Справа № 350/573/25
Провадження № 2/344/3564/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04 серпня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Комуніцької Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

16.04.2025 згідно дати реєстрації вхідної кореспонденції представник ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» через систему «Електронний суд» звернувся до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області з позовом, до відповідача, у якому просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором №5 від 05.10.2020 у розмірі 31329,32 грн., судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000 грн.

Ухвалою судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 18.04.2025 справу передано за підсудністю до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 26.05.2025 справу передано судді Кіндратишин Л.Р. (а.с. 84-85).

В обґрунтування позову зазначено, що 05.10.2020 діючи добровільно, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням відповідальності, скористалась сервісом онлайн-кредитування за адресою: https://cashberry.com.ua/, та подала заявку на отримання кредиту. Таким чином, 05.10.2020 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» було укладено договір про надання споживчого кредиту №5 та 05.10.2020 на банківську картку відповідачки були перераховані кредитні кошти у сумі 7400 грн.

05.09.2022 згідно умов Договору факторингу № 556/ФК-22 ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» було відступлено право вимоги за Кредитним Договором №5 від 05.10.2020 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача.

Згідно Договору факторингу, сума боргу перед новим кредитором ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» є обґрунтованою та документально підтвердженою і становить 31329,32 грн, із яких заборгованість за тілом кредиту - 7400 грн, заборгованість за відсотками - 23929,32 грн, заборгованість за комісійними винагородами 0 грн, заборгованість за пенею 0 грн.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем обов`язків за кредитним договором станом виникла заборгованість за кредитним договором.

Виходячи з наведеного, позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором №5 від 05.10.2020 у розмірі 31329,32 та судові витрати (а.с. 1-16).

28.05.2025 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного провадження з викликом сторін (а.с. 86-87).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, через систему «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи без участі, в якій просив розгляд справи проводити без участі представника, позов задоволити в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення судом.

Відповідач повторно у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена відповідно до вимог закону, в тому числі через сайт «Судова влада». Правом на подання відзиву не скористалася. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавала.

За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст.223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання.

Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 29.07.2025 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення..

Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини, а також відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 , 05.10.2020 звернулася до ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» з метою отримання кредиту, у зв`язку з чим заповнила заяву позичальника №5, в якій вказала свої особисті дані.

Заява позичальника №5 від 05.10.2020 містить відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачем ОСОБА_1 у ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс». Сума кредиту 7400,00 грн; строк кредиту 30 днів; банківська карта НОМЕР_1 , проценти за користування/день 1,14%, сума до виплати 9930,80 грн., строк виплати 04.11.2020 (а.с. 54-55).

На підставі поданої заяви позичальника №5 від 05.10.2020 цього ж дня між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №5, згідно умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» надає грошові кошти (кредит) в сумі 7400 грн. на умовах строковості, зворотності та платності, а позичальник (відповідач) зобов`язується одержати та повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом (п. 1.1.), строком на 30 днів від дати отримання кредиту (п.1.2.) (а.с. 32-36).

Відповідно до п.п. 1.3.1., 1.3.2. знижена процентна ставка становить 1,14% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (річна процентна ставка - 416,1%) застосовується на період строку надання кредиту (починаючи з першого дня перерахування суми кредиту та до закінчення строку кредиту), визначеному у п. 1.2. Договору, якщо в це строк Позичальник здійснить повне погашення заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох робочих днів, що слідують за датою закінчення такого строку; стандартна процентна ставка - 2,14%від суми кредиту за кожний день користування кредитом (річна процентна ставка - 781,1%) застосовується в межах строку надання кредиту зазначеного у п. 1.2. Договору, якщо Позичальник не виконав умови зазначенні в п. 1.3.1. Договору для застосування зниженої процентної ставки.

Згідно з додатком №1 до договору №5 від 05.10.2020 Графік розрахунків, термін платежу 30 днів, сума кредиту 7400 грн., сума нарахованих процентів 2530,80 грн., до сплати (разом) 9930,80 грн.

04.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду про зміну умов договору №5 від 05.10.2020, відповідно до якої за умови сплати Позичальником Кредитору в строк до 04.11.2020 фактично нарахованих процентів по договору в сумі 1182 грн., сторони дійшли згоди про внесення змін до п. 1.2. Договору - кредит надається строком до 18.11.2020, але в будь якому разі діє до виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором (а.с. 45).

18.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду про зміну умов договору №5 від 05.10.2020, відповідно до якої за умови сплати Позичальником Кредитору в строк до 18.11.2020 фактично нарахованих процентів по договору в сумі 1182 грн., сторони дійшли згоди про внесення змін до п. 1.2. Договору - кредит надається строком до 18.11.2020, але в будь якому разі діє до виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором (а.с. 45 зворот).

