Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

29 липня 2025 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Волкової Н.С.,

за участю секретаря Заїчко Д.Ю.,

представника відповідача Ковтуна А.В.,

представника відповідача Харченко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-, -

В С Т А Н О В И В :

1. Позиції сторін, процесуальні дії

1.1. ОСОБА_1 звернулася через свого представника до Черкаського районного суду Черкаської області з позовною заявою до Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позову позивач вказала, що 07.07.2024 о 14 годині на а/д Р1 «Канів-Черкаси-Чигирин-Кременчук» км57+450м, адміністративні межі якої належать до Черкаського району, ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Lexus E S350» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду, чим порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 25.07.2024 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу марки Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована згідно полісу № 218839313 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності у АТ «СГ «ТАС»(приватне).Позивач, як потерпіла (власник автомобіля), звернулась до страхової компанії АТ «СГ «ТАС»(приватне) з відповідною заявою за відшкодуванням шкоди внаслідок ДТП, але шкода була відшкодована не в повному обсязі, лише в розмірі 36 750 грн.,а згідно рахунку-фактури № 260924, який надала організація, що виконувала ремонтні роботи, сума ремонту з урахуванням запасних частин, склала 81 850 грн., тобто різниця в розмірі 45 100 грн.має бути компенсовано за рахунок АТ «СГ «ТАС»(приватне).

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яку скоїв відповідач ОСОБА_2 , позивачці, як власниці пошкодженого транспортного засобу, було спричинену моральну шкоду, яка полягала у психологічно-душевних стражданнях з приводу пошкодження її автомобіля та вимушених негативних змінах в житті, тому що у неї з`явилась необхідність відстоювати свої права у судовому порядку.

На підставі викладеного позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить:

- стягнути з Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (приватне) суму матеріальної шкоди в розмірі 45 100 грн.;

- стягнути з ОСОБА_2 , моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.;

- стягнути з Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»(приватне) та ОСОБА_2 , судові витрати та витрати, пов`язані з розглядом справи, що складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 грн.

1.2. Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Ковтун А.В. надав до суду відзив, в якому вказав, що шкода спричинена відповідачем позивачу була спричинена через необережність, без прямого умислу, тому розмір моральної шкоди є неадекватним нанесеній моральній шкоді. Виходячи із засад розумності та справедливості відповідач визнає розмір моральної шкоди в сумі 1000грн.

1.3. Представник відповідача AT «СГ «ТАС» (приватне) надав відзив, в якому вказав, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована AT «СГ «ТАС» (приватне) за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів HP № 218839313 від 01.01.2024 з лімітом відповідальності за шкоду завдану майну 3-х осіб в сумі - 160 000 грн. та франшизою - 3 200 грн. З відповідним письмовим повідомленнями про ДТП до AT «СГ «ТАС» (приватне) представник Іщенко С.П. (водій ОСОБА_3 ) звернулася 10.07.2024.В це й же день (10.07.2024) автомобіль «Lexus», д.н. НОМЕР_2 . в присутності ОСОБА_3 , було оглянуто представником AT «СГ « ТАС» (приватне) Педаном С.А., про що було складено відповідний акт огляду, який підписано представником AT «СГ «ТАС» (приватне) Педаном С.А. та представником ОСОБА_1 (водієм ОСОБА_3 ) За результатом огляду вище вказаного автомобіля AT «СГ «ТАС» (приватне) порахувало суму нанесеного збитку власнику автомобіля Lexus», д.н. НОМЕР_2 ( ОСОБА_1 ), який згідно розрахунку становив - 40 000 грн. За вирахуванням франшизи за полісом ( 3 200 грн.)сума страхового відшкодування, яку AT «СГ «ТАС«(приватне), згідно заяви ОСОБА_1 , становила:(40 000 грн. - 3 200 грн. = 36 800 грн. В заяві від 10.09.2024 про страхове відшкодування ОСОБА_1 до AT «СГ «ТАС»(приватне) зазначено, що ОСОБА_1 «погоджується з тим, що розмір страхового відшкодування складає 36 800 грн., з вирахуванням франшизи (3 200 грн.) та не наполягає на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна», а тому, згідно наданих до AT «СГ «ТАС»(приватне) ОСОБА_1 та ОСОБА_3 документів AT «СГ «ТАС»(приватне) повністю виконала свої зобов`язання перед ОСОБА_1 згідно Закону та умов Полісу і немає жодних правових підстав для проведення будь-яких інших доплат(виплат).

1.4. Ухвалою суду від 30.04.2025 було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

1.5. В судове засідання представник позивача не з`явився, у поданій до суду заяві просив розглянути справу без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримав, просив вирішити питання щодо судових витрат та витрат на правову допомогу.

Представник відповідача AT «СГ «ТАС» (приватне) в судовому засіданні позов не визнав, просив у задоволенні позовних вимог до AT «СГ «ТАС» (приватне) відмовити, з підстав викладених у відзиві.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Ковтун А.В. в судовому засіданні позов не визнав, просив у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 відмовити, з підстав викладених у відзиві.

2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин

2.1. Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 автомобіль марки «Lexus E S350», 2012 р.в., державний номерний знак НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_1 .

2.2. Згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів HP № 218839313 від 01.01.2024 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована AT «СГ «ТАС» (приватне) з лімітом відповідальності за шкоду завдану майну 3-х осіб в сумі - 160 000 грн. та франшизою - 3 200 грн.

2.3. Відповідно до копії постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 25.07.2024 у справі № 707/1902/24 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. З постанови суду вбачається, що 07.07.2024 о 14 годині на а/д Р1 «Канів-Черкаси-Чигирин-Кременчук» км57+450м, адміністративні межі якої належать до Черкаського району, ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Lexus E S350» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду, чим порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постанова набрала законної сили 29.07.2024.

2.4. Згідно з письмовим повідомленням №15707/34/2024 від 10.07.2024 представник ОСОБА_1 (водій ОСОБА_3 ) повідомила AT «СГ «ТАС» про ДТП, яка мала місце 07.07.2024 за участю автомобіля «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля «Lexus E S350» д.н.з. НОМЕР_2 .

Згідно з письмовим повідомленням №010903/34/2024 від 10.07.2024 представник ОСОБА_2 повідомив AT «СГ «ТАС» про ДТП, яка мала місце 07.07.2024 за участю автомобіля «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля «Lexus E S350» д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідно до акту огляду транспортного засобу від 10.07.2024, проведено огляд автомобіля «Lexus E S350» д.н.з. НОМЕР_2 за участю представника страховика Педана С. та представника потерпілого ОСОБА_3 , в якому зафіксовано пошкодження, які отримав транспортний засіб «Lexus E S350» д.н.з. НОМЕР_2 , під час дорожньо-транспортної пригоди та перелічено назви пошкоджених деталей та описано суть пошкоджень.

Відповідно до страхового акту № 21303/34/924 від 12.09.2024 сума страхового відшкодування власнику транспортного засобу «Lexus E S350» д.н.з. НОМЕР_2 становить 36 800грн.

Згідно із заявою про страхове відшкодування від 10.09.2024, ОСОБА_4 звернулася до

AT «СГ «ТАС» (приватне) відповідно до ст. 35 та пп.а) ст.41.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про здійснення відшкодування шкоди заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу «Lexus E S350» д.н.з. НОМЕР_2 , під час дорожньо-транспортної пригоди 07.07.2024, в якій зазначила, що погоджується з тим, що розмір страхового відшкодування складає 36 800 грн., з вирахуванням франшизи (3 200 грн.) та не наполягає на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Отримання вище вказаної суми в розмірі 36 800,00 грн. позивач підтверджує в своїй позовній заяві та не спростовується сторонами у справі

2.5. Згідно з рахунком-фактурою №260924 від 25.09.2024, вартість відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу марки «Lexus E S350» д.н.з. НОМЕР_2 склала 81850,00 грн. Сума ремонту вказана без ПДВ.

