Справа № 676/750/25
Номер провадження 2/676/1212/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2025 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді - Шевцової Л.М.

з участю секретаря судового засідання Сопрун С.В.

представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2

представника Орининської сільської ради Антощука О.А.

представника відповідачки ОСОБА_3 Мерінової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кам`янець-Подільському цивільну справу № 676/750/25 за позовом ОСОБА_1 до Орининської сільської ради, ОСОБА_3 , Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант», треті особи: ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 , про визнання незаконним і скасування рішення та скасування державної реєстрації іншого речового права, -

В С Т А Н О В И В :

29.01.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Орининської сільської ради, ОСОБА_3 , Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант», третіх осіб: ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 , про визнання незаконним і скасування рішення та скасування державної реєстрації іншого речового права.

Ухвалою суду від 31.01.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

26.02.2025 року Орининський сільський голова Романчук І.М. надіслав відзив на позовну заяву.

14.03.2025 року голова Орининської сільської ради Романчук І.М. надіслав додаткові обґрунтування відзиву.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Рудик В.М., який представляє інтереси на підставі ордера ВХ № 1083118 від 21.11.2024 року, 19.03.2025 року надіслав відповідь на відзив.

19.03.2025 року представник відповідачки ОСОБА_3 адвокат Мерінова Н.В., яка представляє інтереси на підставі ордера ВХ № 1090787 від 27.02.2025 року, 19.03.2025 року подала відзив на позовну заяву.

Адвокат Рудик В.М. 27.03.2025 року надіслав відповідь на відзив представника відповідачки ОСОБА_3

23.04.2025 року голова Орининської сільської ради Романчук І.М. надіслав заперечення на відповідь, наведену представником позивача у відповіді на відзив на позовну заяву.

Представник відповідачки ОСОБА_3 адвокат Мерінова Н.В., 24.04.2025 року подала заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву.

Треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судові засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримують.

Представник Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант» під час судового розгляд справи по суті в судові засідання не з`являвся, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, приєднаним до матеріалів справи.

Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності представника СТзОВ «Гарант» та третіх осіб.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги,представник позивача адвокат Рудик В.М.вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_6 . Після його смерті, позивач ОСОБА_1 , а також інші спадкоємці (треті особи) - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 успадкували кожен по 1/3 частині земельної частки (паю) в землі Спілки селян «Нива» с.Ріпинці, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, розміром 2,29 умовних кадастрових гектари.

Ще за життя,батька позивача - ОСОБА_6 було включено до списку селян членів СС «Нива», який є додатком №1 до Державного акту на право колективної власності на землю ХМ №017 від 12.12.1995 року. На ім`я ОСОБА_6 видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0276874. Згідно Протоколу розподілу земель колективної власності реструктуризованого КСГП «Нива» с. Ріпинці між власниками земельних часток (паїв) ОСОБА_6 , а відтак його спадкоємцям, була прожеребкована (розподілена) земельна ділянка під номером 210.

Після оформлення спадкових прав на майно померлого ОСОБА_6 , позивач та інший спадкоємець ОСОБА_5 звернулися до Орининської сільської ради із заявами про виділення їм в натурі (на місцевості) земельної ділянки, як власникам земельної частки (паю) в землі СС «Нива».

08.09.2023 року Орининською сільською радою було прийнято рішення № 20, яким позивачу ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (третій особі) надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель колективної власності СС «Нива» № НОМЕР_1 загальною площею 1,3217 га, кадастровий номер :06:002:0088, яка розташована на території Орининської сільської ради.

Однак, дізнавшись, що ОСОБА_6 (батькові) згідно згаданого вище Протоколу розподілу земель колективної власності КСГП «Нива» належить ділянка за № НОМЕР_2 , тому позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (третя особа) не замовляли виготовлення технічної документації із землеустрою на ділянку за № 266.

Згодом позивачу ОСОБА_1 стало відомо, що рішенням Орининської сільської ради № 19 від 21.05.2024 року земельну частку (пай) під № НОМЕР_2 , площею 2,0659 га, кадастровий номер :08:003:0036, передано у власність ОСОБА_3 (відповідач - 2).

На підставі цього рішення Орининської сільської ради №19 від 21.05.2024 року відповідач ОСОБА_3 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєструвала за собою право власності на вказану земельну ділянку площею 2,0659 га, кадастровий номер :08:003:0036 (номер відомостей про речове право 55300172, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224).

31 травня 2024 року відповідач ОСОБА_3 передала дану земельну ділянку в користування СТзОВ «Гарант», уклавши з останнім договір оренди, на підставі якого 27.06.2024 року державним реєстратором УНАП Староушицької селищної ради в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано інше речове право (право оренди), номер запису 55697241.

Позивач в позові також зазначав, що оскільки за результатами розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) СС «Нива» земельна ділянка № НОМЕР_2 була прожеребкована та дісталася ОСОБА_6 , а чоловік відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_7 участі в жеребкуванні не брав, про що свідчить Протокол розподілу земель КСГП «Нива», тому оформлення відповідачкою ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку під № НОМЕР_2 є протиправним.

Також позивач у позові вказує ,що ОСОБА_3 із заявою про виділення їй в натурі (на місцевості) земельної частки (паю) під №210 звернулася 01.03.2024 року, тобто значно пізніше ніж позивач та ОСОБА_5 (третя особа) зверталися до Орининської сільської ради з аналогічними заявами, тому в Орининської сільської ради не було перешкод у виділенні земельної частки (паю) № НОМЕР_2 спадкоємцям ОСОБА_6 ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .

У зв`язку з вище викладеним позивач вважає, що рішенням Орининської сільської ради №19 від 21.05.2024 року порушено його права, а тому просить визнати дане рішення незаконним і скасувати з одночасним припиненням права власності ОСОБА_3 на спірну земельну ділянку та скасувати державну реєстрацію іншого речового права (права оренди) щодо спірної земельної ділянки.

