Справа № 212/4964/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 липня 2025 року м. Кривий Ріг
Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі: Головуючого судді Чайкін І.Б., за участі секретаря судового засідання Крутиголови В.О., розглянувши відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без участі всіх осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії,-
У травні 2025 року представник Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль звернулася до суду із вказаною позовною заявою. Мотивуючи свою заяву тим, що позивач є постачальником теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 , на квартиру відкрито особовий рахунок. Відповідач не здійснює оплату за отриману послугу централізованого опалення у період з жовтня 2013 року по жовтень 2024 року, у зв`язку із чим виникла заборгованість. Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за спожиту послугу з постачання теплової енергії за період з 01.10.2013 року по 31.10.2024 року у розмірі 33 723, 13 грн., плата за абонентське обслуговування становить 197, 22 грн., а також у зв`язку із невиконанням відповідачем обов`язку щодо сплати заборгованості просить стягнути з нього суму індексу інфляції у розмірі 16 334, 61 грн., 3% річних у розмірі 3 878,35 грн., пеню у розмірі 326, 42 грн. та судовий збір.
Ухвалою суду від 16 травня 2025 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву.
Представник позивача у судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься письмове клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення повістки про виклик до суду на зареєстроване місце проживання, клопотань про відкладення розгляду справи або розгляду справи без його участі на адресу суду не надходило. Відзиву надано не було.
Враховуючи згоду представника позивача, що викладена у її письмовому клопотанні, суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 01 червня 2004 року (а.с.38).
Квартира за адресою: АДРЕСА_1 перебуває на обслуговуванні у АТ Криворізька теплоцентраль, на квартиру відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 на послуги централізованого опалення (а.с.18).
Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
АТ Криворізька теплоцентраль по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі ст. ст.67, 68, 162 Житлового Кодексу України зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунка і встановлених тарифів.
Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року в справі №6-2951цс15.
Пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (із змінами) (надалі - Правила надання послуг) визначено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання.
Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Частиною першою ст.32 Закону України Про житлово-комунальні послуги встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно.
Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлений ст.19 Закону України Про теплопостачання.
Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.
Судом встановлено, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а отже є споживачем послуг теплопостачання та суб`єктом, який має здійснювати оплату за надані послуги у заявлений спірний період.
Відповідно до наданого позивачем детального розрахунку заборгованості за період з жовтня 2013 року по жовтень 2024 року за квартирою за адресою: АДРЕСА_1 за послуги з опалення та гарячого водопостачання обліковується заборгованість у розмірі 33 723, 13 грн., плата за абонентське обслуговування за період з листопада 2021 року по жовтень 2024 року становить 197, 22 грн., які підлягають стягненню з відповідача.(а.с.19 - зворотній 19; 20)
Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачем не надано, правом відзиву не скористався, власного розрахунку заборгованості до суду не надав.
Нормою частини третьої статті 267ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення. До суду заяв про застосування позовної давності не надходило.
Без заяви сторони у спорі позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов`язана лише з наявністю про це заяви сторони, зробленої до ухвалення рішення судом першої інстанції.
Крім того, згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.
Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України.
Позивачем на підставі вимог ст.625 ЦК України заявлено до відшкодування суму інфляційних втрат, 3 % річних та пені, які також підлягають стягненню з відповідача та становлять, згідно наданого розрахунку: інфляційні витрати у розмірі 16 334, 61 грн., 3% річних у розмірі 3 878, 35 грн., пеня у розмірі 326, 42 грн. (а.с.15 - 17).
Статтею 141 ЦПК України визначено, що у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3028 грн.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 525, 625, 901, 903 ЦК України, ЗУ Про теплопостачання, ст. ст. 16, 20, 21, 32 Закону України Про житлово-комунальні послуги, Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, суд, -
Позовні вимоги Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль суму заборгованості за спожиту послугу з постачання теплової енергії (централізованого опалення) за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01 жовтня 2013 року по 30 жовтня 2024 року у розмірі 33 723 гривень 13 копійок, плату за абонентське обслуговування у розмірі 197гривень 22 копійки, суму індексу інфляції у розмірі 16 334 гривень 61 копійок, 3 % річних у розмірі 3 878 гривень 35 копійок, пеню у розмірі 326 гривень 42 копійок, а всього 54 459 (п`ятдесят чотири тисячі чотириста п`ятдесят дев`ять) гривень 73 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: відомості не надано, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення, складено та підписано без проголошення 24 липня 2025 року.
Суддя: І. Б. Чайкін