САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2488/25
Провадження №2/726/479/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2025 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Байцар Л. В., при секретарі Житарь С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та стягнення аліментів та визначення місце проживання дитини,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Посилався на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23.12.2024 року, справа №725/10860/24, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Під час шлюбу у сторін народилася дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач вказує, що між ними укладено договір щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання дитини та утримання, який посвідчений 15 липня 2025 р. приватним нотаріусом. Зазначає, що відповідно до умов договору малолітня ОСОБА_3 залишається проживати з батьком ОСОБА_1 , за його місцем реєстрації та знаходиться на його вихованні та утриманні. Просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та залишити проживати з батьком ОСОБА_1 із покладенням на батька обов`язків щодо самостійного виховання та утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці провадження у зазначеній справі було відкрито та призначено справу до розгляду.

Позивач у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву з проханням залишити позовні вимоги щодо стягнення аліментів без розгляду у зв`язку із зміною сімейних обставин.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надавши суду заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутність. Позовні вимоги щодо залишення доньки ОСОБА_3 проживати разом з батьком ОСОБА_1 та знаходитись на його самостійному вихованні та утриманні визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23.12.2024 року, справа №725/10860/24, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 21 квітня 2021 р. сторони мають неповнолітню дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно до умов укладеного договору щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання дитини та утримання, який посвідчений 15 липня 2025 р. приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Куніциною І.Є., малолітня ОСОБА_3 проживає з батьком ОСОБА_1 , за його місцем реєстрації та знаходиться на його вихованні (пункти 2.1. цього Договору)

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Принцип «найкращих інтересів дитини» є пріоритетним при вирішенні справ цієї категорії.

За змістом статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

У зв`язку з вищевикладеним та із тим, що позивач ОСОБА_1 відмовився від позовних вимог щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховуючи інтереси малолітньої ОСОБА_3 суд приходить до висновку, що необхідно визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за його місцем проживання, а позовні вимоги щодо стягнення аліментів слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 258,259,263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Залишити малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживати разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на його самостійному вихованні та утриманні.

Позовні вимоги у частині стягнення аліментів - залишити без розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Л. В. Байцар