Справа № 364/561/25
Провадження № 2/364/316/25
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

28.07.2025 , суддя Володарського районного суду Київської області Моргун Г. Л.,

ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовом

ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , № тел. НОМЕР_2 , електронна адреса та електронний кабінет відсутні)

представник позивача Лютий Олег Віталійович ( адвокат, НОМЕР_3 , вул. І. Франка, 14, селище Гребінка, Білоцерківський район, Київська область, 08662, № тел: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , е-пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 , наявний електронний кабінет)

до

ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_3 , № тел: НОМЕР_7 , засоби електронного зв`язку та електронний кабінет відсутні);

третя особа без самостійних вимог:

Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Київ) ( , місцезнаходження: бульвар Олександрійський, 94, м. Біла Церква, Київська область, 09113, е-пошта: , наявний електронний кабінет),

про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та припинення стягнення аліментів на утримання дитини,

установила:

27.06.2025 до Володарського районного суду Київської області, засобами поштового зв`язку надійшла зазначена позовна заява.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано судді Моргун Г.Л.

Ознайомившись з матеріалами справи, доходжу висновку про необхідність залишення даної справи без руху з огляду на наступне

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен перевірити належність справи до їх юрисдикції та підсудності.

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно інформації, яка міститься у позовній заяві відповідачка: ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_6 ), проживає за адресою: АДРЕСА_3 , що не відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Володарського районного суду Київської області.

Відповідно до ч. 8 ст. 187 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Одночасно судом було вчинено запити, 01.07.2025 до ЄДДР де отримано відповідь № 1531802, щодо відсутності зареєстрованого місця проживання відповідачки.

01.07.2025 суд звернуся до ЦНАПу Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області та 02.07.2025 Центр надання адміністративних послуг Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області надав інформацію, що інформація щодо реєстрації місця проживання громадянки ОСОБА_2 по Володарській територіальній громаді - відсутня.

У зв`язку з наведеним, суд 03.07.2025 направив запит щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідачки до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області та 23.07.2025 отримав відповідь про відсутність інформації щодо ОСОБА_2 .

Посилання позивача у його позовній заяві на положення ст .446 ЦПК України та на ч. 1 ст. 28 ЦПК України як обґрунтування підсудності справи помилкові та судом до уваги не беруться. Наразі позивач звертається з вимогою про припинення стягнення аліментів, а не ставить перед судом процесуальні питання, пов`язані з виконанням судового рішення, щодо стягнення аліментів. Щодо положень ч.1 ст. 28 ЦПК України, слід звернути увагу позивача, що нормами вказаної статті визначено вичерпний перелік позовів, які можуть бути пред`явлені за правилами альтернативної підсудності за вибором позивача, в тому числі, і позовів, пов`язаних з аліментами, а саме стягнення аліментів, збільшення їх розміру, стягнення неустойки(пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів та зміну способу їх стягнення. Розширеному тлумаченню цей перелік не підлягає.

Отже, у даному випадку положення ст. 28 та ст. 446 ЦПК України не можуть бути застосовані, оскільки не передбачають права вибору підсудності у справах про припинення стягнення аліментів.

Будь-яких відомостей або документів на підтвердження наявності передбачених законом обставин, які б вказували на підсудність справи Володарському районному суду Київської області, матеріали позовної заяви не містять.

Статтею 125 Конституції України визначено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Так, підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 27-30 ЦПК).

Наразі у суду відсутня інформація про зареєстроване місце проживання/перебування ОСОБА_2 , а суд позбавлений можливості самостійно встановити таку, оскільки відповідно до положень ст. 175 ЦПК України таку інформацію зобов`язаний надати позивач при зверненні до суду .

Крім того, в матеріалах справи відсутні підтверджені належними та допустимими доказами відомості про останнє відоме місце проживання або перебування відповідачки або ж відомості про місцезнаходження майна відповідачки або місце її роботи на території Володарської територіальної громади саме у межах територіальної юрисдикції Володарського районного суду Київської області.

Отже, підстав для визначення підсудності справи Володарському районному суду Київської області відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України або частини дев`ятої чи десятої статті 28 ЦПК України з матеріалів справи не встановлено.