3. Релевантні джерела права

3.1. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

3.2. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з п. 12. 1 ст. 12 Закону № 1961-IV розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 вищевказаного Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У пункті 36.2 статті 36 вищевказаного Закону вказано, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

3.3. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

3.5. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року у справі № 213/2186/16-ц (провадження № 61-2517св19) зроблено висновок про те, що при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають такі обставини: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в заподіянні шкоди.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 квітня 2022 року у справі № 748/359/20 (провадження № 61-8641св21) зроблено висновок про те, що будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз, тим більше, якщо така компенсація стосується юридичної особи. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним. Отже, рівень моральних страждань визначається не видом правопорушення і не складністю цього правопорушення, а моральними стражданнями потерпілого внаслідок заподіяння йому шкоди та значенням наслідків цього правопорушення для його особистості, що і зумовлює розмір суми компенсації моральної шкоди. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди одразу визначається потерпілим у позовній заяві, хоча остаточне рішення про розмір компенсації моральної шкоди приймається судом.

4. Оцінка доказів та аргументів сторін

4.1. Стосовно вимог позивачки до АТ «СГ «ТАС»(приватне) суд зазначає наступне.

Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу марки Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована згідно полісу № 218839313 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності у АТ «СГ «ТАС»(приватне).Ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну 160000 грн., франшиза 3200 грн.

За обставинами справи встановлено, що страхова компанія на виконання умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів забезпечила проведення у встановлений строк огляд пошкодженого транспортного засобу, здійснила розрахунок страхового відшкодування, і за заявою позивача, яка містить згоду з розміром визначеного страхового відшкодування, виплатила їй страхове відшкодування в розмірі 36 800 грн., що підтверджується достатніми доказами та не заперечується учасниками справи.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що страховиком сплачено позивачу згідно наведеного вище полісу обов`язкового страхування 36800грн., в той час як ліміт відповідальності складав 160000 грн. При цьому, суд враховує, що позивачка, отримуючи кошти у вказаній сумі, погодилася із розміром збитку, який було зафіксовано у страховому акті та у заяві позивача про страхове відшкодування, будь-яких зауважень чи претензій позивачкою не надано. Відтак, шкода в розмірі 36800 грн. є фіксованою та погодженою сторонами. При цьому ОСОБА_1 не оспорила дії страхової компанії відповідача щодо встановленого нею збитку та отримала розмір страхового відшкодування у визначеному розмірі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (приватне) суми матеріальної шкоди в розмірі 45 100 грн. є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

4.2. Стосовно вимог позивачки до відповідача ОСОБА_2 суд зазначає, що цей відповідач ані у відзиві, ані у повідомленні про ДТП не заперечував своє вини у пошкодженні транспортного засобу позивачки.

На думку суду, будь-яка людина відчує достатньо інтенсивні душевні страждання у формі хвилювання та занепокоєння внаслідок раптового протиправного пошкодження її цінного майна (транспортного засобу). Такі душевні страждання неминуче призводять до негативних змін в емоційному стані особи, а саме пошкодження майна неминуче призводить до необхідності особі змінювати свій звичайний життєвий уклад, вживати заходів для ремонту чи заміни майна тощо.

З іншого боку, суд враховує поведінку відповідача ОСОБА_2 , який визнав свою вину у завданні шкоди майну позивачки. Така поведінка відповідача могла певною мірою полегшити душевні страждання позивачки.

Суд вважає, що з урахуванням характеру та ступеню пошкодження цінного майна позивачки, а також з урахуванням поведінки відповідача, розумним, справедливим та адекватним розміром відшкодування моральної шкоди на користь позивачки з боку винуватця у завданні шкоди буде сума в розмірі 3000 грн. Виплата вказаної суми на користь позивачки не призведе до її безпідставного збагачення, оскільки ця сума є співрозмірною тим душевним стражданням, яких позивачка зазнала внаслідок неправомірної поведінки стосовно її майна.

Отже, належить частково задовольнити вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивачки в якості відшкодування моральної шкоди грошової суми в розмірі 3000 грн.

5. Розподіл судових витрат

5.1. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зі змісту ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що у разі якщо позов подається одночасно до кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову.

Понесення позивачем судових витрат зі сплати судового збору підтверджується квитанцією № 9Т6Т-КЕ24-ЕQ5Е від 25.04.2025 на суму 1211,20 грн.

З вищенаведеної мінімальної ставки судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп. лише 9,98% (тобто 120,87 грн.) було сплачено за вимоги до ОСОБА_2 , а інша сума 1090,33грн. була сплачена за вимоги до страхової компанії.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково (задоволено 60% вимог до ОСОБА_2 та відмовлено у задоволені вимог до АТ «СГ «ТАС»(приватне), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки суму понесених судових витрат в розмірі 80,57 грн. (60% від 120,87 грн.) пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

5.2. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Судом встановлено, що 29.09.2024 між позивачкою ОСОБА_1 та адвокатом Бовшиком М.Ю. був укладений договір про надання правничої допомоги № 121 від 29.09.2024, що підтверджується фактом видачі відповідного ордеру.

На підтвердження суми понесених судових витрат на правничу допомогу, стороною позивача суду надано: акт прийому-передачі виконаних робіт від 25.04.2025 до договору №121 від 29.09.2024, детальний опис робіт виконаних адвокатом, та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 25.04.2025, відповідно до яких розмір гонорару адвоката згідно договору про надання правової допомоги становить 5000 грн.

Зі змісту опису виконання робіт (надання послуг) загальна сума за надані адвокатом послуги складає 5000 грн.: консультація -1000 грн. ( 1 година), вивчення та надання правової оцінки письмовим документам 500 грн. (30 хвилин), підготовка процесуальних документів 500 грн. (30 хвилин), підготовка позовної заяви та письмових доказів 3000 грн. (3 години).

Суд вважає, що сума в розмірі 5000 грн. за надання позивачу правничої допомоги у цій справі відповідає складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, значенню справи для сторін.

Разом з тим суд враховує, що позов в частині вимог до відповідача ОСОБА_2 задоволено частково на суму 3000 грн. і вказана сума від суми позовних вимог до ОСОБА_2 в розмірі 5000 грн. складає 60 %, у відсотковому співвідношенні до розміру задоволених позовних вимог. Тобто, було відмовлено у задоволенні 40 % вимог до ОСОБА_2 .

Отже, на підставі п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з позивачки на користь відповідача слід стягнути суму витрат на правову допомогу в розмірі 2000 грн., що складає 40 % від 5000 грн. Такий розмір витрат є співмірним з наведеними вище судом критеріями та фактичними обставинами цієї справи, а також є пропорційним розміру тих вимог, у задоволенні яких було відмовлено судом.

5.3. Стосовно витрат відповідача на правничу допомогу суд зазначає, що 05.05.2025 відповідач ОСОБА_2 та адвокат Ковтун А.В. уклали договір про надання правової допомоги, що підтверджується фактом видачі відповідного ордеру та копією самого договору.

На підтвердження суми понесених судових витрат на правничу допомогу, стороною відповідача суду надано: детальним описом робіт необхідних для надання правничої допомоги під час розгляду справи № 707/1500/25 та актом виконаних робіт від 16.05.2025, в яких вказано, що розмір гонорару адвоката згідно договору про надання правової допомоги становить 5000 грн., прибутковим касовим ордером№ 100 від 16.05.2025 про перерахування ОСОБА_2 на користь адвоката Ковтуна А.В. згідно з договором про надання правової допомоги від 05.05.2025 суми коштів в сумі 5000 грн.

Суд вважає, що сума в розмірі 5000 грн. за надання відповідачу правничої допомоги у цій справі відповідає складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, значенню справи для сторін. Виходячи з пропорції задоволених вимог (60% вимог задоволено, відповідно у задоволенні 40 % вимог відмовлено), з відповідача на користь позивача слід стягнути суму в розмірі 3000грн. в якості відшкодування витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Враховуючи часткове задоволення позову та стягнення витрат на правову допомогу з обох сторін, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача, на якого покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю відповідачу ОСОБА_2 .. Ця різниця складає 1000 грн. (3000-2000 грн.).

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 289, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 3 000 (три тисячі) грн.

Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 80 (вісімдесят) грн. 57 коп. та витрати на отримання правової допомоги в сумі 1000 (одна тисяча) грн.

Позивач: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», , місцезнаходження: просп. Берестейський, 65, м. Київ.

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття по станови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Повний текст рішення складено та підписано 01.08.2025.

Суддя: Н. С. Волкова