06.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду про зміну умов договору №5 від 05.10.2020, відповідно до якої за умови сплати Позичальником Кредитору в строк до 06.12.2020 фактично нарахованих процентів по договору в сумі 1182 грн., сторони дійшли згоди про внесення змін до п. 1.2. Договору - кредит надається строком до 20.12.2020, але в будь якому разі діє до виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором; п. 1.3.1. - знижена процентна ставка 1,71% в день від суми кредиту, застосовується в межах строку надання кредиту (з 1 дня пролонгації), зазначеного у п. 3 цієї Додаткової угоди, якщо в цей строк Позичальник здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох робочих днів, що слідують за датою закінчення такого строку, при цьому Позичальник погоджується, що умови про встановлення різних процентних ставок за цим Договором застосовуються за домовленістю сторін та не є наслідком погіршення умов користування кредитом для Позичальника (а.с. 46).

В подальшому додатковими угодами про зміну умов договору №5 від 05.10.2020 укладеними між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 від 28.12.2020, 12.01.2021, 01.02.2021, 17.02.2021 продовжено строк надання кредиту до 03.03.2021, але в будь якому разі діє до виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором (а.с. 47-50).

Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» №62/1096/12 від 14.12.2022, ТОВ «Платежі Онлайн» як оператор послуг платіжної інфраструктури повідомляє, що на сайті торговця cashberry.com.ua через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція 05.10.2020 на суму 7400 грн., номер карти НОМЕР_1 (а.с. 52).

Згідно з наданого ТОВ «Компані Інвест Фінанс» розрахунку за договором №5 від 05.10.2020 станом на 27.02.2022 загальний борг 31329,32 грн, з яких: 7400 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 23929,32 грн - сума заборгованості за відсотками; 0 грн - сума заборгованості за комісією, 0 грн. сума заборгованості за пенею (а.с. 25-29).

05.09.2022 між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (Фактор) та ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» (Клієнт) укладено Договір факторингу № 556/ФК-22 у відповідності до умов якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права Вимоги , зазначені в Реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та оплатити Клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах визначених цим Договором (а.с. 40-43).

Платіжними інструкціями підтверджується переказ коштів ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» від ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (а.с. 61).

Відповідно до витягу з Додатку № 1 до Договору факторингу №556/ФК-22 від 05.09.2022, сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №5 від 05.10.2020 загальний борг 31329,32 грн, з яких: 7400 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 23929,32 грн - сума заборгованості за відсотками; 0 грн - сума заборгованості за комісією, 0 грн. сума заборгованості за пенею (а.с. 20).

З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача була надіслана досудова вимога №-АВ від 30.10.2023 про заміну кредитодавця та про погашення кредитної заборгованості (а.с. 53).

Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджується, що ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на надання фінансових послуг. (а.с. 19).

Отже, за вище зазначених обставин позивач є новим кредитором за кредитним договором №5 від 05.10.2020.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки предметом судового розгляду є спір про стягнення із відповідача на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованості за договором позики, а договір факторингу відповідачем не оспорювався, в даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину вищезазначеного договору у цій справі (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (ст. 629 ЦК України).

За таких обставин, у позивача, як нового кредитора, який набув право вимоги в межах сум зазначених у договорі, наявне право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За приписом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).

До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно ч. 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 вказаного закону).

У пункті 1 ст. 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В пункті 1 ст. 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтями 1048, 1050 ЦК України встановлено, що у випадку встановлення договором обов`язку позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів.

Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов`язання, за змістом якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Згідно з ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Виходячи з вищенаведених положень чинного законодавства та встановлених обставин справи вбачається, що 05.10.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 уклали договір про надання споживчого кредиту №5, який був укладений в електронній формі на суму 7400 грн.

Відповідач не виконувала належним чином взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість за кредитним договором.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу за договором про споживчий кредит №5 від 05.10.2020 в розмірі 7400 грн.

Щодо стягнення процентів за вказаними кредитним договором суд зазначає наступне.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 висловила думку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Відповідно до п.1.2 договору, сторони визначили, що кредит надається строком на 30 днів, додатковими угодами про зміну умов договору №5 від 05.10.2020 було внесено зміни до п. 1.2. та загалом продовжено строк надання кредиту до 03.03.2021, тобто договір було укладено з 05.10.2020 по 03.03.2021 - 150 днів.

Відповідно до п. 1.3.1., додатку №1 до договору №5 від 05.10.2020 знижена процентна ставка становить 1,14% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (річна процентна ставка - 416,1%).