Правовими підставами свого позову позивач ОСОБА_1 зазначає ст. 9 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п.п. 2, 5, 6, 9-11 Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженого постановою КМУ від 04.02.2004 року №122. Представник відповідача - Орининської сільської ради - Антощук О.А., який діє за довіреністю № 4 від 21.03.2024 року, позов не визнав. Подав суду відзив на позов, в якому вказав, що за життя ОСОБА_6 було включено до списку селян членів СС «Нива», проте в списках власників земельних часток (паїв) членів СС «Нива» допущена помилка і в додатку № 1 до Державного акту на право колективної власності на землю ХМ № 017 від 22.12.1995 року ОСОБА_6 записаний як ОСОБА_8 . Саме тому на ім`я ОСОБА_8 видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0276874. Допущену помилку виправлено шляхом закреслення по батькові ОСОБА_9 на ОСОБА_10 . Крім того в нижній частині бланку сертифіката записано виправленому вірити: підпис ОСОБА_11 .

Відповідно до протоколу розподілу земель колективної власності реструктуризованого СС «Нива» с. Ріпинці між власниками земельних часток (паїв), у жеребкуванні земельних ділянок прийняв участь ОСОБА_8 .

Представник Орининської сільської ради у відзиві на позов, посилаючись на ст. 9 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», також вказує, що визначальним фактором участі у розподілі земельних ділянок являється подання особою заяви на участь у розподілі земельних ділянок. Заява має бути подана власником земельної частки, або спадкоємцем. У даному випадку ОСОБА_6 заяву на вихід з сільськогосподарського підприємства не подавав та не міг вже подати заяву на виділення земельної частки, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а спадкоємці на момент виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок у спадщину не вступили, рішення про визнання права власності на спадщину за спадкоємцями було прийнято лише 04.05.2022 року за результатами розгляду цивільної справи 676/3844/21.

Вказане свідчить про те, що підпис в протоколі розподілу земель колективної власності реструктуризованого КСГП«Нива» с. Ріпинці між власниками земельних часток (паїв) навпроти прізвища ОСОБА_8 внесено протиправно, оскільки ніхто не мав права брати участь у жеребкуванні віді мені цієї особи. Крім того,ці записи суперечать змісту Протоколу про розподіл земель колективної власності КСГП «Нива», оскільки у багатьох випадках навпроти прізвища власника земельної частки зроблена відмітка,що особа померла. Враховуючи вказане, представник Орининської сільської ради вважає, що жереб ніхто не витягував, а підпис та номер земельної ділянки внесено після проведення жеребкування.

Представник Орининської сільської ради у відзиві також вказав, що іншим належним та допустимим доказом безпідставності позовної заяви являються заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 29.10.2024 року вх. №М-486/01 від 30.10.2024 року про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (не витребувана земельна частка (пай)СС «Нива», ділянка № НОМЕР_1 ), площею 1,3217га, кадастровий номер:06:002:0088, що розташована на території Орининської сільської ради,Кам`янець- Подільського району з додатками на 11аркушах. Подана цими особами заява відповідає вимогам ч. 6 ст. 118 ЗК України, до якої доданий графічний матеріал,на якому зазначено бажане місцерозташування земельної ділянки (земельна частка (пай) № НОМЕР_1 ).

Представник Орининської сільської ради також у відзиві зазначив, що позивач не надав належних доказів щодо законності внесення змін до сертифікатаХМ№0276874від 02.07.1997 року,на підставі якого документа(рішення)була виправлена допущена помилка.

Крім того, позивач не вносить ясності щодо того,яким чином до нього потрапив сертифікат, який міг бути виданий на заяву власника земельної частки(паю), або спадкоємця за рішенням суду.

В додаткових обґрунтуваннях відзиву від 14.03.2025 року представник Орининської сільської ради, посилаючись на ст., 5, 7 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», також зазначив, що проведення розподілу земельних ділянок між особами, які мають право на виділення їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) знаходиться на завершальних стадіях, а тому у часі не співпадають. Згідно інформації, наявної у розпорядженні Орининської сільської ради, проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) по реформованому КСП «Нива» с. Ріпинці був погоджений розпорядженням голови Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації від 18 жовтня 2005 року №768/2005 р., яке додано до цих додаткових обґрунтувань.

Виходячи з вище викладеного представник Орининської сільської ради просить суд в позові ОСОБА_1 відмовити.

Представник відповідачки ОСОБА_3 адвокат Мерінова Н.В. подала до суду відзив на позов та заперечення на відповідь на відзив на позов, в яких позов не визнає, просить суд відмовити у його задоволенні.

Представник відповідачки Вусатої Н.С. в цих процесуальних документах вказувала, що відповідачка ОСОБА_3 не заперечує, що позивач, як спадкоємець, має право на оформлення права власності на земельну ділянку комунальної власності Орининської територіальної громади, оскільки успадкував право на земельну частку (пай) із земель колективної власності СС «Нива», але відповідачка ОСОБА_3 категорично заперечує право позивача на одержання у власність саме земельної частки (паю) під номером 210.

Дану позицію адвокат Мерінова Н.В. обґрунтовувала тим, що доданий позивачем до позову Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0276874 не містить інформації про те, що за батьком позивача ОСОБА_6 рахується (обліковується) земельна частка (пай) під номером 210. Аналогічна ситуація і з Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25.10.2024 року, в якому також відсутня інформація про успадкування земельної частки (паю) під № НОМЕР_2 (свідоцтво видане на ім`я третьої особи ОСОБА_4 ).

На підставі пункту 21 Перехідних положень ЗК України (який є чинним з 01.01.2019 року) землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.

Тобто вказаним Законом оновлено та конкретизовано порядок використання земель зазначеної категорії та, відповідно, єдиною підставою для виділення таких земельних ділянок у натурі (на місцевості) після 01.01.2019 року є рішення територіальної громади (в особі відповідної сільської, селищної, міської ради).

Згідно документів, доданих адвокатом Меріновою Н.В. до заперечень на відповідь на відзив, спілка селян «Нива», яка свого часу була реорганізована в Сільськогосподарський виробничий кооператив «Нива», припинена, про що 14.07.2006 року внесено відповідні відомості в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На підтвердження даних обставин представник відповідача приєднала до матеріалів справи наступні докази:

-архівну довідку архівного відділу Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації від 08.04.2025 року №23-2/04-06, в якій, серед іншого, зазначається, що відповідно до Указу Президента України від 03 грудня 1999 року про реформування в аграрному секторі економіки та за постановою загальних зборів членів спілки від 05 лютого 2000 року спілку селян «Нива» с. Ріпинці було реорганізовано в сільськогосподарський виробничий кооператив «Нива» с. Ріпинці. За ухвалою господарського суду Хмельницької області від 23 червня 2006 року справа №17/12/109-Б СК «Нива» було ліквідовано.

-Ухвалу господарського суду Хмельницької області від 23 червня 2006 року по справі №17/12/109-Б, якою вирішено Сільськогосподарський кооператив Нива, с.Ріпенці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, вул. Кудрявцева, 25, яке значиться в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України під кодом №14178405, зареєстроване Кам`янець-Подільською райдержадміністрацією 14.03.2000 року за №ЮП-0634, ліквідувати.

-Інформацію з сервісу Опендатабот (opendatabot.ua), який надає доступ до державних даних з основних публічних реєстрів для громадян та бізнесу, та відомостями з офіційного веб-сайту Міністерства юстиції України, згідно яких до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 14 липня 2006 року внесено відомості про припинення сільськогосподарського кооперативу «Нива».

З позиції представника відповідача ОСОБА_3 , спірна земельна ділянка з 01.01.2019 року вважається власністю Орининської територіальної громади, а не СС «Нива», і відноситься до земель комунальної власності, а тому Орининська сільська рада, як розпорядник земель, вирішила передати у власність відповідачки ОСОБА_3 земельну ділянку з числа земель СС «Нива» за рахунок земельної частки (паю) під номером НОМЕР_2 .

На спростування тверджень позивача, що його батько ОСОБА_6 приймав участь у процесі розподілу земель (жеребкування), адвокат відповідача у запереченнях на відповідь вказала, що на момент розподілу земель (жеребкування) батько позивача помер, а саме жеребкування було після 08 липня 2003 року, а точніше в 2005 році, оскільки в 2005 році був розроблений відповідний Технічний звіт, про що свідчить лист Управління забезпечення реалізації державної політики в сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області від 22 квітня 2025 року.

Свою позицію представник ОСОБА_3 обґрунтовувала нормативно-правовими актами, які були чинними на момент процесу паювання земель, переданих в колективну власність СС «Нива».

Це, зокрема Земельні кодекси України у редакціях, чинних на момент виникнення правовідносин, Указ Президента України від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» № 666/94, Указ Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», Постанова Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифікату на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)», Методичні рекомендації щодо порядку передачі земельної частки (паю) в натурі із земель колективної власності членам колективних сільськогосподарських підприємств і організацій, затверджені наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства сільського господарства і продовольства України, Української академії аграрних наук від 04.06.1996 року № 47/172/48, Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», який був прийнятий 05.07.2003 року і набрав чинності 08.07.2003 року, постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2004 р. № 122 «Про організацію робіт і методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)».

На момент смерті батька позивача (26.08.1996 року) діяли всі вище описані правові акти, окрім Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», який був прийнятий 05.07.2003 року і набрав чинності 08.07.2003 року, та постанови Кабінету Міністрів «Про організацію робіт і методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)» від 04.02.2004 р. № 122.

Згідно Книги реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Кам`янець-Подільською райдержадміністрацією спілці селян «Нива», с. Ріпинці, Витяг з якої долучив представник відповідача Орининської сільської ради до свого Відзиву на позов від 26.02.2025 року, вбачається, що 04.07.1997 року за №300 зареєстровано Сертифікат на право на земельну частку (пай) за ОСОБА_8 (батько позивача був « ОСОБА_10 »).

До 08.07.2003 року (дати набрання чинності Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)») виділення в натурі (на місцевості) земельної частки (паю) було можливе за умови одержання громадянином Сертифікату на право на земельну частку (пай) на підставі поданої ним підприємству заяви. Передача в натурі земельної частки (паю) громадянину здійснювалася після складання «Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї)». У випадках, коли Схема не розроблена, місцеположення земельної частки (паю), що передається, погоджувалася відповідним рішенням чергових загальних зборів (зборів уповноважених) підприємства, але не пізніше трьох місяців з часу подання заяви про вихід із складу цього підприємства.

Встановлено,що Сертифікат батьку позивача не видавався у зв`язку з його смертю.

Чинне на час смерті батька позивача законодавство свідчить, що до 08.07.2003 року (дати набрання чинності Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)») взагалі не існувало процедури розподілу земельних часток (паїв) між їх власниками, в т.ч. шляхом жеребкування. Ця процедура запроваджена лише з прийняттям Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», який набрав чинності 08.07.2003 року. Організація робіт і методика розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)» була затверджена лише 04.02.2004 р. постановою Кабінету Міністрів України від № 122.

Тому, за вказаних обставин та на підставі ст. 25 ЦК України, представник відповідача Вусатої Н.С. адвокат стверджувала, що Протокол розподілу земель КСП «Нива» є явно незаконним, оскільки батько позивача не міг поставити підпис у цьому Протоколі у зв`язку зі смертю.

Щодо того, що паювання земель колишнього КСП «Нива» відбулося в 2005 році, представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Мерінова Н.В. зазначила, що згідно інформації Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області вих. №933/281-25 від 23.04.2025 року по реструктуризованій спілці селян «Нива» с. Ріпинці розроблено Технічний звіт по розробці проекту землеустрою щодо відведення земельних часток (паїв) та виготовлення документів, що посвідчують право власності реструктуризованого КСП «Нива» с. Ріпинці для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Орининської сільської ради Кам`янець-Подільського району, в якому вміщена графічна частина поділу території земельних часток (паїв) та протокол розподілу земель колективної власності реструктуризованого КСП «Нива» с. Ріпинці між власниками земельних часток (паїв). Даний технічний звіт розроблений в 2005 році.

Згідно інформації Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області вих. №939/281-25 від 24.04.2025 року в Місцевому фонді документації із землеустрою та оцінки земель наявна розроблена Схема поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) СС «Нива» с. Ріпинці, яка розроблена в 1998 році, при складанні схеми визначена черговість поділу земель колективної власності, нумерація земельних часток (паїв) в матеріалах схеми поділу відсутня.

З цих листів слідує, що нумерація земельних часток (паїв) з`явилася лише в 2005 році при складанні Технічного звіту, а тому жеребкування, де б батько позивача зміг взяти участь за своє життя ,виключається, оскільки він помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Щодо розпорядження голови Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації від 18 жовтня 2005 року №768/2005-р, копію якого відповідач - Орининська сільська рада подала суду разом зі своїми Додатковими обґрунтуваннями Відзиву на позов від 14.03.2025 року представник відповідача ОСОБА_3 встановлено наступне.

Пунктом 1 даного розпорядження погоджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) власників земельних часток (паїв) по реформованому КСП «Нива», с. Ріпинці, розробленим приватним підприємством «Земля».

Пунктом 2 даного розпорядження вирішено передати у власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва власникам земельних часток (паїв), згідно списку, що додається (додаток №1), що розташовані на території Орининської сільської ради, за межами населених пунктів.

Згідно Додатку №1 до даного розпорядження «Список громадян, яким передано у приватну власність земельні частки (паї) за рахунок земель колективної власності реструктуризованого КСП «Нива» с. Ріпинці» значиться під № НОМЕР_3 ОСОБА_8 , № ділянки НОМЕР_2 , площею 2,07 га.

В листі архівного відділу Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації від 08.04.2025 року №23/04-06 зазначено, що заява від імені ОСОБА_8 про передачу йому у власність земельної частки (паю) в архівний відділ на зберігання не надходила.

В додатку №1 даного розпорядження батько позивача вказаний як « ОСОБА_9 », а не « ОСОБА_10 », як зазначено в свідоцтві про смерть.

Тому, представник відповідача ОСОБА_3 вважає, що Кам`янець-Подільська районна державна адміністрація прийняла рішення про передачу земельної частки (паю) померлій особі ОСОБА_8 , а відповідно без заяви цієї особи ( ОСОБА_8 ) про передачу йому землі у власність.

Спадкоємці такої заяви також не могли подати до 18.10.2005 року (дата видачі розпорядження), оскільки Сертифікат на право земельну частку (пай) від 04.07.1997 року №300 на ім`я ОСОБА_8 нікому не видався; спадкоємці оформили спадкові права лише в 2022 і 2024 роках; рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду по цивільній справі №676/3844/21 від 04.05.2022 року набрало законної сили 04.06.2022 року. В межах цієї справи два спадкоємці ОСОБА_6 визнавали за собою право по 1/3 частині земельної частки (паю), СС «Нива», с. Ріпинці, Кам`янець-Подільського району.

За наведених обставин представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Мерінова Н.В. вважає, що виконавці проекту розпорядження від 18.10.2005 року №768/2005-р взяли за основу Список громадян, які були включені до Державного акту на право колективної власності на землю спілки селян «Нива», с. Ріпинці, назвали цей список «Списком громадян, яким передано у приватну власність земельні частки (паї) за рахунок земель колективної власності реструктуризованого КСП «Нива» с. Ріпинці», і подали на підпис голові адміністрації проект розпорядження; додаток №1 підписав керівник апарату адміністрації.

Відповідно до ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

За вказаних обставин та зазначених у запереченнях висновків Верховного Суду, що регулюють спірні правовідносини, представник відповідача ОСОБА_3 вказала, що з цих підстав відповідачка ОСОБА_3 не оскаржувала розпорядження голови Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації від 18 жовтня 2005 року №768/2005-р, оскільки воно в частині передачі землі у власність померлій особі ОСОБА_8 є явно незаконним.

Щодо Сертифікату на право на земельну частку (пай), оформленого на ім`я ОСОБА_8 , представник відповідача ОСОБА_3 у запереченнях на відповідь на відзив вказала, що до матеріалів справи позивач додав рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду по цивільній справі №676/3844/21 від 04.05.2022 року, яке набрало законної сили 04.06.2022 року.

По цій справі №676/3844/21 спадкоємці ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом про визнання за ними права на 1/3 частину земельної частки (паю).

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 04.05.2022 року (справа №676/3844/21) за ОСОБА_1 та ОСОБА_5 визнано право на 1/3 частину земельної частки (паю), СС «Нива», с. Ріпинці, Кам`янець-Подільського району, розміром 2,29 умовних кадастрових гектарах, яка при житті належала батьку позивача ОСОБА_6 .

У цьому ж судовому рішенні вказано, що підставою звернення з позовом до суду було дві окремі відмови нотаріуса: 1) у зв`язку з відсутністю оригінала сертифіката на земельну частку (пай); 2) у зв`язку з необхідністю встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності правовстановлюючого документа Сертифіката на земельну частку (пай), так як у свідоцтві про смерть спадкодавця вказано по батькові « ОСОБА_10 », а в копії Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0276874, виданого 04.07.1997 року, вказано по батькові « ОСОБА_9 ».

Кому і яка з цих двох відмов нотаріуса була видана спадкоємцям невідомо, але якщо у спадкоємців не було оригіналу Сертифіката на право на земельну частку (пай), бо за записами Книги реєстрації Сертифікат такий ніхто не отримував.

Постанова Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифікату на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» не передбачає такої юридичної дії голови адміністрації як внесення виправлень до раніше внесеної інформації в Сертифікаті.

Належність такого Сертифікату певній особі могла посвідчуватись лише рішенням суду встановлення факту належності правовстановлюючого документа, чого позивач чи інші спадкоємці померлого ОСОБА_6 не мають, до суду вони не звертались, відповідного рішення суду вони не подали.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь в судовому розгляді,допитавши свідка, вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 . Спадкоємцями майнових прав ОСОБА_6 є позивач ОСОБА_1 та треті особи - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 04.05.2022 року по справі №676/3844/21 за позивачем - ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (третьою особою по даній справі) визнано право по 1/3 частині земельної частки (паю) СС «Нива», с. Ріпинці, Кам`янець-Подільського району, розміром 2,29 умовних кадастрових гектара, яка при житті належала ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дане рішення суду набрало законної сили 04.06.2022 року.

Третя особа ОСОБА_4 (дружина померлого ОСОБА_6 ) свої спадкові права на земельну частку (пай) в КСП «Нива», с. Ріпинці, Кам`янець-Подільського району, розміром 2,29 умовних кадастрових гектара,оформила 25.10.2024 року, про що свідчить Свідоцтво про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Кам`янець-Подільської державної нотаріальної контори Череватою І.О. (спадкова справа №594/1996, запис в реєстрі №1-2247).

Таким чином, після смерті ОСОБА_6 його спадкові права на земельну частку (пай) (без визначення номеру земельної частки (паю)) в СС «Нива» по 1/3 частині успадкували його діти - ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , а також дружина - ОСОБА_4 .

31.07.2023 року двоє спадкоємців померлого ОСОБА_6 , а саме позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_5 подали до Орининської сільської ради спільну заяву про надання їм дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (2/3 земельної частки (паю) № НОМЕР_1 )) орієнтовною площею 1,32 га, з метою подальшої передачі у власність. Земельна ділянка знаходиться на території Орининської сільської ради за межами населених пунктів (с. Ріпинці).

До своєї заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_5 додали копії паспортів громадянин України, картки платників податків, свідоцтво про смерть ОСОБА_6 , рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 04.05.2022 року по справі №676/3844/21.

Рішенням Орининської сільської ради від 08.09.2023 року №20 ОСОБА_1 та ОСОБА_5 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель колективної власності (2/3 невитребуваної земельної частки (паю)) СС «Нива» № НОМЕР_1 , площею 0,8811 га, (загальна площа земельної ділянки 1,3217 га), кадастровий номер :06:002:0088, що розташована на території Орининської сільської ради Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, за межами населеного пункту села Ріпинці, з метою подальшої передачі у власність.

У позові зазначалося, що виготовлення технічної документації із землеустрою на ділянку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не замовляли, оскільки дізнались, що згідно Протоколу розподілу земель колективної власності реструктуризованого КСГП «Нива» належить ділянка № НОМЕР_2 . Однак в межах судового розгляду судом також було з`ясовано, що вказана технічна документація не замовлялась і через те, що дозвіл на розроблення цієї документації із землеустрою видано на двох спадкоємців, а ділянка вже була сформована (їй присвоєний кадастровий номер), а тому необхідно було здійснювати її поділ, що тягло додаткові фінансові витрати, або подавати заяву від трьох спадкоємців.

29.10.2024 року вже всі три спадкоємці померлого ОСОБА_6 ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 подали до Орининської сільської ради спільну заяву про надання їм дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості),з метою подальшої передачі їм у власність,для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (не витребувана земельна частка (пай) колишньої Спілки селян «Нива», ділянка № НОМЕР_1 ), площею 1,3217 га, кадастровий номер :06:002:0088, що розташована на території Орининської сільської ради Кам`янець-Подільського району.

До своєї заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , серед іншого, додали Ситуаційний план розташування земельної ділянки на території Орининської сільської ради Кам`янець-Подільського району з позначеним місцем розташування бажаної земельної ділянки із зазначенням номеру 266. Даний ситуаційний план розроблений інженером землевпорядником ФОП ОСОБА_12 .

31.10.2024 року ОСОБА_13 , яка діяла на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , подала до Орининської сільської ради заяву, якою просила не розглядати заяву від 29.10.2024 року вх. №М-486-1 про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), з метою подальшої передачі її у власність.

Позивач до матеріалів справи не додав доказів, що він та двоє інших спадкоємців померлого ОСОБА_6 ОСОБА_5 та ОСОБА_4 подавали до Орининської сільської ради заяву про надання їм дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земельної частки (паю) під № НОМЕР_2 . В суді представник позивача адвокат Рудик В.М. підтвердив цю обставину і пояснив, що заяви спадкоємцями подавались лише з приводу земельної частки (паю) під № НОМЕР_1 . Тому це спростовує твердження позивача в позові, що він та ОСОБА_5 раніше від відповідачки ОСОБА_3 зверталися до Орининської сільської ради щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельної частки (паю) під №210, адже вони жодного разу не звертались до Орининської сільської ради з приводу земельної частки (паю) під №210.

На переконання суду, оскільки позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_5 двічі подавали до Орининської сільської ради заяви про надання їм дозволу на розроблення технічної документації щодо земельної частки (паю) під №266, одну з яких подали вже з третім спадкоємцем третьою особою ОСОБА_4 , тим самим спадкоємці виражали свою справжню волю та волевиявлення на одержання у власність саме земельної частки (паю) за № НОМЕР_1 . Для одержання у власність земельної частки (паю) вони не лише подали заяви до Орининської сільської ради, але й наперед замовили та виготовили в інженера-землевпорядника Ситуаційний план розташування земельної ділянки на території Орининської сільської ради з позначеним місцем розташування бажаної земельної ділянки із зазначенням номеру 266.

Представник Позивача зазначив, що ОСОБА_1 має право на земельну частку (пай) під №210, оскільки його батько ОСОБА_6 приймав участь у процесі жеребкування і йому було прожеребковано земельну частку (пай) під №210, також неодноразово наголошував, що саме батько позивача ОСОБА_6 , а не його спадкоємці, приймав участь у розподілі земель (жеребкуванні) земель КСП «Нива».

Тобто, з позиції позивача, розподіл земель (жеребкування) земель КСП «Нива» був проведений до 26.08.1996 року (до дати смерті батька позивача).

Обґрунтовуючи свою позицію, представник позивача посилався на Протокол розподілу земель колективної власності реструктуризованого КСП «Нива», а також на ст. 9 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» та п.п. 2, 5, 6, 9 - 11 Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженого постановою КМУ від 04.02.2004 року №122.

Судом досліджено Протокол розподілу земель колективної власності реструктуризованого КСГП «Нива» між власниками земельних часток (паїв). Даний Протокол не містить дати проведення загальних зборів, а тому суд, для встановлення періоду проведення загальних зборів КСП «Нива», застосовує законодавство, яке діяло на момент процесу паювання земель.

Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно копії Державного акту на право колективної власності на землю спілки селян «Нива», с. Ріпинці, Кам`янець-Подільського району ХМ №017 від 22.12.1995 року та додатку №1 до нього вбачається, що до списку селян членів КСП включений ОСОБА_8 (батько позивача був « ОСОБА_10 »). Тобто, після 22.12.1995 року розпочався процес паювання земель, переданих в колективну власність СС «Нива».

На день смерті батька позивача ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) діяли всі описані раніше правові акти, окрім Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» та постанови Кабінету Міністрів України «Про організацію робіт і методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)» від 04.02.2004 р. № 122.

Відповідно до ч., ч. 9, 10 ст. 5 ЗК України від 18.12.1990 року, в редакції, чинній на час відкриття спадщини, кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу,сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. За відсутності спадкоємців переважне право на земельну частку мають члени цих підприємств, кооперативів і товариств.

Згідно з ч. 1 статті 22 ЗК України від 18.12.1990 року в редакції, чинній на час відкриття спадщини, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Пунктом 1 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Пунктами 1.2 1.4 розділу 1 Методичних рекомендацій щодо порядку передачі земельної частки (паю) в натурі із земель колективної власності членам колективних сільськогосподарських підприємств і організацій, що затверджені наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства сільського господарства і продовольства України, Української академії аграрних наук від 04.06.1996 року № 47/172/48 передбачено наступне:

1.2. Передача в натурі земельної частки (паю) провадиться громадянину, який має сертифікат на право на земельну частку (пай), згідно з його заявою.

1.3. Передача в натурі земельної частки (паю) громадянину здійснюється після складання "Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї)" (далі - Схеми).

1.4. Складання Схем проводиться землевпорядними та іншими організаціями, що мають на це дозвіл (ліцензію).

Розділом 3 «Порядок передачі земельної частки (паю) в натурі» цих Методичних рекомендацій передбачено наступне:

3.1. Громадянин, який має сертифікат на право на земельну частку (пай) і бажає одержати свою земельну частку (пай) в натурі, подає підприємству заяву за формою, наведеною в додатку N 1.

3.2. Місцеположення в натурі земельної ділянки, що надається згідно з Схемою, погоджується виконавчим органом управління підприємства в місячний строк з часу подання заяви співвласника про вихід із складу цього підприємства.

Рішення виконавчого органу управління підприємства є підставою для виконання робіт щодо передачі земельної частки (паю) в натурі.

У випадках, коли Схема не розроблена, місцеположення земельної частки (паю), що передається, погоджується відповідним рішенням чергових загальних зборів (зборів уповноважених) підприємства, але не пізніше трьох місяців з часу подання заяви про вихід із складу цього підприємства […].

3.3. Передача земельної частки (паю) в натурі провадиться

згідно зі Схемою та проектом організації території земельних ділянок першочергової передачі.

3.9. Технічна документація щодо передачі земельної частки (паю) в натурі оформляється в трьох примірниках в обсязі відповідно переліку, що наведений в додатку N 5 […].Вказана технічна документація є підставою для прийняття рішення місцевою радою про видачу державного акта на право приватної власності на землю, з визначенням цільового призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної (міської) державної адміністрації (виконавчого комітету міської Ради).

Згідно Книги реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Кам`янець-Подільською райдержадміністрацією спілці селян «Нива», с. Ріпинці, вбачається, що 04.07.1997 року за №300 зареєстровано Сертифікат на право на земельну частку (пай) за ОСОБА_8 (батько позивача був « ОСОБА_10 »). Навпроти прізвища « ОСОБА_8 » у графі «підпис власника сертифіката на земельну частку (пай)» вчинений запис «помер». Вказана інформація засвідчує, що батькові позивача ОСОБА_6 фізично не видавався (не передавався) Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0276874 від 02.07.1997 року, адже на момент його виготовлення і реєстрації в Книзі реєстрації Сертифікатів ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ОСОБА_6 помер.

Станом на 04.06.1996 року, коли були затверджені Методичні рекомендації щодо порядку передачі земельної частки (паю) в натурі із земель колективної власності членам колективних сільськогосподарських підприємств і організацій (тобто ще за життя батька позивача) діяло законодавство, яке передбачало, що виділення в натурі (на місцевості) земельної частки (паю) було можливе за умови одержання громадянином Сертифікату на право на земельну частку (пай) на підставі поданої ним підприємству заяви. Передача в натурі земельної частки (паю) громадянину здійснювалася після складання «Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї)». У випадках, коли Схема не розроблена, місцеположення земельної частки (паю), що передається, погоджувалася відповідним рішенням чергових загальних зборів (зборів уповноважених) підприємства, але не пізніше трьох місяців з часу подання заяви про вихід із складу цього підприємства.

Згідно інформації Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області вих. №939/281-25 від 24.04.2025 року в Місцевому фонді документації із землеустрою та оцінки земель наявна розроблена Схема поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) СС «Нива» с. Ріпинці, яка розроблена в 1998 році, при складанні схеми визначена черговість поділу земель колективної власності, нумерація земельних часток (паїв) в матеріалах схеми поділу відсутня.

Тому, до 1998 року можливість передачі членам КСП «Нива» в натурі земельних часток (паїв) - виключається, оскільки була відсутня Схема поділу земель.

Про те, що батько позивача за життя подав заяву про вихід з членів КСП і чергові загальні збори (зборів уповноважених) підприємства вирішили йому виділити земельну частку (пай), яка зараз має номер 210, матеріали справи такої інформації не містять, а позивач на ці обставини в позові також не посилався.

