Провадження № 2/466/988/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2024 року м.Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.,

секретаря судового засідання: Мацелюх І.І.,

справа № 466/12146/24

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна Акціонерна страхова компанія «ОРАНТА», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення страхового відшкодування,-

за участю представника позивача адвоката Ільків М.М.,

представника відповідача адвоката Борох З.І.,

в с т а н о в и в:

02.12.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , звернулась до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та просить суд:

- Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) страхове відшкодування майнової шкоди, завданої транспортному засобу у розмірі 37 237, 46 грн., понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 4500, 00 грн., витрати на сплату судового збору у розмірі 1 211, 20 грн.

- Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відшкодування майнової шкоди у розмірі 96906, 67 грн., понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 7500, 00 грн., витрати на сплату судового збору у розмірі 1 211 гривень 20 копійок.

В обгрунтування позовних вимог зазначає таке.

28 червня 2024 року о 18 год. 22 хв., на вул. Липинського, 50 у м. Львові ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 11183» д.н.з. НОМЕР_2 , був не уважний, не врахував дорожньої обстановки при виїзді з прилеглої території, а саме АЗС «УкрНафта», не надав перевагу в русі автомобілю марки «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, чим порушив вимоги п. 2.3.Б, 16.1. Правил дорожнього руху.

18 липня 2024 року постановою Шевченківського районного суду міста Львова у справі №466/7363/24 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки ««ВАЗ 11183» д.н.з. НОМЕР_2 відповідно до полісу №215577339 була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА».

ОСОБА_1 звернулася із заявою про виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну транспортному засобу до страхової компанії водія-винуватця ДТП.

22 серпня 2024 року на підставі відповідної заяви ПАТ «НАСК «ОРАНТА» виплачено потерпілій страхове відшкодування у розмірі 40 832,56 грн.

25 жовтня 2024 року ОСОБА_1 уклала договір про виконання експертизи №25 із ТзОВ фірма «Експертиза».

Згідно з Висновком експерта №129 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи згідно договору №25 від 25 жовтня 2024 року, що складений 06 листопада 2024 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_3 внаслідок його пошкодження в ДТП 28 червня 2024 року після огляду 26 жовтня 2024 року в цінах станом на день ДТП без врахування (включення) ПДВ у вартості нових складових (запчастин), без врахування (включення) ПДВ вартості матеріалів та із середньостатистичною регіональною вартістю ремонтно-відновлювальних робіт (ні з, ні без ПДВ) становить: 167 976,69 грн; вартість відновлювального ремонту з врахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля марки «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_3 становить 78 070,02 грн.

Таким чином, відшкодування шкоди, завданої транспортному засобу ОСОБА_1 , здійснено не в повному обсязі, відтак порушено права Позивача на належну компенсацію, завданих їй під час ДТП збитків.

На ПАТ «НАСК «ОРАНТА», як на страховика завдавача шкоди, покладається обов`язок відшкодувати шкоду, завдану ОСОБА_2 .

Вартість відновлювального ремонту з врахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля марки «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_3 (без врахування ПДВ) відповідно до Висновку експерта №129 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи згідно договору №25 від 25 жовтня 2024 року, що складений 06 листопада 2024 року, становить 78 070,02 грн.

ПАТ «НАСК «ОРАНТА» виплатило потерпілій страхове відшкодування у розмірі 40 832,56 грн.

При цьому, згідно з Постановою Правління Національного банку України «Про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 109 від 30 травня 2022 року, станом на дату ДТП діяли такі ліміти страхового відшкодування, а саме: за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 160 000 гривень на одного потерпілого; за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, у розмірі 320 000 гривень на одного потерпілого.

Відтак, сума невідшкодованого матеріального збитку, який зобов`язана відшкодувати страхова компанія, становить: 78 070,02 грн 40 832,56 грн = 37 237,46 грн.

Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди, що перевищує ліміт відповідальності страховика, і сумою виплаченого страхового відшкодування.

Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням підлягає стягненню безпосередньо із особи винної у дорожньо-транспортній пригоді ОСОБА_3 .

Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_3 відповідно до Висновку експерта №129 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи згідно договору №25 від 25 жовтня 2024 року, що складений 06 листопада 2024 року, становить 167 976,69 грн.

Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля становить 78 070,02 грн (сума, яка підлягає сплаті страховою компанією).

Сума невідшкодованого матеріального збитку, який зобов`язаний відшкодувати страхувальник ОСОБА_2 , становить: 167 976,69 грн - 78 070,02 грн = 89 906,67 грн.

Крім того, відповідно до п. 2.1 договору про виконання судової експертизи №25 від 25 жовтня 2024 року вартість договору становить 7 000,00 грн.

До позовної заяви також долучено копію платіжної інструкції від 25 жовтня 2024 року, що підтверджує понесені Позивачем витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи дослідження.

