УХВАЛА

25 липня 2025 року

м. Київ

справа № 686/31558/24

провадження № 61-7646ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби

у Хмельницькій області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 05 лютого 2025 року у справі за заявою Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про розкриття банківської таємниці,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року Головне управління Державної податкової служби

у Хмельницькій області (далі - ГУ ДПС у Хмельницькій області) звернулося до суду із вищевказаною заявою про розкриття банківської таємниці, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк»).

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 29 листопада 2024 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 05 лютого 2025 року, у задоволенні заяви ГУ ДПС

у Хмельницькій області про розкриття банківської таємниці відмовлено.

У березні 2025 року ГУ ДПС у Хмельницькій області вперше звернулося

до Верховного Суду із касаційну скаргу на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 05 лютого 2025 року у вказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 11 квітня 2025 року касаційну скаргу ГУ ДПС у Хмельницькій області визнано неподаною та повернуто заявникові з підстав, передбачених пунктом 4 частини четвертої

статті 393 ЦПК України (провадження № 61-2920ск25).

У квітні 2025 року ГУ ДПС у Хмельницькій області повторно звернулося

до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 05 лютого 2025 року у вказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 26 травня 2025 року касаційну скаргу ГУ ДПС у Хмельницькій області визнано неподаною та повернуто заявникові з підстав, передбачених частиною другою статті 393

ЦПК України (провадження № 61-5563ск25).

09 червня 2025 року ГУ ДПС у Хмельницькій області шляхом формування документа у системі «Електронний суд» втретє звернулося до Верховного Суду

із касаційною скаргою на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 05 лютого 2025 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його заяву про розкриття банківської таємниці.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 30 червня 2025 року визнано наведені ГУ ДПС у Хмельницькій області підстави для поновлення неповажними. Касаційну скаргу представника ГУ ДПС

у Хмельницькій області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 05 лютого 2025 року залишено без руху. Заявникові запропоновано: 1) подати до суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших поважних причин для його поновлення та надати відповідні докази на їх підтвердження, зокрема на підтвердження обставин того,

що заважало виконати вимоги процесуального закону при зверненні до Верховного Суду як із первісною касаційною скаргою, так і при зверненні до Верховного Суду вдруге та втретє; 2) уточнити касаційну скаргу із чітким зазначенням підстави (підстав) касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною другою статті 389 цього Кодексу.

Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.

Копію вказаної ухвали направлено заявникові на зазначену у касаційній скарзі адресу та до електронного кабінету користувачів системи «Електронний суд».

Зі змісту повідомлення про доставлення електронного листа вбачається,

що документ в електронному вигляді (ухвала Верховного Суду від 30 червня

2025 року) був доставлений користувачу ГУ ДПС у Хмельницькій області в його електронний кабінет 05 липня 2025 року.

Зі змісту рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення акціонерного товариства «Укрпошта» (трек-номер № 380) вбачається, що вказане поштове відправлення було вручено ГУ ДПС у Хмельницькій області особисто 07 липня 2025 року.

16 липня 2025 року ГУ ДПС у Хмельницькій області шляхом формування документа у системі «Електронний суд» звернулося до Верховного Суду із заявою на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 30 червня 2025 року, а саме звернулося до суду

із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень,

а також надало уточнену касаційну скаргу із додатками.

Водночас, зазначені в ухвалі Верховного Суду вимоги не були виконані заявником

у повному обсязі, оскільки заявник хоча і звернувся до суду із уточненою касаційною на виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги, проте не уточнив касаційну скаргу у частині зазначення підстав касаційного оскарження судових рішень.

У змісті первісної касаційної скарги у якості підстави касаційного оскарження судових рішень узагальнено зазначає необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України), проте не зазначає обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

В уточненій редакції касаційної скарги заявник посилається як на підставу касаційного оскарження судових рішень, зокрема на відсутність правового висновку Верховного Суду щодо питання застосування підпункту 20.1.5 пункту 20.1 статті 20, підпунктів 73.3, статті 73, пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України пункту 2 статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 389

ЦПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) заявник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати, у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку заявника відповідна норма повинна застосовуватися.

Касаційний суд має забезпечувати формування єдиної судової практики шляхом надання відповідного тлумачення (правозастосування) норм права.

Про необхідність формування єдиної правозастосовчої практики свідчить, зокрема відсутність єдиного правового висновку Великої Палати Верховного Суду, наявність правових висновків суду касаційної інстанції, які прямо суперечать один одному, велика кількість справ щодо вирішення подібних правовідносин, які перебувають на розгляді судів.

Проте, заявником не виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 30 червня

2025 року у частині зазначення підстав касаційного оскарження, зокрема належним чином не обґрунтовує необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо відповідних норм права.

Питання, пов`язані з розкриттям інформації, яка містить банківську таємницю, висвітлені у постановах Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 646/3518/19 (провадження № 61-196св21), від 01 листопада 2021 року у справі

№ 761/21850/19 (провадження № 61-8131св21) та від 08 грудня 2021 року у справі № 686/4972/21 (провадження № 61-10767св21), від 23 березня 2023 року у справі

№ 752/18896/21 (провадження № 61-1578св23), від 13 червня 2023 року у справі № 752/18344/21 (провадження № 61-12155св22), від 24 квітня 2023 року у справі № 758/6507/18 (провадження № 61-10185св 22), від 17 жовтня 2023 року у справі

№ 752/30877/21 (провадження № 61-4688св23), від 15 лютого 2024 року у справі № 757/287/21-ц (провадження № 61-6629св23), від 03 січня 2025 року у справі

№ 758/10967/22 (провадження № 61-9320св24), від 13 червня 2025 року у справі

№ 758/2238/18 (провадження № 61-3408св25), що спростовує доводи касаційної скарги про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

За таких обставин, ГУ ДПС у Хмельницькій області у змісті уточненої касаційної скарги також не зазначає обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).

Згідно частини першої статті 44 ЦПК Україна учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Станом на 25 липня 2025 року вимоги ухвали Верховного Суду від 30 червня

2025 року заявником в повному обсязі не виконані, а тому суд не може вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України

у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби

у Хмельницькій області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 05 лютого 2025 року у справі за заявою Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про розкриття банківської таємниці, вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник