Справа № 918/163/24
У Х В А Л А

29.07.2025 р. Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Шуляка А.С.

при секретарі Солдатовій О.Д.

розглянувши у приміщенні Здолбунівського районного суду Рівненської області у відкритому судовому засіданні в підготовчому провадженні цивільну справу за позовом керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Здолбунівської міської ради Рівненського району Рівненської області до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Акріс Агро Груп" про витребування земельної ділянки, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Здолбунівського районного суду перебуває справа за позовом керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Здолбунівської міської ради Рівненського району Рівненської області до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Акріс Агро Груп" про витребування земельної ділянки.

14 липня 2025 року представник відповідача ТОВ «Акріс Агро Груп» адвокат Лук`янчук С.М. подав письмове клопотання в якому просив залишити без руху позовну заяву керівника Здолбунівської окружної прокуратури з метою усунення недоліків - надання доказів, що підтверджують ринкову вартість спірної земельної ділянки (звіту експертно-грошової оцінки майна) на день звернення до суду, а також доказів внесення прокурором грошових коштів, у розмірі вартості спірної земельної ділянки на депозитний рахунок Здолбунівського районного суду, встановивши строк для вчинення таких дій.

Своє клопотання обґрунтував наступними доводами.

09.04.2025 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача».

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону №4292 положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом.

Зокрема, представник відповідача покликається на відповідні правові норми а саме: ч.2 ст. 391, ч.5 ст.390 ЦК України, ч.4 ст.177, ч.2 ст.185 ЦПК України

Враховуючи наведені норми Закону вважає, що прокурору необхідно, з урахуванням наданої оцінки спірної земельної ділянки, надати документ, що підтверджує внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, що є обов`язковою умовою для вирішення спору.

29 липня 2025 року керівником Здолбунівської окружної прокуратури подано заперечення на клопотання про залишення позовної заяви без руху. Вважає вказане клопотання безпідставним та просить суд відмовити в його задоволенні з наступних підстав.

Так, матеріалами справи підтверджено, що метою отримання спірної земельної ділянки було не створення та ведення фермерського господарства відповідачем одноосібно або з членами родини, а отримання її безкоштовно, за пільговою процедурою поза конкурсом, без проведення земельних торгів.

Наведені обставини справи свідчать про те, що на момент вибуття земельної ділянки з власності держави жодної відплатної угоди не було укладено, а отже держава в особі її уповноважених органів не отримала жодної грошової компенсації чи іншого еквівалентного майнового зиску.

Згідно з вимогами ч.1 ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Як вбачається з матеріалів даної справи, прокурором подано до суду позовну заяву про витребування у ОСОБА_1 , ТОВ «Акріс Агро Груп» земельної ділянки, яку ОСОБА_1 набуто безоплатно, в порядку ст.387 ЦК України (витребування майна із чужого незаконного володіння).

Отже, відсутні підстави застосування судом ч.5 ст.390 ЦК України в частині внесення прокурором грошових коштів як компенсації добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна на депозитний рахунок суду.

Також, через канцелярію суду відповідачем ОСОБА_1 подано суду письмову заяву про залишення позову без розгляду. В обгрунтування поданої заяви вказує на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. В позовній заяві прокурора необгрунтовано необхідність звернення до суду в інтересах держави, необхідність захисту цих інтересів, підстави для звернення до суду. Здолбунівська міська рада цілком спроможна захистити права та інтереси громади самостійно. Для цього в громади є бюджет, юридичний і земельний супровід. Прокурор звертаючись до суду з позовом не обгрунтував та не довів бездіяльність компетентного органу.

Представник відповідача "Акріс Агро Груп" та відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, у відповідності з ст.128 ЦПК України, заяви про відкладення розгляду справи не подавали.

Прокурор Макаренко О.Ю. подала клопотання в якому просить провести підготовче засідання без її участі, позов підтримує повністю, щодо задоволення клопотань та заяв відповідачів заперечує.

Суд вважає за можливе провести підготовче судове засідання без участі учасників процесу.

Дослідивши матеріали справ, суд приходить до наступних висновків.

Щодо клопотання представника відповідача ТОВ «Акріс Агро Груп» адвоката Лук`янчука С.М. про залишення позовної заяви без руху.

У поданій до суду позовній заяві керівник Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Здолбунівської міської ради просить на підставі ст.387 ЦК України витребувати з володіння ОСОБА_1 та ТОВ «Акріс Агро Груп» у комунальну власність на користь Здолбунівської міської територіальної громади в особі Здолбунівської міської ради земельну ділянку площею 2,8438 га., кадастровий номер :00:001:0337 (реєстраційний номер: 226).

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.3 ЦПК України, провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України (в редакції чинній на час звернення прокурора до суду) до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

09 квітня 2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» №4292-ІХ від 12 березня 2025 року, згідно з яким ст.390 ЦК України доповнено ч.5 наступного змісту: «Суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві».

Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.

Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. Порядок компенсації, передбачений цією частиною, не застосовується щодо об`єктів приватизації, визначених Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Для цілей цієї статті під вартістю майна розуміється вартість майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви».

Частину 4 статті 177 ЦПК України доповнено абзацом 2 такого змісту: «У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви».