На підставі статті 1166 ЦК України, яка передбачає відшкодування завданої шкоди у повному обсязі, загальний розмір відшкодування, який зобов`язаний сплатити ОСОБА_2 становить: 89 906,67 грн + 7 000,00 = 96 906,67 грн.

13.05.2025 року Позивач звернувся з заявою про уточнення позовних вимог Зазначає наступне, що у письмових поясненнях представником відповідача ОСОБА_2 повідомлено, що франшиза за договором обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності водія становить 2 500,00 грн та долучено страховий поліс.

Відповідно до п.12.1 ст.12 Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Положеннями пункту 36.6 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Відтак, виникла необхідність в уточненні позовних вимог з урахуванням суми франшизи.

Вартість відновлювального ремонту з врахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля марки «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_3 (без врахування ПДВ) відповідно до Висновку експерта №129 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи згідно договору №25 від 25 жовтня 2024 року, що складений 06 листопада 2024 року, становить 78 070,02 грн.

ПАТ «НАСК «ОРАНТА» виплатило потерпілій страхове відшкодування у розмірі 40 832,56 грн. Сума франшизи: 2 500,00 грн. Відтак, сума невідшкодованого матеріального збитку, який зобов`язана відшкодувати страхова компанія, становить:

78 070,02 грн 40 832,56 грн 2 500,00 грн = 34 737,46 грн.

Сума невідшкодованого матеріального збитку, який зобов`язаний відшкодувати страхувальник ОСОБА_2 , становить: 167 976,69 грн 78 070,02 грн + 2 500,00 грн = 92 406,67 грн. Крім того, відповідно до п. 2.1 договору про виконання судової експертизи №25 від 25 жовтня 2024 року вартість договору становить 7 000,00 грн.

Отже, на підставі статті 1166 ЦК України, яка передбачає відшкодування завданої шкоди у повному обсязі, загальний розмір відшкодування, який зобов`язаний сплатити ОСОБА_2 становить: 92 406,67 грн + 7 000,00 = 99 406,67 грн.

- Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відшкодування майнової шкоди у розмірі 99 406,67 грн., понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 7500, 00 грн., витрати на сплату судового збору у розмірі 1 211 гривень 20 копійок.

Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити та вирішити питання судових витрат.

Ухвалою від 03.12.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи вирішив проводити в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Представник позивача, адвокат Ільків М.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, покликаючись на вказані в позовній заяві обставини, просив уточнені позовні вимоги зодовольнити.

Представник Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» Кошулап Н.О. в судовому засіданні заперечила вимоги щодо страхової компані, за клопотанням сторін на адресу суду 13.03.2025 року надала матеріали страхової справи, в останнє судове засідання не прибула (арк. спр. 86-103).

Відповідач та його представник адвокат Борох З.І. відзиву у встановлений час не подали. В судовому засіданні представник позов заперечив, посилаючись на обставини викладені в заяві в порядку ст. 182 УПК України від 25.03.2024 року

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами, що 28 червня 2024 року о 18 год. 22 хв., на вул.Липинського, 50 у м.Львові ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 11183» д.н.з. НОМЕР_2 , був не уважний, не врахував дорожньої обстановки при виїзді з прилеглої території, а саме АЗС «УкрНафта», не надав перевагу в русі автомобілю марки «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, чим порушив вимоги п. 2.3.Б, 16.1. Правил дорожнього руху.

18 липня 2024 року постановою Шевченківського районного суду міста Львова у справі №466/7363/24 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу (арк.спр.10).

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки ««ВАЗ 11183» д.н.з. НОМЕР_2 відповідно до полісу №215577339 була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА» у зв`язку з чим, ОСОБА_1 звернулася із заявою про виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну транспортному засобу до страхової компанії водія-винуватця ДТП.

22 серпня 2024 року на підставі відповідної заяви ПАТ «НАСК «ОРАНТА» виплачено потерпілій страхове відшкодування у розмірі 40 832,56 грн.

25 жовтня 2024 року ОСОБА_1 уклала договір про виконання експертизи №25 із ТзОВ фірма «Експертиза».

Згідно з Висновком експерта №129 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи згідно договору №25 від 25 жовтня 2024 року, що складений 06 листопада 2024 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_3 внаслідок його пошкодження в ДТП 28 червня 2024 року після огляду 26 жовтня 2024 року в цінах станом на день ДТП без врахування (включення) ПДВ у вартості нових складових (запчастин), без врахування (включення) ПДВ вартості матеріалів та із середньостатистичною регіональною вартістю ремонтно-відновлювальних робіт (ні з, ні без ПДВ) становить: 167 976,69 грн; вартість відновлювального ремонту з врахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля марки «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_3 становить 78 070,02 грн. (арк. спр. 23-56).

Таким чином, відшкодування шкоди, завданої транспортному засобу ОСОБА_1 , здійснено не в повному обсязі, відтак порушено права Позивача на належну компенсацію, завданих їй під час ДТП збитківє.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Відповідно дочастини другої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з положенням ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованимиприйняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у зобов`язанні у межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди.

Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком замість завдавача шкоди.

Отже, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик, на випадок виникнення деліктного зобов`язання, бере на себе виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, в межах суми страхового відшкодування.

Страхова сума грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов договору страхування та/або законодавства зобов`язаний провести страхову виплату в разі настання страхового випадку (п. 54 ст. 1 Закону України «Про страхування»).

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Згідно з Постановою Правління Національного банку України «Про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 109 від 30 травня 2022 року, станом на дату ДТП діяли такі ліміти страхового відшкодування, а саме: за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 160 000 гривень на одного потерпілого; за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, у розмірі 320 000 гривень на одного потерпілого.

При цьому цивільне законодавство передбачає право потерпілої особи на повне відшкодування заподіяної шкоди.

Вказане підтверджується і положеннями ст. 1194 ЦК України, а саме: «Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)».

Так, в Постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 Велика Палата Верховного Суду визначила, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом № 1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом № 1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку), винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).

Враховуючи положення статті 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відтак, представником позивача наведено правильні розрахунки розміру відшкодування, що підлягає сплаті ОСОБА_2 , як заподіювачем шкоди.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_3 відповідно до Висновку експерта №129 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи згідно договору №25 від 25 жовтня 2024 року, що складений 06 листопада 2024 року, становить 167 976,69 грн.

Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля становить 78 070,02 грн (сума, яка підлягає сплаті страховою компанією). Сума франшизи становить 2 500,00 грн.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Положеннями пункту 36.6 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Таким чином, сума невідшкодованого матеріального збитку, який зобов`язаний відшкодувати страхувальник ОСОБА_2 , становить: 167 976,69 грн - 78 070,02 грн + 2 500,00 грн = 92 406,67 грн.

Крім того, відповідно до п. 2.1 договору про виконання судової експертизи №25 від 25 жовтня 2024 року вартість договору становить 7 000,00 грн.

На підставі статті 1166 ЦК України, яка передбачає відшкодування завданої шкоди у повному обсязі, загальний розмір відшкодування, який зобов`язаний сплатити ОСОБА_2 становить: 92 406,67 грн + 7 000,00 = 99 406,67 грн.

З огляду на наведене суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки шкода позивачу не була відшкодована в повному об`ємі, що передбачений вимогами закону.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7500,00 гривень, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (ст.12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно ст.17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди зобов`язані застосовувати як джерело права практику Європейського суду з прав людини, надалі ЄСПЛ.

В свою чергу ЄСПЛ у своїй практиці визначає поняття «фактично понесені витрати на сплату гонорару» (див., наприклад, рішення від 16.02.2012 у справі «Савін проти України», п. 97; рішення від 07.11.2013 у справі «Бєлоусов проти України», п. 115), не лише ті витрати, яким є документальне підтвердження, а і ті, які за умовами договору з адвокатом клієнт має сплатити як гонорар.

Наведена практика ЄСПЛ цілком узгоджується з приписами п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, щодо доказування обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 11.11.2024 року між адвокатом Ільків М.М. та ОСОБА_1 укладено Договір про надання правничої допомоги № 4/24-ц (арк.спр.57-61).

При цьому суд враховує правовий висновок Об`єднаної палати Верховного Суду висловлений у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 про те, що витрати на надану правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Частиною 5 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Виходячи із встановленої реальності участі адвоката та його необхідності, а також з урахуванням очевидної неспівмірності заявленого розміру витрат на правову допомогу та беручи до уваги задекларовані в п.6 ч.3 ст.2 ЦПК України і усталеній практиці у вищевказаних рішеннях ЄСПЛ принципи пропорційності, розумності і співмірності, суд вважає, що заявлений розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу є співмірнисм затратам.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в разі задовлення позову судові витрати покладаються на відповдіача.

Керуючись ст.12, 13, 76, 82, 89, 137, 141, 247, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

позовні вимоги задовольнити

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) страхове відшкодування майнової шкоди, завданої транспортному засобу у розмірі 37 237, 46 грн., понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 4500, 00 грн., судового збору у розмірі 1 211, 20 грн., а всього 42948,66 (сорок дві тисячі девятсот сорок вісім гривень 66 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відшкодування майнової шкоди у розмірі 96906, 67 грн., понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 7500, 00 грн., судового збору у розмірі 1 211 гривень 20 копійок, а всього 105617,87 (сто пять тисяч шістсот сімнадцять гривень 87 коп.).

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Національна Акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» , юридична адреса: м. Київ, вул.Здолбунівська,7-Д.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП не відомий, проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя П. С. Невойт