Єдиний унікальний номер 719/588/25
Номер провадження 2-н/719/145/25
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

29 липня 2025 року м. Новодністровськ

Суддя Новодністровського міського суду Чернівецької області Вербіцька М. В., розглянувши у порядку ст. 160-162, 167-169, 172 ЦПК України заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію на підставі п. 2 ч. 2 ст. 62, ст. 63, абз. 5 п. 13 розділу XVII, п. 13 Перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 2., п. 3, п. 4.12 Постанови НКРЕКП «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» № 312 від 14.03.2018р., ч. 1 ст. 509, ст. 525, ч. 1 ст. 530, ч. 1 ст. 612, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу, ст. 68 Житлового кодексу УРСР, ч. 2 ст. 160, п. 3 ч. 1 ст. 161 Цивільного процесуального кодексу України,

ВСТАНОВИЛА:

28.07.2025 ТОВ «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 3 190,24 грн, яка виникла за 2025 рік, та сплачену суму судового зборуу розмірі 302,80 гривень.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали суддя дійшла такого висновку.

Відповідно до відповіді № 1611089 від 28.07.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 29.12.1992 по 03.07.2024.

03.07.2024 знятий з реєстрації, нове зареєстроване місце проживання боржника суду невідоме.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності.

Згідно з правилами загальної підсудності, які встановлені у статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом.

У той же час суд може застосувати правила виключної підсудності.

Ч. 1 ст. 30 ЦПК України встановлює, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як зазначено у заяві заявника, ТОВ «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» звернулось до суду із вимогою про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації якого зазначена як: АДРЕСА_1 , за спожиту електричну енергію. Спожита елекроенергія постачалася за місцем знаходження нерухомого майна (квартири) за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року № 638/1988/17, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. Позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Згідно з вимогами частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, суддя резюмує, що заява про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 ,дійсно підлягає розгляду Новодністровським міським судом Чернівецької області.

Однак жодних доказів на підтвердженням фактичного проживання боржника ОСОБА_1 чи його сім`ї за вказаною адресою у період, за який сформувалася заборгованість за спожиту електричну енергію, а саме з березня по липень 2025 року, заявник не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 ЦПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

ОСОБА_1 знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з липня 2024 року. Заявник не надав доказів на підтвердження того, що боржник є власником чи співвласником квартири АДРЕСА_2 , за адресою якої споживалася електроенергія у період з березня по липень 2025 року. Матеріали справи не містять договору оренди чи користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 ,д оказів про фактичнепроживання там відповідача тощо.

Таким чином, будь-який правовий зв`язок боржника з указаною квартирою не встановлений, що виключає можливість вважати безспірним факт, що саме ОСОБА_1 та члени його сім`ї були споживачами електроенергії, через неоплату якої виникла заборгованість.

Таким чином, розмір нарахованої заборгованості по оплаті спожитої електричної енергії у сумі 3 190,24 гривень є спірним.

У п. 9, 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011р. «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» роз`яснено, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника, документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед кредитором; із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні. ЦПК не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з п. 8 ч. 1, ч. 2 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Крім того, відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Таким чином, з огляду на спірний характер розміру заборгованості по оплаті вартості спожитої електричної енергії у частині періоду нарахування, відсутність інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника, доходжу висновку про відсутність порушення права грошової вимоги у заявленому розмірі, а отже, у видачі судового наказу за заявою ТОВ «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію у порядку наказного провадження слід відмовити на підставі п. 8 ч. 1, ч. 9 ст. 165 ЦПК України.

У ч. 2 ст. 164 ЦПК України встановлено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись ст. 165-167, 258-261, 353-355 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 3 190,24 грн (трьох тисяч ста дев`яноста гривень 24 копійок).

Копію ухвали надіслати заявнику Товариству з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія».

Роз`яснити заявнику його право повторно звернутися до суду з заявою про видачу судового наказу після усунення її недоліків, якщо такі випливають із п. 1, 2, 2-1, 8, 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Роз`яснити заявнику його право звернутись із тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту до Чернівецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Мар`яна ВЕРБІЦЬКА