Згідно з додатковою угодою про зміну умов договору №5 від 05.10.2020 укладеною 06.12.2020 - знижена процентна ставка 1,71% в день від суми кредиту, застосовується в межах строку надання кредиту (з 1 дня пролонгації).

Зазначені умови цих договорів не суперечать вимогам статті 6 ЦК України, оскільки сторони є вільними при укладенні договору.

Позивач просить стягнути відсотки за кредитним договором №5 від 05.10.2020 в сумі 23929,32 грн.

Період за який нараховані відсотки матеріали справи не містять, та й самого розрахунку таких.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.

Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

Отже з врахуванням викладеного, слід дійти висновку, що за кредитним договором №5 від 05.10.2020 відсотки можуть бути нараховані терміном не більше 150 календарних днів, починаючи з дати укладення договору та до 03.03.2021, так як сторони є вільними в укладенні договору, тобто строку, на який були надані кредитні кошти і, враховуючи визначену фіксовану процентну ставку за кредитом, нарахування процентів має проводитися на рівні фіксованої процентної ставки.

Відповідно до п. 1.3.1., додатку №1 до договору №5 від 05.10.2020 знижена процентна ставка становить 1,14% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (7400/100*1,14%*44 дні = 3411,84 грн.).

Згідно з додатковою угодою про зміну умов договору №5 від 05.10.2020 укладеною 06.12.2020 - знижена процентна ставка 1,71% в день від суми кредиту, застосовується в межах строку надання кредиту (з 1 дня пролонгації) (7400/100*1,71%*88 дні = 11135,52 грн.).

Таким чином, заборгованість відповідача по несплачених відсотках за кредитним договором №5 від 05.10.2020 становить - 14847,36 грн.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.

Таким чином, з огляду на зазначене, оскільки відповідач умови кредитного договору №5 від 05.10.2020 належним чином не виконувала, суд вважає за необхідне, частково задовольнити в цій частині позовні вимоги, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за вказаним договором у розмірі 22247,36 грн, з яких: 7400 грн - заборгованість за тілом кредиту, 14847,36 грн - заборгованість за відсотками.

Щодо понесених позивачем витрат на професійну правову допомогу, суд, дійшов такого висновку.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказав, що очікує понести 9000 гривень витрат на професійну правову допомогу в рамках договору про надання правової допомоги №42649746 від 01.01.2025, які і заявив до стягнення з відповідача.

На підтвердження понесення витрат на оплату правової допомоги позивач надав такі докази: Договір про надання правової допомоги №42649746 від 01.01.2025 (а.с. 37-39), акт про підтвердження факту надання правничої (правової ) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 02.04.2025, згідно якого загальна вартість послуг становить 9000 грн: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» 3750 грн. (2,5 години), складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, позивач 3750 грн. (2,5 години), формування додатків до позовної заяви (письмові докази) 750 грн. (1 година), консультація щодо документів та доказів - надання юридичних консультацій щодо правильності оформлення і подачі документів, оцінка їх сили у судовому процесі 750 грн. (1 година) (а.с. 18); детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» щодо стягнення кредитної заборгованості від 02.04.2025 (а.с. 30); Додаткову угоду №5 до Договору №42649746 про надання правової допомоги від 01.01.2025 (а.с. 51); копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю КС №5618/10 (а.с. 62).

Даючи оцінку вищевказаному, суд виходить з того, що положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3ст. 2 ЦПК України).

Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство встановило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

В частині 1 ст. 137 ЦПК України зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2ст. 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 742/2585/19.

Даючи оцінку доказам, долученим на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу у даній цивільні справі у розмірі 9000 гривень, суд зазначає, що у договорі про надання правової допомоги визначені всі істотні умови договору, у тому числі вартість наданих послуг, в акті про підтвердження факту надання правничої (правової ) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг).

Враховуючи характер виконаної адвокатським об`єднанням роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, усталеної практики у даній категорії справи, критерію необхідності та значимості процесуальних дій у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500 грн.

Зазначена сума, на переконання суду, є розумною та такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.

Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2422,40 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1720,18 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 247, 259, 223, 263, 265, 268, 273, 280-285, 354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» суму заборгованості за кредитним договором №5 від 05.10.2020 у розмірі 22 247 ( двадцять дві тисячі двісті сорок сім) гривень 18 копійок, з яких: 7 400 ( сім тисяч чотириста) гривень - заборгованість за тілом кредиту, 14 847 ( чотирнадцять тисяч вісімсот сорок сім) гривень 36 копійок - заборгованість за відсотками.

У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» 1720 ( одну тисячу сімсот двадцять) гривень 18 копійок судового збору та 3 500 (три тисячі п`ятсот ) гривень витрат на правову допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», , адреса: вул. Симона Петлюри, 21/1, м. Бровари Київська область;

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено - 04.08.2025.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.