ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8105/25 Справа № 205/8091/24 Суддя у 1-й інстанції - Федотова В.М. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
УХВАЛА

29 липня 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії:

судді-доповідача Новікової Г.В.,

суддів Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

розглянувши в місті Дніпро заяви про самовідвід суддів у цивільній справі №205/8091/24 за заявою ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, заінтересована особа: Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Наша Воля», -

В С Т А Н О В И В:

26 червня 2025 року до Дніпровського апеляційного суду через систему «Електронний суд» надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Новокодацького районного суду міста Дніпра від 23 червня 2025 року у справі №205/8091/24.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27 червня 2025 року справа №205/8091/24 (6/205/202/25) витребувана із Новокодацького районного суду м. Дніпра.

11 липня 2025 року з Новокодацького районного суду м. Дніпра до суду апеляційної інстанції надійшов лист №205/8091/24/26708/2025, в якому повідомлялось про те, що справа №205/8091/24 була направлена до Дніпровського апеляційного суду на виконання ухвали про витребування справи від 11.06.2025 року.

Враховуючи те, що надіслані до суду апеляційної інстанції матеріали не містили оскаржуваної ОСОБА_1 ухвали від 23 червня 2025 року, Дніпровський апеляційний суд листом від 15 липня 2025 року повторно витребував цивільну справу №205/8091/24 (номер провадження 6/205/202/25)

22 липня 2025 року справа №205/8091/24 (номер провадження 6/205/202/25) надійшла до Дніпровського апеляційного суду.

22 липня 2025 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 подано заяву про відвід суддів Новікової Г.В., Гапонова А.В. та Никифоряка Л.П. у справі №205/8091/24 у зв`язку із сумнівами щодо їх неупередженості та об`єктивності через те, що судді станом на момент подачі заяви про відвід так і не вирішили питання про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24 липня 2025 року зазначений відвід було визнано необґрунтованим та передано справу до канцелярії суду, для визначення судді у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24 липня 2025 року в задоволені заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Новікової Г.В. та Гапонова А.В. Никифоряка Л.П., відмовлено, а справу передано раніше визначеному складу суду.

Не дивлячись на те, що підстави для сумнівів у безсторонності, об`єктивності та неупередженості суддів при прийнятті рішення по суті спору відсутні, однак для забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який сумнів їх безсторонності або об`єктивності, враховуючи позиції Європейського суду з прав людини з приводу недовіри до суду, а також запобігання подальшого можливого впливу на суддів судді Новікова Г.В., Гапонов А.В., Никифоряк Л.П. заявили самовідвід.

Відповідно до частин 1, 2 ст.40 ЦПК України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно із частиною 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України», як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється.

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з, зокрема, об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (іншими словами чи не викликала поведінка судді об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача) («Fey проти Австрії», рішення від 24 лютого 1993 року, Series A №255, пп. 28 та 30, «Wettstein проти Швейцарії», №33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, встановлено, що суддя заявляє самовідвід від участі у розгляді справи в тому випадку коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як зазначено у Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності судді, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Виходячи з наведеного вище, саме з метою забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який сумнів у безсторонності або об`єктивності суддів Новікової Г.В., Гапонова А.В., Никифоряка Л.П. враховуючи позиції Європейського суду з прав людини з приводу недовіри до суду, а також запобігання подальшого можливого впливу на колегію суддів, апеляційний суд вважає, що заяви про самовідвід суддів підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 2 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, справа розглядається в тому самому суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись статтями 36, 39-41, 381 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяви суддів Новікової Галини Валентинівни, Гапонова Андрія В`ячеславовича, Никифоряка Любомира Петровича, про самовідвід задовольнити.

Передати справу №205/8091/24 за заявою ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, заінтересована особа: Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Наша Воля», до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу справи відповідно до статті 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: