Справа № 347/1097/25
Провадження № 2/347/658/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Драч Д.С.,

за участі секретаря Атаманюк О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

30.05.2025 року представник ТОВ «СВЕА ФІНАНС» звернувся до суду з позовом до до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 19.04.2018 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №Z62.00106.003857658.

Відповідно до Розділу 1 Кредитного договору, Банк надає Позичальнику Кредит у розмірі 50 000,00 грн. а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами і платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно із Графіком платежів. Кредит надається строком на 36 місяців, Кредитним договором встановлено розмір процентної ставки 15,0% річних. Додатково зазначаємо, що підписанням відповідного Кредитного договору Позичальник також приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діяла станом на дату укладення договору, і яка розміщена за посиланням https://ideabank.ua/uk/about/public -contracts) та підтвердив свою обізнаність про Умови та Тарифи Банку.

На виконання умов вищевказаного договору Акціонерним Товариством «Ідея Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.

Всупереч умов Кредитного договору Відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання.

Також позивач повідомляє, що 19.04.2018 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» (надалі «Банк», «Клієнт» «Первісний кредитор») та ОСОБА_1 (надалі «Відповідач», «Позичальник»), укладено Угоду про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки №C-106-012928-18- 980 (надалі Кредитний договір).

Відповідно до Розділу 3 Кредитного договору Банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної Кредитної лінії по рахунку. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 грн. Ліміт Кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 5 000,00 грн. Визначення суми Кредитної лінії, що може бути доступна Клієнту, протягом строку дії відновлювальної Кредитної лінії, здійснює Банком в межах встановленого Угодою максимального ліміту Кредитної лінії без будь-яких обмежень. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% річних. Підписанням відповідного Кредитного договору Позичальник також приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діяла станом на дату укладення договору, і яка розміщена за посиланням https://ideabank.ua/uk/about/public -contracts) та підтвердив свою обізнаність про Умови та Тарифи Банку. На виконання умов вищевказаного договору Акціонерним Товариством «Ідея Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю.

Таким чином, відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.

Всупереч умов Кредитного договору Відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання.

25.07.2023 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» ( попередня назва - «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», копію нотаріально посвідченого рішення єдиного учасника про зміну назви як доказ надаємо, надалі «Позивач», «Фактор») було укладено Договір Факторингу №01.02- 31/23. Відповідно до розділу 2 згаданого Договору Факторингу АТ «Ідея Банк» відступило свої Права Вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло Право Вимоги за Первинними Договорами, в розмірі Заборгованостей Боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в Реєстрі Боржників. В тому числі за даним Договором Факторингу ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було відступлено права вимоги за заборгованостями ОСОБА_1 перед АТ «Ідея Банк» за договорами №Z62.00106.003857658 від 19.04.2018 р. і №C-106-0 від 19.04.2018 р.

На підтвердження вищенаведеної інформації додано до заяви копії першої і останньої сторінки відповідних Реєстрів Боржників і сформовані Витяги з реєстрів боржників, які стосуються саме заборгованостей ОСОБА_1 за договорами №Z62.00106.003857658 від 19.04.2018 і №C-106-0 від 19.04.2018.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується

відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Кредитор у зобов`язанні замінюється іншою особою внаслідок передання ним своїх

прав іншій особі за правочином - відступлення права вимоги (пункт 1 частина 1 статті 512

ЦК України). Таким чином, в силу положень статей 512 та 1077 ЦК України, а також Договору факторингу Позивач набув прав (статусу) кредитора та всіх прав вимог за Кредитним договором по відношенню до Відповідача.

Згідно з розрахунком заборгованості по Кредитному договору №Z62.00106.003857658 від 19.04.2018 року, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва - «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») станом на дату подачі позову, складає заборгованість за основним боргом - 28 433,52 грн., заборгованість за відсотками - 13 345,99 грн., заборгованість за іншими процентними платежами - 38 201,70 грн. Всього заборгованість становить 79 981,21 грн.

Згідно з розрахунком заборгованості по Кредитному договору №C-106-0 від 19.04.2018 року, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва - «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») станом на дату подачі позову складає: заборгованість за основним боргом - 4 230,08 грн., заборгованість за відсотками - 6 637,13 грн., заборгованість за іншими процентними платежами - 00,00 грн. Всього заборгованість становить 10 867,21 грн.

Оскільки, відповідач не виконує належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин - позивач просить суд задовольнити позовні вимоги.

Виходячи зі змісту ч. 4, п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України розгляд даної справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження, як малозначної справи, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У судове засідання представник позивача не з`явився. У позовній заяві міститься прохання про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Ознайомившись із матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 19.04.2018 року уклала з Акціонерним Товариством «Ідея Банк» Кредитний договір про надання споживчого кредиту №Z62.00106.003857658. У той же день, кредитні кошти у сумі 50000 грн були перераховані на її банківську картку.

Факт перерахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідача підтверджується копією виписки з 19.04.2018 по 25.07.2023 №3307806 від 19.04.2018 року про нарахування та погашення кредиту.

На підставі положень статей 530, 1082, 1084 Цивільного кодексу України, 25.07.2023 року згідно умов договору факторингу № 01.02-31/23 АТ «Ідея Банк» (ЄДРПОУ: 19390819) відступило право вимоги за кредитним договором №Z62.00106.003857658 від 19.04.2018 року на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» (ЄДРПОУ: 37616221).

Відповідно до рішення №1 (ідентифікаційний код юридичної особи 37616221) від 25.03.2024 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» вирішило змінити назву Товариства з «Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» на «Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС».

Таким чином, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги до відповідача.

Отже, відповідно до розрахунку заборгованості по Кредитному договору №Z62.00106.003857658 від 19.04.2018 року, сума заборгованості перед новим кредитором ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва - «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») становить 79981,21 грн., із яких заборгованість за основним боргом - 28433,52 грн., заборгованість за відсотками - 13 345,99 грн., заборгованість за іншими процентними платежами - 38 201,70 грн.; згідно з розрахунком заборгованості по Кредитному договору №C-106-0 від 19.04.2018 року, заборгованість перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва - «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») становить 10867,21 грн., що складається із заборгованості за основним боргом - 4230,08 грн., заборгованості за відсотками - 6 637,13 грн., заборгованості за іншими процентними платежами - 00,00 грн.

Згідно вимог ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

В свою чергу, положеннями ст.ст. 525-527 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами як визначено статтею 629 ЦК України.

Крім того, статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктом 3 статті 207 Цивільного кодексу України визначено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Із виписки від 25.07.2023 про нарахування та погашення за кредитним договором №Z62.00106.003857658 від 19.04.2018 року вбачається, що розрахунок заборгованості відповідачеві проведено з 19.04.2018 року по 25.07.2023 року (а.с. 25-31).

Пунктом.1.2. кредитного договору №Z62.00106.003857658 від 19.04.2018 року визначено суму кредиту 50000, п.1.2. визначено строк надання кредиту 36 місяців з 19.05.2018 року по 19.04.2021 року.

В матеріалах справи відсутні і позивачем не надано доказів продовження строку надання кредиту, а відтак нарахування процентів поза межами 15-денного строку договору є порушенням ст. 526 ЦК України та існуючої домовленості сторін.

Відповідно до правової позиці Верховного Суду, висловленої в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється.

«Користування кредитом» це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору. Припис абзацу другого ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Вказаних вище висновків ВП ВС також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19). ВП ВС вважає, що підстав для відступу від таких висновків немає. ВП ВС підкреслює, що зазначене в цьому розділі постанови не означає, що боржник не повинен у повному обсязі виконувати свій обов`язок за кредитним договором. Боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування, зокрема до пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, процентів за «користування кредитом». Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати. Отже, якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання (Постанова ВП Верховного Суду від 05.04.2025 року у справі № 910/4518/16).

Таким чином, враховуючи вище наведене, суд вважає підставним і таким, що підлягає до задоволення стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитними договорами №Z62.00106.003857658 від 19.04.2018 року і № C-106-0 від 19.04.2018 року у сумарному розмірі 90848,42 грн.

Крім того, з відповідача на користь позивача в порядку ст.141 ЦПК України підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 2422,40 грн.

На підставі ст.ст. 509, 526, 1046-1049, 1050-1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС», (, місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6) заборгованість за кредитним договором №Z62.00106.003857658 від 19.04.2018 року в сумі 79981 (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят одна) гривня 21 копійка; заборгованість за кредитним договором № C-106-0 від 19.04.2018 року в сумі 10867 (десять тисяч вісімсот шістдесят сім) гривень 21 копійка, що у сумарному розмірі становить 90848 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок вісім) гривень 42 копiйки та 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Д.С. Драч