Згідно інформації Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області вих. №933/281-25 від 23.04.2025 року по реструктуризованій спілці селян «Нива» с. Ріпинці розроблено Технічний звіт по розробці проекту землеустрою щодо відведення земельних часток (паїв) та виготовлення документів, що посвідчують право власності реструктуризованого КСП «Нива» с. Ріпинці для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Орининської сільської ради Кам`янець-Подільського району, в якому вміщена графічна частина поділу території земельних часток (паїв) та протокол розподілу земель колективної власності реструктуризованого КСП «Нива» с. Ріпинці між власниками земельних часток (паїв). Даний технічний звіт розроблений в 2005 році.

Таким чином, оскільки Схема поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) СС «Нива» с. Ріпинці) розроблена в 1998 року, в якій була відсутня нумерація (поділ) земельних часток (паїв), а Технічний звіт по розробці проекту землеустрою щодо відведення земельних часток (паїв), в межах якого вже відбувся поділ земель колективної власності СС «Нива» на земельні частки (паї), розроблений в 2005 році, враховуючи, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0276874 від 02.07.1997 року батькові позивача ОСОБА_6 фізично не видавався (не передавався), адже на момент його виготовлення і реєстрації в Книзі реєстрації Сертифікатів ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) батько позивача помер, тому батько позивача ОСОБА_6 не міг прийняти участь в процесі розподілу земель (жеребкуванні), яке оформлене Протоколом розподілу земель колективної власності реструктуризованого КСГП «Нива» між власниками земельних часток (паїв), а відповідно не міг тягнути жереб і проставити свій підпис в цьому Протоколі про закріплення за ним земельної частки (паю) під №210.

Відповідно до ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

З огляду на це, суд погоджується з доводами представника відповідача ОСОБА_3 що розподіл земель (жеребкування) КСП «Нива» відбулося в 2005 році.

За клопотанням представника відповідача ОСОБА_3 в якості свідка допитувався ОСОБА_14 , який зараз обіймає посаду заступника начальника Відділу №2 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, а на час паювання земель працював в земельному відділі Кам`янець-Подільського району, який в своїх свідченнях показав, що йому відомі обставини паювання земель колективної власності.

Свідок ОСОБА_14 показав, що розподіл земель КСП «Нива» розпочався після виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних часток (паїв)колективної власності КСП «Нива», що було в 2005 році. Перед цим виготовлялися Сертифікати на право на земельну частку (пай), які видавалися членам КСП; складалися списки членів КСП, які мають право на земельні частки (паї), а в подальшому організовувалися збори членів КСП, на яких обов`язково був присутній працівник земельного відділу. На цих зборах члени КСП, які отримали Сертифікати і пред`явили їх на загальних зборах членів КСП, приймали участь у процесі розподілу (жеребкування) земельних часток (паїв). Свідок ОСОБА_14 категорично заперечив можливість участі у жеребкуванні осіб без Сертифікатів, або спадкоємців, які прибули без рішень судів про визнання за ними права на земельну частку (пай), або без свідоцтв про право на спадщину. Свідок пояснив, що у жеребкуванні могли брати участь й інші громадяни, які мали Сертифікати про право на спадщину, на зворотній стороні якого були вчинені записи про перехід права на земельну частку (пай) до цієї особи на підставі договору міни, купівлі-продажу тощо.

Щодо листа Відділу у Кам`янець-Подільському районі Міськрайонного управління у Кам`янець-Подільському районі та м.Кам`янець-Подільському від 11 лютого 2020 року вих..№29-22-0.171-62/119-20 та листа цього ж відділу від 05 липня 2021 року вих. №М-192/0-0.171-226/149-21, в яких міститься інформація про видачу Сертифікату на право на земельну частку /пай/ серії ХМ №0276874 ОСОБА_8 ,свідок пояснив,що це слід розуміти,що на ім`я ОСОБА_8 виготовлявся даний Сертифікат,але це не свідчить про видачу його безпосередньо ОСОБА_8 ,адже в Книзі реєстрації Сертифікатів зазначено,що останній помер і немає запису про видачу його спадкоємцям. Також свідок пояснив,що і до цього часу в Управлінні перебуває певна кількість Сертифікатів,які не були отримані громадянами,але Сертифікату на ім`я ОСОБА_8 немає,чому так сталося йому не відомо,адже якби хтось його отримував,то повинен був розписатися в отриманні в Книзі реєстрації.

Тому, доводи позивача, що його батько до своєї смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) прийняв участь у процесі розподілу земель КСП «Нива», в межах якого йому була розподілена земельна частка (пай) під №210, є необґрунтованими і безпідставними.

Суд визнає Протокол розподілу земель колективної власності реструктуризованого КСГП «Нива» між власниками земельних часток (паїв) недостовірним доказом того, що батько позивача приймав участь у розподілі земель КСП «Нива», і що йому (батьку)була розподілена земельна частка (пай) під№210.

Більше того, в цьому Протоколі вказана інформація щодо « ОСОБА_8 », а згідно свідоцтва про смерть батьком позивача є « ОСОБА_6 », тому ці обставини, в своїй сукупності з іншими висновками суду щодо Протоколу розподілу,не підтверджують право позивача на оформлення права власності на земельну частку (пай) саме під №210.

Також судом враховується, що згідно переліку законодавства щодо паювання земель сільськогосподарського призначення, який діяв на час смерті батька позивача, свідчить, що до 08.07.2003 року (дати набрання чинності Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)») взагалі не існувало процедури розподілу земельних часток (паїв) між їх власниками, в т.ч. шляхом жеребкування. Ця процедура запроваджена лише з прийняттям Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», який набрав чинності 08.07.2003 року, а організація робіт і методика розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) була затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2004 р. № 122.

Наведені позивачем у позові ст. 9 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», який набрав чинності 08.07.2003 року, та п.п. 2, 5, 6, 9 - 11 Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2004 року №122, який набрав чинності 04.02.2004 року, не можуть бути застосовані при вирішенні даного спору, оскільки дані правові акти були прийняті та набули чинності вже після смерті батька позивача, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача-адвокат Рудик В.М. на обґрунтування змісту своїх позовних вимог, посилався на розпорядження голови Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації від 18.10.2005 року №768/2005-р «Про погодження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) по реформованому КСП «Нива» та додаток№1 «Список громадян, яким передано у приватну власність земельні частки (паї) за рахунок земель колективної власності реструктуризованого КСП «Нива», с. Ріпинці», під номером 158 якого значиться « ОСОБА_8 », № ділянки НОМЕР_2 , площа 2,07 га».

