАВЛІННЯ НАЧАЛЬНИКА РОБІТ» (далі - боржник) до Солом`янського районного суду міста Києва із скаргою на дії головного державного виконавця Солом`янського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Лебедєвої Л.Ю.

У скарзі боржник просить:

- визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Лебедєвої Л.Ю., яка полягає у не зупиненні виконавчого провадження № НОМЕР_1 враховуючи існування обставин визначених ст. 38 ЗУ «Про виконавче провадження», про які державному виконавцю було достеменно відомо.

- визнати протиправними дії головного державного виконавця Лебедєвої Л.Ю., які полягають у формуванні та виставленні платіжного доручення № 110023 до АТ АБ «РадаБанк» щодо примусового списання грошових коштів із рахунку скаржника.

Скарга обґрунтована тим, що виконавче провадження НОМЕР_1 відкрито на виконання виконавчого листа по справі № 752/6654/23.

В матеріалах виконавчого провадження знаходиться ухвала Київського апеляційного суду від 16.06.2025 по справі № 752/6654/23 про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою скаржника на рішення Солом`янського районного суду м. Києві від 02.01.2025. Вказана ухвала роздрукована державним виконавцем з Єдиного державного реєстру судових рішень 25.06.2025 о 10 год. 02 хв.

Таким чином, після того, коли державному виконавцю стало відомо про відкриття апеляційного провадження по справі № 752/6654/23, ним в розрізі положень ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження», мали невідкладно бути вчинені дії щодо зупинення виконавчого провадження. Разом з тим, державним виконавцем таких дій вчинено не було. Натомість, як стало відомо державним виконавцем було сформовано платіжне доручення зокрема № 110023 до АТ АБ РадаБанк та надіслано його на адресу банку 26.06.2025, яке в подальшому 27.06.2025 було виконано банком та з рахунку скаржника примусово списано грошові кошти в сумі 161459,19 грн.

Таким чином, на переконання скаржника бездіяльність головного державного виконавця Лебедєвої Л.Ю. в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1 щодо не зупинення провадження є протиправною. Окрім того, дії головного державного виконавця Лебедєвої Л.Ю. щодо формування та виставлення платіжної інструкції № 110023 до АТ АБ РадаБанк щодо примусового списання грошових коштів із скаржника є протиправними.

24 липня 2025 року у судове засідання прибув представник скаржника та головний державний виконавець Лебедєва Л.Ю.

Представник скаржника підтримав вимоги скарги повністю, головний державний виконавець Лебедєва Л.Ю. проти задоволення скарги заперечила.

Суд, заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 02.01.2025 у справі №752/6654/23 позов задоволено частково, стягнуто з

Установи «28 Управління начальника робіт» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03.08.2019 по 17.02.2021 в сумі 285 002,28 гривень, а також середній заробіток за затримку виконання рішення за період з 18.02.2021 по 12.10.2021 у сумі 119 303,28 гривень, а всього 404305,56 гривень. Розрахунок проведено без утримання прибуткового податку та інших обов`язкових платежів.

Допущено до негайного виконання рішення в частині стягнення середньомісячної заробітної плати за один місяць.

На виконанні Солом`янського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) (далі - ВДВС) знаходиться виконавчий лист виданий Солом`янським районним судом міста Києва від 13.02.2025 на підставі якого здійснюється виконавче провадження НОМЕР_1, відкрите постановою від 24.02.2025.

Судом встановлено, що ухвалою Київського апеляційного суду від 10.02.2025 у справі №752/6654/23 постановлено витребувати з Солом`янського районного суду міста Києва матеріали справи №752/6654/23 за позовом ОСОБА_1 до Установи «28 Управління начальника робіт» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, середнього заробітку за затримку виконання рішення суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16.06.2025 у справі №752/6654/23 постановлено відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою

Установи «28 Управління начальника робіт» на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 02 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Установи «28 Управління начальника робіт» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, середнього заробітку за затримку виконання рішення суду.

Текст вказаної ухвали апеляційного суду роздрукований із Єдиного державного реєстру судових рішень 25.06.2025, 10 год. 02 хв. та долучений до матеріалів виконавчого провадження.

Також 25.06.2025 держаним виконавцем сформовано платіжні інструкції № № 110022, 110023, 110024, 11025 кожна на суму 445055,12 грн., які направлені з метою виконання стягнення до банків, в яких відкрито рахунки боржника.

На виконання вказаних платіжних інструкцій на рахунок ДВС надійшло 161 459,19 грн.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення, відповідно до рішення Конституційного Суду України

№ 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Конвенції гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

У ч. 1 ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). Про зупинення виконавчого провадження виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.

Як встановлено судом боржник в межах строку на апеляційне оскарження подав апеляційну скаргу на рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 02.01.2025 у справі №752/6654/23, що підтверджує ухвала Київського апеляційного суду від 16.06.2025 у справі №752/6654/23, якою постановлено відкрити апеляційне провадження.

І матеріалів виконавчого провадження вбачається, що станом на 25.06.2025 державному виконавцю було відомо про відкриття апеляційного провадження, у справі №752/6654/23, що підтверджено державним виконавцем у судовому засідання.

За вказаних обставин державний виконавець був зобов`язаний виконати дії передбачені ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження», а саме винести постанову про зупинення виконавчого провадження в частині загального боргу за виконавчим листом №752/6654/23 від 13.02.2025 та продовжити виконання в частині рішення суду, яке допущено до негайного виконання.

За вказаних обставин скарга підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 259-261, 268, 447-451 ЦПК України, суд,

постановив:

Скаргу УСТАНОВИ «28 УПРАВЛІННЯ НАЧАЛЬНИКА РОБІТ» на бездіяльність головного державного виконавця Солом`янського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Лебедєвої Людмили Юріївни - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Лебедєвої Л.Ю., яка полягає у не зупиненні виконавчого провадження № НОМЕР_1 у зв`язку із відкриття апеляційного провадження ухвалою Київського апеляційного суду від 16.06.2025 у справі №752/6654/23 за апеляційною скаргою УСТАНОВИ «28 УПРАВЛІННЯ НАЧАЛЬНИКА РОБІТ» на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 02.01.025.

Визнати протиправними дії головного державного виконавця Лебедєвої Л.Ю., які полягають у формуванні та виставленні платіжного доручення № 110023 від 25.06.2025 до АТ АБ «РадаБанк» у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо примусового списання грошових коштів із рахунку УСТАНОВИ «28 УПРАВЛІННЯ НАЧАЛЬНИКА РОБІТ».

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до приписів ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Майстренко