Справа № 643/5729/25
Провадження № 2/643/3396/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2025 Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Мельникової І.Д.,

за участю секретаря Шалі А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 17.12.2013 р. на користь ОСОБА_3 для утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/3 частки на 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову зазначив, що Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 10.01.2014 р. шлюб між позивачем і ОСОБА_3 було розірвано. Їх син ОСОБА_4 залишився проживати з матір?ю ОСОБА_3 . Згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 17.12.2013 р. з позивача стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) починаючи з 09.09.2013 р. Наприкінці 2019 р. позивач почав відчувати погіршення стану власного самопочуття. 02.02.2020 р. був уперше госпіталізований у Ревматологічне відділення КНР «Харківська міська лікарня № 8» Харківської міської ради у зв`язку з погіршенням стану здоров`я. Під час перебування в лікарні, у позивача було діагностовано небезпечну хворобу - «Реактивний поліартрит ФН ІІ ступеня». За для мінімізації ризику втрати професійної здатності суглобів, позивач, уперше у житті, переніс цикл тривалого лікування. Починаючи з лютого 2020 р. за призначенням лікаря позивач змушений приймати низку препаратів, які мінімізують прояви діагностованої хвороби. У першій половині 2024 стан здоров`я значно погіршився. 23.02.2024 його було госпіталізовано у Ревматологічне відділення КНР «Харківська міська лікарня №8» Харківської міської ради на стаціонарне лікування. З початку березня 2024 позивач змушений вживати ще більшу кількість призначених лікарем ліків через погіршення функціонального стану суглобів. 06.11.2024 позивача черговий раз було госпіталізовано у Ревматологічне відділення КНР «Харківська міська лікарня №8» Харківської міської ради на стаціонарне лікування і підтверджено діагноз «Недиференційований спондилоартрит, активність 1 ступеня, з ураженням крижово-клубових зчленувань: правобічний сакроіліт» з супутнім діагнозом «Поширений остеохондроз, спондильоз». На початку 2025 через незадовільний стан здоров`я знову перебував на

стаціонарному лікуванні. За результатами лікування 28.03.2025 позивачу було встановлено діагноз «Недиференційований спондилоартрит» і визначено обов`язковість стаціонарного лікування не менше двох разів на рік. Окрім зазначеного, позивачу доводиться матеріально допомагати непрацездатному батькові - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який страждає на м?язову атрофію ніг і нижньої частини тулубу та має ІІ групу інвалідності .

19.05.2025 від представника відповідача надійшли письмові пояснення, в яких останній зазначив, що зменшення аліментів з 1/3 до 1/4 доходу позивача значно погіршить матеріальне становище дитини та матері, що суперечить ст. 182 СК України, яка вимагає врахування матеріального становища отримувача аліментів.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги просив задовольнити .

Відповідач та його представник у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17.12.2013 р. з позивача стягнуто аліменти на утримання їхнього спільного з відповідачем сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) починаючи з 09.09.2013 р.

Позивач зазначив, що він має ряд захворювань, що підтверджуються виписками із медичної картки стаціонарного хворого, та він вимушений купляти призначені лікарем ліки за власний кошт, і змушений витрачати на це більшу частину зароблених ним грошових коштів.

Крім того, позивач зазначив, що він матеріально допомагає своєму непрацездатному батькові - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який страждає на м`язову атрофію ніг і нижньої частини тулубу та має ІІ групу інвалідності. Довідка до акта огляду МСЕК, що видається інваліду Серія 10ААБ №181741) додана до позову.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Як роз`яснено у п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

При цьому суд бере до уваги, що відповідачем не подано належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог.

Зменшуючи розмір аліментів, суд врахувує обставини, пов`язані із зміною стану здоров`я позивача та його матеріального стану.

Із наданих позивачем доказів вбачається, що у платника аліментів ОСОБА_1 , наразі погіршився стан здоров`я, у зв`язку з чим останній постійно потребує медичного лікування.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд вбачає наявність суттєвих змін, як у стані здоров`я, так й у матеріальному стані платника аліментів, тобто позивача, в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів, що, у свою чергу, відповідно до положень статті 192 Сімейного кодексу України є підставою для зменшення розміру аліментів.

За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, зменшивши розмір аліментів, що стягуються з позивача на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 17.12.2013 (справа №643/13528/13).

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, стягнувши з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, та до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 25.07.2025.

Суддя І.Д. Мельникова