КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 липня 2025 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/14383/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Євграфової Є. П. (суддя-доповідач), Шкоріної О. І., Саліхова В. В.,

вирішуючипитання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Київської міської ради

на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва

від 23 червня 2025 року

у цивільній справі № 761/14803/23 Шевченківського районного суду міста Києва

за позовом Київської міської ради

до ОСОБА_1 ,

треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Києва Куксова Марія Сергіївна,

Автокооператив по будівництву та експлуатації особистих гаражів «Киянівський»,

ОСОБА_2

про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, усунення перешкод у володінні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом скасування рішення про державну реєстрацію права приватної власності, припинення права власності, знесення об`єкта нерухомого майна та приведення земельної ділянки у придатний для використання стан,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 23 червня 2025 року позовну заяву залишено без руху і надано позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, Київська міська рада 10.07.2025 безпосередньо до Київського апеляційного суду через засоби поштового зв`язку подала апеляційну скаргу. Апеляційна скарга надійшла до Київського апеляційного суду та зареєстрована 15.07.2025.

Дослідивши матеріли справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 23 червня 2025 року про залишення позовної заяви без руху, не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 353 ЦПК України встановлено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, визначені у вказаній нормі.

Відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Зазначений у ч. 1 ст. 353 ЦПК України, перелік ухвал, що підлягають оскарженню окремо від рішення суду, є вичерпним.

Оскільки ухвала суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху та надання строку для усунення недоліків до цього переліку не входять, заперечення на них у подальшому, можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Згідно з частиною 1 статті 353 ЦПК України, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (рішення ЄСПЛ у справі «Воловік проти України» від 06 грудня 2007 року).

Таким чином, право на суд, складовим якого є право доступу до правосуддя, в аспекті апеляційного оскарження ухвали місцевого суду, може бути обмежено на національному рівні з легітимною метою та із забезпеченням пропорційності при застосуванні відповідних правових засобів, передбачених процесуальним законом. Наведене не має наслідком порушення права на доступ до правосуддя.

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не передбачених у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження.

Право на апеляційне оскарження учасники справи та заінтересовані особи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхнім процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

За таких обставин, апеляційну скаргу Київської міської ради на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 23 червня 2025 року про залишення позовної заяви без руху, слід повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 357 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Київської міської ради на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 23 червня 2025 року повернути особі, що її подала.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді Є. П. Євграфова

О. І. Шкоріна

В. В. Саліхов