Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №346/1847/25

Провадження № 2/348/800/25

21 липня 2025 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі судді Матолич В.В., за участю секретаря судового засідання Буратчук О.В., розглянув в режимі відеоконференції у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Відшкодування" до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

інші учасники: представник позивача ОСОБА_2 ,

представник відповідача ОСОБА_3 .

Процесуальні дії у справі.

14.04.2025 ТзОВ «Юридична компанія «Відшкодування» пред`явила позов, відповідно до якого просить суд стягнути з ОСОБА_1 80000,00 гривень заборгованості за договором про надання юридичних (правових) послуг. В обрунтування позову наведено таке. 18.03.2023 мала місце дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої загинула ОСОБА_4 28.03.2023 між відповідачем та позивачем було укладено договір про надання юридичних (правових) послуг №2023/03/003441. Аналогічні договори були укладені з відповідачем, як представником неповнолітніх дітей. На момент укладення вказаних договорів пред`явлення претензій не було доручено іншим суб`єктам. На виконання умов договору позивач зібрав необхідні документи для виплати страхового відшкодування та подав заяву в АТ «СГ «ТАС» щодо виплати страхового відшкодування. 04.03.2025 страховик повідомив, що у справі ОСОБА_1 прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 320000,00 гривень, кошти виплачено у межах виконавчого провадження №77365419. Так, відповідач подав цивільний позов в межах кримінального провадження №346/4669/23 до страховика і при цьому не повідомив позивача. Договором визначено, що сума гонорару, яка підлягає сплаті позивачу у випадку отримання відповідачем страхового відшкодування становить 25% від суми, а саме 80000,00 гривень. Відповідач на виконання умов договору у добровільно ці кошти позивачу не оплатив. Тому позивач просить стягнути зазначений гонорар з відповідача.

12.05.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у цивільній справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

13.06.2025 на підставі розпорядження №19 проведено повторний розподіл справи у зв`язку з відрахуванням зі штату Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області судді, якому було розподілено справу.

13.06.2025 суд прийняв справу до розгляду після повторного розподілу.

23.06.2025 представник відповідача подав відзив на позов, згідно з яким зазначив, що позов не визнає. 18.03.2023 в результаті ДТП загинула дружина відповідача - ОСОБА_4 . Після ДТП відповідач перебував у пригніченому стані, на його утриманні залишилося двоє неповнолітніх дітей. В цей час представник позивача запропонував послуги щодо отримання відшкодування. Відповідач був заклопотаний похованням дружини та сподівався, що дана компанія візьме на себе питання супроводу кримінального провадження, буде надавати консультації, вживати заходів для отримання виплат у зв`язку зі смерттю дружини відповідача. Тому 28.03.2023 ОСОБА_1 уклав з позивачем договір про надання юридичних (правничих) послуг №2023/03/003441, а також аналогічні договори №2023/03/03442 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_5 та №2023/03/003443 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_6 . Однак позивач не вживав заходів спрямованих на виконання умов договору. Через бездіяльність позивача відповідач був змушений звернутись до адвоката, який діяв як представник потерпілого у ході здійснення кримінального провадження та брав участь у судовому розгляді справи. Так, представник подав цивільний позов у кримінальному провадженні. Після набрання вироком законної сили відповідач отримав виконавчий лист і у межах виконавчого провадження за заявою відповідача про примусове виконання вироку, йому виплатили завдану шкоду. Тому для відповідача було великим здивуванням та обуренням, що позивач, який не вживав жодних заходів для стягнення на користь відповідача шкоди пред`явив позов про стягнення плати за свої послуги.

16.07.2025 представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Зазначила, що у відповідача загинула дружина в ДТП, він уклав договір для отримання юридичних послуг щодо виплати страхового відшкодування. На виконання умов договору позивач надав відповідачу такі послуги: усну консультацію, зібрали пакет документів, звернулись в страхову компанію з листом щодо виплати відшкодування. Для отримання виплат був потрібний вирок, тому страхова компанія очікуючи на ухвалення вироку не здійснювала відшкодування. Після цього позивач не вживав інших заходів на виконання умов договору для забезпечення отримання відповідачем страхового відшкодування. Представник позивача щомісяця, як правило, контактував з відповідачем. Усі послуги позивач надавав відповідачу у телефонному режимі, оскільки офіс компанії знаходиться у м. Львів. Ведення справи відповідача було доручене ОСОБА_7 , яка на даний час уже не працює у компанії. Документи від відповідачач отримував ОСОБА_8 , який також отримав підпис відповідача на примірниках договорів та передав зазначені договори для підписання у офіс компанії. За заявою позивача страхову виплату не було здійснено, оскільки відповідач без повідомлення позивача уклав договір з іншим представником, не розірвавши при цьому договору з позивачем. Оскільки позивач добросовісно виконав усі обов`язки за договором, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню гонорар, який визначений умовами договору.

16.07.2025 відповідач зазначив, що позов не визнає. До адвоката відповідач звернувся, оскільки тривалий час йому не виплачували завдану шкоду, а позивач ніяких дій для отримання відшкодування не вчиняв. Страхова компанія не хотіла здійснювати виплати відповідачу. Представника позивача він бачив лише один раз, коли підписував договори. Документи для отримння страхового відшкодування відповідач збирав самостійно і пересилав позивачу. Від позивача відповідачу телефонували двічі: вперше після укладення договору щодо надання документів, останній раз влітку 2024 року поцікавитися чи отримав відповідач виплату і у ході цієї розмови відповідач повідомив ОСОБА_7 , що найняв адвоката. Натомість ОСОБА_7 не роз`яснила, що у такому випадку слід письмово повідомити офіс і розірвати з ними договір, натомість вона сказала: " ОСОБА_9 " і поклала слухавку. Адвокат, з яким відповідач уклав договір про надання правничої допомоги, намагався зв`язатись з позивачем для організації спільної роботи, однак позивач жодних дій не вчинив. Копії укладених договорів відповідач не отримував від позивача. Він підписав договори і ОСОБА_8 їх забрав. Тому надати договори новому адвокату для ознайомлення відповідач не міг. В силу своєї юридичної необізнаності відповідач не вивчав договір перед підписанням і не знав, що для розірвання договору слід письмово повідомити позивача, а представник позивача, ОСОБА_7 цього відповідачу не роз`яснила. Нового адвоката відповідач найняв через бездіяльність позивача та неналежне виконання позивачем своїх обов`язків за договором.

Суд встановив:

28.03.2023 між позивачем (в особі представника ОСОБА_8 ) та відповідачем було підписано заяву про взаєморозрухунки, відповідно до якої відповідач підтвердив, що не доручав юридичний супровід справи про отримання відшкодування майнової та моральної шкоди, внаслідок ДТП, іншим представникам та у разі отримання відшкодування у добровільному порядку зобов`язався повідомити про це позивача.

28.03.2023 між позивачем та відповідачем було укладено договір №2023/03/003441 про надання юридичних (правничих) послуг, відповідно до пункту 1.1. якого, позивач надає відповідачу юридичні (правничі) послуги, з метою отримання відшкодування заподіяної відповідачу майнової та моральної шкоди, внаслідок ДТП (іншої події), яка відбулася 18.03.2023, а відповідач зобов`язується оплатити такі послуги відповідно до умов договору. Відповідно до п. 6.2 цього договору, розмір гонорару позивача становить суму коштів, що дорівнює 25% (ут.ч. ПДВ) від суми відшкодування перерахованого в інтересах відповідача на банківські рахунки та/або отриманого готівкою, у зв`язку з подією ДТП (у тому числі, в інресах неповнолітніх та/або непрацездатних осіб), незалежно від того, чи безпосереднім отримувачем такого страхового відшкодування є відповідач чи позивач чи треті особи за дорученням відповідача. 28.03.2023 між позивачем та відповідачем, який діяв в інтересах та від імені неповнолітніх дітей було також укладено договори №2023/03/003443 та №2023/03/003442 про надання юридичних (правних) послуг, аналогічного змісту.

