Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4479/25
Номер провадження2/711/2174/25
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
29 липня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого - судді Казидуб О.Г.
при секретарі: Шульга А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Героїв Дніпра 31» до ОСОБА_1 про стягнення простроченої заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території, -
03 червня 2025 року ухвалою суду справу прийнято до свого провадження, відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з викликом сторін.
Представник позивача за дорученням в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Також зазначено, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд їх задоволити. Проти заочного рішення не заперечують.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про причину неявки суду не повідомила, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи рекомендованим листом, що є належним повідомленням сторони про день та час розгляду справи та шляхом розміщення Оголошення на веб-сайті «Судова влада». Відзив на позовну заяву подано не було.
Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, та зі згоди позивача щодо такого порядку розгляду справи, викладеної в позовній заяві.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).
Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
В судовому засіданні встановлено, що як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо об`єкта нерухомого майна № 415805649 від 28.02.2025 року, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_3 .
17 квітня 2024року за наслідком проведення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 було ухвалено рішення, яке оформлене протоколом №1 від 17.04.2024р., яким вирішено затвердити розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території з 01.09.2021р. по 30.04.2024р. у розмірі 4,59 грн. з 1 кв.м. загальної площі квартири, а з 01.05.2024р. у розмірі 5,95 грн.
Оскільки відповідачка в добровільному порядку не здійснює погашення заборгованості з оплати внеску на утримання будинку та прибудинкової території, то позивач звернувся до суду з даним позовом та вимагає стягнути вказану суму заборгованості.
Тож між сторонами існує спір щодо обов`язку відповідача по здійсненню оплати житлово-комунальних послуг, який виник з правовідносин, що регулюються нормами Житлового кодексу України (далі ЖК), Цивільного кодексу України (далі ЦК), Закону України від 09.11.2017р. №2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон №2189), Закону України від 14.05.2015р. №417-VIII «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі Закон №417) тощо.
Надаючи оцінку обставинам спірних правовідносин суд виходить з наступного.
Статтею 13 Конституції України передбачено, що власність зобов`язує. Вказана норма кореспондується зі статтею 322 ЦК, яка передбачає, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 7 Закону №417 передбачено, що співвласники квартир у багатоквартирному будинку зобов`язані, зокрема:
- забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку;
- забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку;
- виконувати рішення зборів співвласників;
- забезпечувати додержання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин;
- забезпечувати поточний огляд і періодичне обстеження прийнятого в експлуатацію в установленому законодавством порядку багатоквартирного будинку протягом усього життєвого циклу будинку та нести відповідальність за неналежну експлуатацію згідно із законом;
- своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.
Згідно ч. 2 ст. 7 Закону №417 кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 Закону №417 витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.
По обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що управління багатоквартирним будинком, в якому відповідачка має на праві власності квартиру площею 51,9 кв.м., здійснюється об`єднанням співвласників такого будинку. Рішенням загальних зборів співвласників був затверджений тариф на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 4,59 грн. з 1 кв.м. загальної площі квартири, починаючи з 01.09.2021р. по 30.04.2024р., а з 01.05.2025р. в розмірі 5,95 грн. За таких обставин позивач правомірно та обґрунтовано здійснював нарахування щомісячних платежів по квартирі відповідачки в розмірі 238,22 грн. на місяць (4,59грн. * 51,9 кв.м.) в період часу з 01.11.2022р. до 01.05.2024р. та в період часу з 01.05.2024р. до 28.02.2025р. в розмірі 308,81 грн. (5,95грн. х 51,9 кв.м.), а відповідачка зобов`язана була здійснювати оплату таких внесків.
До житлово-комунальних послуг належать, зокрема: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку (п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону № 2189).
Відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст. 1 цього Закону №2189 споживачем житлово-комунальних послуг є індивідуальний чи колективний споживач. Крім того, згідно ч. 1 ст. 9 Закону №2189 споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
За змістом ст.ст. 67-68, 162 ЖК наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).
Відповідачкою до суду не надано доказів та будь-яких претензій щодо неналежної якості наданих послуг, як і не надано доказів на спростування обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
Відповідно до ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить з наступного.
Відповідні судові витрати по справі складаються із витрат, понесених позивачем. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн. Крім того, у зв`язку із зверненням до суду позивачем було понесені витрати з оплати правової допомоги в розмірі 1 500 грн.
Оскільки, позовні вимоги позивача підлягають до повного задоволення, а отже, на підставі ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України, до стягнення із відповідачки на користь позивача підлягають і судові витрати в загальній сумі 4 528 грн., які складаються із судового збору в розмірі 3 028 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 1 500 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 5, 11-13, 81, 83, 89, 137, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Героїв Дніпра 31» до ОСОБА_1 про стягнення простроченої заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем - в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий: О. Г. Казидуб