З урахуванням того, що в справі відсутня будь-яка інформація щодо адреси місця реєстрації відповідача, суд позбавлений можливості направити дану справу за підсудністю до належного суду.

Крім того, позивач не зазначає громадянином якої держави є відповідачка. Отже, позивачу слід підтвердити належними та допустимими доказами дані щодо громадянства відповідачки, оскільки у разі відсутності у відповідачки громадянства України підлягають застосуванню положення Закону України «Про міжнародне приватне право».

Одночасно суд звертає увагу позивача, що до матеріалів позову долучено неналежні письмові докази, зокрема : рішення Тетіївського районного суду Київської області ( справа № 2-91/11) про розірвання шлюбу; рішення Володарського районного суду Київської області (справа № 2-267/11) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, які засвідчені власноруч представником позивача.

Натомість засвідчення копій документів, що видаються органами державної влади, здійснюється на підставі Національного стандарту ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», згідно з наказом ДП «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01.07.2020 № 144 який з 1 вересня 2021 року набрав чинності.

З 01.09.2021 юрособам треба оформляти службові документи саме згідно з ДСТУ 4163:2020, чия дія поширюється на державні органи, органи місцевого самоврядування, установи, підприємства, організації та інших юридичних осіб незалежно від їхнього функціонально- цільового призначення, рівня і масштабу діяльності та форми власності.

Таким чином підприємства застосовують ДСТУ 4163:2020 обов`язково, а ФОПи можуть застосовувати цей стандарт за бажанням. Дія стандарту №?55 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації» припинено з 01 вересня 2021 року.

Тобто до позовної заяви долучено судові рішення не посвідчені (не завірена копія), як того вимагає та передбачає інструкція з діловодства в місцевих та апеляційних судах України (копія судового рішення, виготовлена апаратом суду у паперовій формі, засвідчується відповідальною особою апарату суду та відповідною печаткою суду із зазначенням дати. На копії судового рішення, що набрало законної сили, зазначається дата набрання ним чинності. Копії судових рішень, що набрали законної сили або підлягають негайному виконанню повинні бути прошиті, пронумеровані, засвідчені та скріплені відповідною печаткою суду).

Вказуючи на належність засвідчення копії слід зазначити, що лише у разі якщо неможливо видати копію судового рішення в суді, який ухвалив судове рішення, така копія може бути виготовлена з ЄДРСР за заявою особи судом, якому визначено територіальну підсудність справ, або судом апеляційної інстанції за підсудністю, встановленою законом.

Однак, ніхто не клопочеться перед судом, про долучення до матеріалів справи належної копії зазначених вище письмових доказів та не вказує, що вони позбавлені можливості самостійно отримати такі.

Враховуючи викладене, суддя дійшла висновку, що наявні перешкоди для прийняття позовної заяви до свого провадження.

Згідно правил ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 даної статті в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, на виконання вимог ухвали позивачу слід надати суду :

-інформацію стверджену належними доказами, яка підтверджує, що останнє відоме зареєстроване в установленому законом порядку місце проживання чи перебування відповідачки, або відомості про місцезнаходження майна чи місця роботи відповідачки знаходилося чи знаходиться у межах територіальної юрисдикції Володарського районного суду Київської області;

- належним чином засвідченні копії судових рішень долучені до матеріалів позовної заяви.

Слід зауважити, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням у доступі до правосуддя. Так, згідно з практики Європейського суду з прав людини, сформульовану, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31) зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

При цьому враховую позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, пункту 55 справи "Креуз проти Польщі", що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти ("Kreuzv. Poland" N 28249/95).

З огляду на встановлені обставини та наведені вимоги закону, подану позовну заяву слід залишати без руху та надати позивачу строк для усунення виявлених недоліків. Роз`яснити положення ч. 3 ст. 185 ЦПК України, за якими в разі, якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И Л А :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ;

третя особа без самостійних вимог: Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Київ),

про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та припинення стягнення аліментів на утримання дитини, - залишити без руху.

Повідомити позивача та його представника про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви в десятиденний строк з дня отримання її копії.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду у зазначений строк, позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими документами.

Копію ухвали направити позивачу та його представнику не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Г. Л. Моргун