03.04.2023 ТзОВ «Юридична компанія «Відшкодування» в інтересах ОСОБА_1 та його неповнолітніх дітей надіслало заяву про виплату страхового відшкодування в АТ «СГ «ТАС», до якої долучили документи, необхідні для здійснення страхової виплати. 14.04.2023 до раніше поданих документів долучили також довідку про втраті годувальника; 04.05.2023 - долучили заповнений фінмоніторинг; 27.09.2023 - долучили копію обвинувального акту; 25.02.2025 - долучили копію вироку суду.

Відповідно до копії довіреності від 27.03.2023, зареєстрованої в реєстрі за №1-7, ОСОБА_1 уповноважив позивача представляти його інтереси та інтереси його дітей з будь-яких питань, що стосуються обставин дорожньо-транспортнох пригоди, яка мала місце 18.03.2023, а також її наслідів, пред`явлення цивільно-правових претензій, які з цього випливають та отримання відшкодування заподіяної моральної шкоди та страхового відшкодування. Для виконання довіреності позивачу надано право, у тому числі, укладати та розривати/припиняти від імені довірителя договорои про надання професійної (правничої) допомоги з адвокатами, адвокатськими бюро, адвокатськими об`єднаннями чи юридичними компаніями щодо представлення його інтересів щодо вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, сплачувати за такими договорами грошові кошти, в тому числі, здійснювати виплату витрат на правову допомогу. Довіреність дійсна до 26.03.2025.

Згідно з витягами щодо перевірки чинності страхових полісів транспортні засоби, за участі яких відбулося ДТП, були застраховані у АТ "СГ "ТАС".

Відповідно до копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28.03.2023, за результатами вчинення ДТП 18.03.2023 було внесено відомості в ЄРДР кримінальне провадження №0000149, правова кваліфікація ч.2 ст.286 КК України. Внаслідок ДТП померла ОСОБА_4 .

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований 21.05.2010, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 21.05.2010 серії НОМЕР_1 .

Батьками ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 04.08.2014 серії НОМЕР_2 .

Батьками ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 30.08.2010 серії НОМЕР_3 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 22.03.2023 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 37 років.

Відповідно до копії вироку Коломийського місткрайонного суду Івано-Франківськорї області від 20.08.2024 у справі №346/4669/23 ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Цивільний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова группа «ТАС» та Товариства з додатковою відповідальністю «Коломийське автотранспортне підприємство» задоволено частково, ухвалено стягнути з Акціонерного товариства «Страхова группа «ТАС» на користь ОСОБА_1 відшкодуванння шкоди, заподіяної смертю потерпілої ОСОБА_4 в розмірі 317000,00 гривень та моральну шкоду в розмірі 80400,0 гривень; з Товариства з додатковою відповідальністю «Коломийське автотранспортне підприємство» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 219600,00 гривень, франшизу в розмірі 3000,00 гривень. Представником відповідача під час розгляду справи був адвокат Клюба П.Р. АТ "СГ "ТАС" було цивільним відповідачем та у ході розгляду справи позов не визнавало у повному обсязі.

Відповідно до копії вироку Івано-Франківського апеляційного суду від 23.01.2025 вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.08.2024 в частині цивільного позову відповідача залишено без змін. Перегляд вироку у цій частині здійснювали за апеляційною скаргою АТ "СГ "ТАС", яке не погоджувалося з розміром страхового відшкодування. Представником відповідача під час розгляду в апеляційній інстанції даної справи був адвокат Клюба П.Р.

Відповідно до листа АТ "СГ "ТАС" від 04.03.2025 №04462/7125/ТС виплата страхового відшкодування буде перерахована на рахунок Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві у межах виконавчого провадження №77365419 від 03.03.2025.

Згідно з матеріалами виконавчого провадження №77365419, вказане провадження було відкрите 03.03.2025 на підставі заяви від 20.02.2025, поданої особисто ОСОБА_1 , на примусове виконання виконавчих листів, які були видані на підставі вироку Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.08.2024. Кошти були перераховані відповідачу на підставі розпоряджень державного виконавця після надходження їх на депозитний рахунок 05.03.2025 та 06.03.2025. 06.03.2025 виконавче провадження було закінчене у зв`язку з фактичним виконанням.