Статтю 265 ЦПК України доповнено частиною 14 такого змісту: «У разі відмови у задоволенні позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду суд вирішує питання про повернення позивачу внесених ним на депозитний рахунок суду грошових коштів як компенсації вартості майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, а у разі задоволення позову - про перерахування грошових коштів на користь добросовісного набувача».

Відповідно до ч.11 ст.187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Згідно з вимогами ч.1 ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до положень ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо: 1) воно було продане або передане у власність у порядку, встановленому для виконання судових рішень; 2) воно було продане такому набувачеві на електронному аукціоні у порядку, встановленому для приватизації державного та комунального майна.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Як вбачається з матеріалів даної справи, прокурором подано до суду позовну заяву про витребування у ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2,8438 га., кадастровий номер :00:001:0337 (реєстраційний номер: 226), яку він набув безоплатно, в порядку ст.387 ЦК України, витребування майна із чужого незаконного володіння.

Згідно з положенням ч.4 ст.177 ЦПК України про обов`язок позивача додати до позову документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, застосовується виключно щодо позовних вимог про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача (ст.388 ЦК України), і на думку суду не підлягає застосуванню до вимог щодо витребування майна із чужого незаконного володіння (ст.387 ЦК України).

З огляду на системний аналіз ст.ст.387, 388, 390 ЦК України, добросовісним набувачем є особа, яка набула спірне майно не безоплатно, а за відплатним договором.

Що стосується заяви відповідача ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду, то суд приходить до наступних висновків.

Згідно п.1 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності.

Відповідно до частин третьої та четвертої ст.56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також, може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Згідно з частинами третьою та четвертою ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 у справі № 912/2385/18 зазначено, що Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави, дана правова позиція узгоджується з останніми позиціями ВСУ, зокрема, у постанові ВС від 13.04.2022 р. справа №815/1484/18.

У Рішенні від 05 червня 2019 року № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Так, підставність звернення прокурора в інтересах держави із вказаним позовом обґрунтована тим, що, Здолбунівською окружною прокуратурою на адресу Здолбунівської міської ради скеровано лист від 13.12.2023 №54-1850вих-23 про наявні підстави для вжиття заходів цивільно-правового характеру щодо витребування у комунальну власність спірної земельної ділянки.

Однак, як вбачається з листа Здолбунівської міської ради № 2780/03-20/23 від 19.12.2023, остання, заходи претензійно-правового характеру щодо витребування земельної ділянки не вживала.

Зазначають, що саме в цьому полягає нездійснення органом місцевого самоврядування захисту інтересів держави (територіальної громади), який не звернувся в належний спосіб до суду для витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння та користування. Порушення охоронюваного законом інтересу держави полягає, зокрема, в порушенні інтересів територіальної громади, як законного власника вказаної земельної ділянки, а відсутність належного владного контролю на вказаному напрямі створює сприятливі умови для незаконного використання земель.

Відтак, вказана обставина свідчить про те, що у випадку закінчення строку позовної давності інтереси держави могли б залишитись не захищеними.

Так, судом встановлено, що звернувшись в досудовому порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надавав можливість Здолбунівський міській раді відреагувати на порушення інтересів держави, а саме подання позову до суду. Проте, Здолбунівська міська рада Рівненської області, жодних заходів протягом розумного строку не вжила.

"Інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 зі справи №806/1000/17, від 26.07.2018 у справі №926/1111/15, від 08.02.2019 у справі № 915/20/18).

Керівник Здолбунівської окружної прокуратури Рівненської області звернувся до суду в інтересах держави та в нього були підстави для здійснення прокурором представництва інтересів держави в суді у даній справі, оскільки мали місце виключні випадки для представництва прокурора, передбачені статтею 23 Закону України «Про прокуратуру».

На підставі вищезазначеного, доводи сторони відповідача щодо залишення позову без розгляду є необґрунтованими, тому підстав для застосування судом п.1 ч.1 ст.257 ЦПК України немає.

29 липня 2025 року прокурор Макаренко О.Ю. подала заяву, в якій просить суд закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду, позов підтримує повністю.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання представника відповідача ТОВ «Акріс Агро Груп» адвоката Лук`янчука С.М. про залишення позовної заяви без руху та заяви відповідача ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду, інших клопотань сторони та їх представники не подавали, клопотання про відкладення розгляду справи відсутні суд вважає за можливе провести підготовче засідання та вирішити питання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

Положеннями ст.189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду, закриття провадження у справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Згідно п.15 ч.2 ст.197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд: призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

Судом виконані вимоги ст.197-198 ЦПК України, а тому є підстави для завершення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду

На підставі викладеного , керуючись ст.ст.175, 177, 187, 196-198, 200, 211, 258, 260, 353 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Представнику відповідача ТОВ «Акріс Агро Груп» адвокату Лук`янчуку С.М. відмовити у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без руху та зобов`язання позивача внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі вартості спірної земельної ділянки, встановивши строк для вчинення таких дій.

ОСОБА_1 в задоволенні заяви про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Закрити підготовче провадження та призначити цивільну справу за позовом Керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Здолбунівської міської ради Рівненського району Рівненської області до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Акріс Агро Груп" до судового розгляду по суті в судовому засіданні о 14:30 годині 15 вересня 2025 року у приміщенні Здолбунівського районного суду Рівненської області за адресою: вул.Незалежності, 10, м.Здолбунів, Рівненської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя