Справа № 373/2676/23
Номер провадження 2/373/37/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області у складі головуючої судді Хасанової В. В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ? Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» в особі представника Гребенюка О.С. звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 04.06.2019 в загальному розмірі 37 970,42 грн станом на 26.11.2023, а також понесені судові витрати на оплату судового збору в сумі 2 684,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодився на відкриття кредитного рахунку та встановлення початкового кредитного ліміту. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку «Універсальна» із терміном дії до вересня 2022. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 34 000,00 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. 2.1.1.2 Договору, на підставі якого відповідач при укладанні договору дав згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах кредитного ліміту.

Внаслідок порушення відповідачем свого зобов`язання за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, станом на 26.11.2023 виникла заборгованість у загальному розмірі 37 970,42 грн, з яких: 33 412,36 грн заборгованість за тілом кредиту; 4 558,06 грн заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом.

Ухвалою суду від 12.01.2024 справу прийнято до провадження та вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у ній матеріалами; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Одночасно сторонам було роз`яснено, що за клопотанням однієї із сторін розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також зазначено строки подання такого клопотання.

13.02.2024 до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі в зв`язку з його мобілізацією та проходженням служби в лавах ЗСУ з 07.06.2022.

14.02.2024 ухвалою суду провадження у справі зупинене до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України.

Ухвалою від 17.06.2025 провадження у справі поновлено, оскільки відповідач ОСОБА_1 звільнений у запас за «станом здоров`я» на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.08.2024. Продовжено розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Поштове відправлення на ім`я відповідача ОСОБА_1 з копією ухвали про поновлення провадження у справі провадження та позовної заяви з додатками надіслане за адресою зареєстрованого місця проживання, зазначеною у паспорті та відповідачем у заяві до суду про зупинення провадження у справі, повернулося до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», а отже, вважається врученим відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Водночас, процесуальні документи направлені судом на адресу електронної пошти ОСОБА_1 , отримані відповідачем.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався. Будь-яких клопотань на адресу суду від відповідача не надходило.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

За приписами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.

Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н від 04.06.2019 та погодив наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту ? відновлювальна кредитна лінія до 34 000,00 грн.

Крім того, судом встановлено, що 04.06.2019 відповідачем також було підписано паспорт споживчого кредиту, в якому, крім істотних умов кредитування (тип, вид та розмір кредиту, процентної ставки, порядку повернення кредиту тощо), викладено вичерпну інформацію щодо орієнтовної загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки, загальних витрат за кредитом.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п. 1.2 заяви про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку, яка була підписана відповідачем 21.07.2021 погоджено наступні умови кредитування: тип кредиту у виді відновлювальної кредитної лінії; розмір кредитної лінії не перевищує 50 000,00 грн для картки «Універсальна»; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією; мета отримання кредиту споживчі цілі.

У п. 1.3 заяви про приєднання сторонами було узгоджено застосування протягом строку кредитування фіксованої процентної ставки за користування кредитом у розмірі 42 % річних для картки «Універсальна».

Вказана заява містить вичерпну інформацію щодо реальної річної процентної ставки, реального розміру витрат за кредитом, щодо порядку повернення кредиту, сплати щомісячного мінімального обов`язкового платежу за користування кредитною лінією. Крім того, заява про приєднання містить положення розділів та підрозділів Істотні умови Договору «Кредитні картки», Істотні та інші умови Договору «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Тарифи, а також положення Умов та Правил надання банківських послуг у редакції, яка була чинною на дату приєднання та підписання їх відповідачем.

Отже, за юридичною природою підписана заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н від 04.06.2019 є укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 кредитним договором з метою отримання банківських послуг.

Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачем 04.06.2019 підписана власноруч, а також власноруч на планшеті ним 21.07.2021 підписана заява про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13 грудня 2019 року №151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України».

На підставі укладеного Договору відповідач 04.06.2019 отримав платіжний інструмент кредитну картку № НОМЕР_1 з терміном дії 09/22, тип картки «Універсальна».

04.06.2019 відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав паспорт кредиту, Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг а також 21.07.2021 підписав заяву про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку та погодився з умовами Договору.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме видав карту та надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Правові наслідки порушення зобов`язання передбачені статтею 611 Цивільного кодексу України, згідно з якою у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 станом на 26.11.2023 становить 37 970,42 грн, з яких: 33 412,36 заборгованість за тілом кредиту; 4 558,06 грн заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом.

Наявність заборгованості ОСОБА_1 підтверджується також наданою суду випискою за договором № б/н станом на 05.08.2022 за період з 04.06.2019 по 27.11.2023, відповідно до якої відповідач отримував кредитні кошти від позивача, а також частково проводив повернення зазначених коштів.

Надаючи оцінку зібраним по справі доказам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Вказані висновки викладені у Постанові ВП ВС від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених цим кодексом випадках. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновків, що позовні вимоги слід задовольнити.

Між сторонами дійсно виникли правовідносини, починаючи з 04.06.2019, що підтверджується укладеним кредитним договором б/н шляхом підписання відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Зміст укладеного сторонами договору викладено в Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та Паспорті споживчого кредиту.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 04.06.2019, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , вбачається, що за період з 04.06.2019 по 05.08.2022 відповідач отримував кредитні кошти від позивача, а також частково проводив повернення зазначених коштів, що також вказує на наявність між сторонами кредитних правовідносин.

Факт укладення кредитного договору та здійснення платежів по рахунку відповідача підтверджується підписаною 04.06.2019 заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, Паспортом споживчого кредиту, випискою по рахунку за договором № б/н станом на 05.08.2022, укладеним з ОСОБА_1 .

Розрахунком заборгованості за договором № б/н від 04.06.2019 за період з 04.06.2019 по 01.06.2022 (станом на момент призову під час мобілізації відповідача до лав Збройних Сил України) загальний розмір заборгованості за кредитом становив 37 970,42 грн, з яких: 33 412,36 заборгованість за тілом кредиту; 4 558,06 грн заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом. В подальшому станом на 26.11.2023 розмір заборгованості не змінювався, тобто жодних нарахувань позивачем за кредитом не здійснювалось.

Наявність та розмір заявленої до стягнення заборгованості відповідача перед Банком за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом слідує з умов укладеної між сторонами по справі угоди, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх наявними доказами, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 37 970,42 грн підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 263-265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 37 970 (тридцять сім тисяч дев`ятсот сімдесят) грн 42 коп. за кредитним договором б/н від 04.06.2019.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін та інших учасників справи:

позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: вул. Грушевського, буд.1-Д, м. Київ, 01001, ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя В.В. Хасанова