Оцінка суду.

Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ст. 901 ЦК України).

Згідно з п. 1 ст. 903 ЦК України замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, стосуються проведення розрахунків за договорами про надання послуг, а саме: сплати відповідачем гонорару позивачу на підставі п.6.2 договорів.

У ході судового розгляду було встановлено, що вказані договори були укладені шляхом приєднання відповідача до запропонованих позивачем умов договору, які були викладені у формулярі договору. Предмет договору, відповідно до п.1.1 такий:позивач надає відповідачу юридичні (правничі) послуги, з метою отримання відшкодування заподіяної відповідачу майнової та моральної шкоди, внаслідок ДТП (іншої події), яка відбулася 18.03.2023, а відповідач зобов`язується оплатити такі послуги відповідно до умов договору.

Враховуючи те, що умови договору складені саме позивачем, суд відхиляє доводи представника позивача про те, що предметом договору було виключно вжиття заходів для отримання відповідачем страхового відшкодування, оскільки п. 1.1 предмет договору визначено ширше.

Відповідно до п. 6.2 цього договору, розмір гонорару позивача становить суму коштів, що дорівнює 25% (у т.ч. ПДВ) від суми відшкодування перерахованого в інтересах відповідача на банківські рахунки та/або отриманого готівкою, у зв`язку з подією ДТП (у тому числі, в інресах неповнолітніх та/або непрацездатних осіб), незалежно від того, чи безпосереднім отримувачем такого страхового відшкодування є відповідач, чи позивач, чи треті особи за дорученням відповідача.

Таким чином, сам позивач визначив в умовах договору, що оплата послуг, наданих за договором здійснюється виключно у випадку отримання відповідачем відшкодування.

Відповідно до розділу 5 визначено обов`язки позивача за договором, зокрема, аналізувати отриману інформацію та документи на предмет можливості отримання відшкодування та його можливого розміру.

Суд тлумачить зазначений пункт буквально, а саме: позивач зобов`язаний був слідкувати за процесом отримання відшкодування і у випадку наявності перешкод в отримання такого, вжити необхідних заходів для усунення таких перешкод. Саме така поведінка позивача була б добросовісним виконанням зобов`язань за договорами про надання послуг.

Відповідно до п.4.10 договору, для виконання умов договору позивач може залучати адвоката для представництва інтересів відповідача у кримінальному провадженні, суді, виконавчій службі тощо. Відповідно до п. 6.3 договору на виконання умов договору позивач має право укладати в інтересах замовника договори з адвокатами, адвокатськими бюро, об`єднаннями для забезпечення захисту у кримінальному провадженні та оплачувати такі послуги лише після погодження із замовником. Таке право відповідач делегував позивачу на підставі довіреності від 27.03.2023.

Так, на виконання умов договору позивач отримав від відповідача документи для отримання страхового відшкодування і 03.04.2023 відправив їх у страхову компанію разом із заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі вказаної заяви позивача витлата страхового відшкодування не була проведена.

Незважаючи на це, позивач не вжив заходів для забезпечення належного представництва інтересів відповідача у ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, а також не забезпечив подання цивільного позову в інтересах відповідача, а отже неналежно виконав обов`язок, визначений п. 5.2 договру, враховуючи те, що страховик у ході судового розгляду кримінального провадження цивільний позов не визнав та просив відмовити відповідачу у стягненні страхового відшкодування, оскільки відповідач не надав страховику всі необхідні документи для отримання такої виплати. Це однозначно свідчить про те, що між страховиком та відповідачем існував спір щодо виплати страхового відшкодування, що не дало можливості отримани страхову виплату у позасудовому порядку.

У ході судового розгляду було достовірно встановлено, що виплата відшкодування була здійснена відповідачу на виконання вироку суду, яким було частково задоволено цивільний позов у кримінальному провадженні. Пред`явлення виконавчого листа до виконання здійснював відповідач, а не позивач. Натомість позивачу страховик надіслав відповідь, згідно з якою повідомив, що виплата на підставі поданої позивачем заяви не буде проведена, кошти будуть виплачені відповідачу у межах виконавчого провадження.

Згідно з п. 6.1 договору гонорар сплачується лише у разі досягнення предмета договору, якщо у зв`язку з неналежним виконанням позивачем умов договору не вдалося забезпечити отримання відповідачем відшкодування, гонорар не сплачується, а всі витрати покладаються на позивача.

Відповідно до п. 9.9 договору якщо позивач вчинив дії, передбачені розділом 4 договору для отримання відповідачем грошової компенсації за спричинену шкоду і відповідач таку компенсацію отримав, відповідач зобов`язаний оплатити гонорар в повному обсязі та в розмірі і в строки, визначені договором, незалежно від обраної виконавцем стратегії ведення справи та обсягу виконаної роботи.

За наведених обставин суд доходить висновку, що позивач не вжив достатніх заходів, визначених розділом 4 договору, зокрема, виконуючи обов`язок, передбачений п.5.2, не скористався правом, визначеним п.4.10 розділу 4, а просто очікував на перерахування страхової виплати на підставі заяви, що змусило відповідача самостійно звернутися за захистом своїх прав до адвоката, а тому відповідно до п. 6.1 у відповідача відсутній обов`язок сплачувати гонорар за підставі договору, оскільки позивач не забезпечив "досягнення предмета договору".

Сторона позивача покликається на порушення відповідачем п.9.6 договору, відповідно до якого відповідач зобов`язується заздалегідь (але не пізніше як за три дні) письмово повідомити позивача про намір самостійно вчинити будь-які дії, спрямовані на отримання відшкодування заподіяної замовнику матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП (іншої події), яка вказана в п.1.1 договору, з метою отримання письмової згоди позивача на вчинення таких дій. В іншому випадку такі дії позивача вважаються вчиненими на виконання п.3.3 договору (сприяння позивачу у наданні послуг). Крім цього, сторона позивача стверджує, що цей пункт свідчить, що дії відповідач щодо отримання правової допомоги від адвоката у кримінальному провадженні були вчинені на користь позивача і проявилися у сприянні позивачу у виконанні умов договору.

Суд відхиляє такі доводи сторони позивача, оскільки укладаючи договір приєднання з позивачем відповідач не міг запропонувати свої умови договору, а лише висловив згоду на приєднання до умов, які визначив позивач. Крім цього, в силу своєї правової необізнаності та психологічного стану, викликаного раптовою втратою дружини та необхідністю самостійно утримувати та виховувати двох неповнолітніх дітей, відповідач не розумів у повній мірі змісту п.9.6. Такого висновку можна дійти також зважаючи на складність формулювання цього пункту (наявність у пункті двох бланкетних норм, які передбачають його тлумачення з урахуванням змісту двох інших пунктів цього договору).

Також суд звертає увагу, що відповідач укладаючи договір з позивачем розраховував на отримання відшкодування у розумний строк. Коли через тривалий час такого відшкодування він не отримав, вирішив звернутися за правничою допомогою до адвоката про що у телефонному режимі повідомив представника позивача, яка була уповноважена на ведення його справи, ОСОБА_7 .

На думку суду умова п.9.6 договору у даному випадку є несправедливою, оскільки фактично встановлює обов`язок відповідача (який не повідомив письмово позивача про укладення договору з адвокатом) виконати всі зобов`язання, навіть якщо позивач не виконає своїх.

За наведених обставин, суд доходить висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, судові витрати з відповідача на користь позивача не підлягають стягненню.

Керуючись ст. 264, 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Відшкодування" до ОСОБА_1 про стягнення боргу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Відшкодування», ідентифікаційний код 38142410, місцезнаходження: пл. Соборна 12а/24, м.Львів, Львівська область.

Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 23.07.2025

Суддя Матолич В.В.