Зі змісту даного розпорядження вбачається, що його пунктом 1 погоджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) власників земельних часток (паїв) по реформованому КСП «Нива», с. Ріпинці, розробленим приватним підприємством «Земля».

Пунктом 2 даного розпорядження вирішено передати у власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва власникам земельних часток (паїв), згідно списку, що додається (додаток №1), що розташовані на території Орининської сільської ради, за межами населених пунктів.

В додатку №1 даного розпорядження батько позивача вказаний як « ОСОБА_9 », а не « ОСОБА_10 », як зазначено в свідоцтві про смерть.

Розпорядження видано 18.10.2005 року, батько позивача ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно листа архівного відділу Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації від 08.04.2025 року №23/04-06заява від імені ОСОБА_8 про передачу йому у власність земельної частки (паю) в архівний відділ на зберігання не надходила.

А тому встановлено,що Кам`янець-Подільська районна державна адміністрація видала розпорядження від 18.10.2005 року №768/2005-рпро передачу земельної частки (паю) померлій особі ОСОБА_8 , а відповідно без заяви цієї особи ( ОСОБА_8 ) про передачу йому землі у власність.

Водночас суд звертає увагу, що помилка у «по батькові» ОСОБА_15 дає підстави вважати, що розпорядженням голови Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації від 18.10.2005 року №768/2005-р вирішено передати у власність земельну ділянку іншій особі, а не батькові позивача ОСОБА_6 . Відмінність у написані в Додатку №1 «по батькові» особи, якій вирішено передати земельну ділянку у власність не дає суду підстав вважати, що « ОСОБА_8 » та « ОСОБА_6 » одна і та ж особа.

Тим більше, що рішення суду про належність батькові позивача - ОСОБА_6 правовстановлюючого документа Сертифікату на право земельну частку (пай) серії ХМ №0276874 від 02.07.1997 року в матеріалах справи відсутнє.

Представник позивача підтвердив, що з таким позовом спадкоємці ОСОБА_6 до суду не зверталися.

Тому в суду немає підстав вважати, що вказаний у Додатку №1 до розпорядження голови Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації від 18.10.2005 року №768/2005-р « ОСОБА_8 » є одна і та ж особа ( ОСОБА_6 ).

Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 9.47) рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування за умови його невідповідності закону не тягне тих наслідків, на які воно спрямоване (постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-79гс19, пункт 39), від 15 жовтня 2019 року у справі № 911/3749/17 (провадження 12-95гс19, пункт 6.27), від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18 (провадження 12-148гс19, пункт 35) від 01 лютого 2020 року у справі № 922/614/19 (провадження 12-157гс19, пункт 52)). Тому під час розгляду справи, в якій на вирішення спору може вплинути оцінка рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування, як законного або протиправного (наприклад, у спорі про відшкодування шкоди, у спорі за віндикаційним позовом тощо), не допускається відмова у позові з тих мотивів, що рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування не визнане судом недійсним або що таке рішення не оскаржене, відповідна позовна вимога не пред`явлена. Під час розгляду такого спору слід виходити з принципу jura novit curia - «суд знає закони» (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц (провадження № 14-104цс19, пункт 50), від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19, пункт 84), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (провадження № 14-364цс19, пункт 101) та інші). Тому суд незалежно від того, оскаржене відповідне рішення чи ні, має самостійно дати правову оцінку рішенню органу державної влади чи місцевого самоврядування та викласти її в мотивувальній частині судового рішення.

За наведених обставин суд вважає, що розпорядження голови Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації від 18.10.2005 року №768/2005-р «Про погодження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) по реформованому КСП «Нива» та додаток №1 «Список громадян, яким передано у приватну власність земельні частки (паї) за рахунок земель колективної власності реструктуризованого КСП «Нива», с. Ріпинці», під номером 158 якого значиться « ОСОБА_8 », № ділянки НОМЕР_2 , площа 2,07 га» є недостовірним доказом того, що батькові позивача ОСОБА_6 було передано у власність земельну частку (пай) під №210.

У відповіді на відзив на позов відповідача ОСОБА_3 , представник позивача вказав, що при вирішенні даного спору п. 21 Перехідних положень ЗК України не підлягає застосуванню, оскільки земельна частка (пай) під № НОМЕР_2 не відноситься до земель комунальної власності Орининської сільської ради, адже була не витребуваною, а тому слід керуватися ст., ст. 13, 14-1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Суд не погоджується з цим, оскільки ст. 14-1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» регулює питання «Особливостей використання та розпорядження землями, що залишилися у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, що не було припинено як юридична особа».

В межах цієї справи СС «Нива», яка була реорганізована в Сільськогосподарський виробничий кооператив «Нива», припинене, про що 14.07.2006 року внесено відповідні відомості в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Вищенаведене свідчить, що ст. 14-1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» не є релевантною при вирішенні даного спору, а тому суд вважає, що на підставі п. 21 Перехідних положень ЗК України, який є чинним з 01.01.2019 року, спірна земельна ділянка вважається власністю Орининської територіальної громади, а не СС «Нива», і відноситься до земель комунальної власності Орининської сільської ради.

Щодо застосування ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», то представник позивача вважає, що ця норма має вищу юридичну над п. 21 Перехідних положень ЗК України. Даний висновок представник позивача сформував на підставі того, що Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», в редакції змін згідно Закону України №2498-VIII, має вищу юридичну силу перед ЗК України, до якого цим же Законом №2498-VIII доповнено Перехідні положення ЗК України пунктом 21.

На обґрунтування свого висновку представник позивача послався на постанову Великої Палати Верховного Суду від 15 лютого 2023 року по справі №910/182/14, в якій Велика Палата звернула увагу на співвідношення між загальною та спеціальною нормою, вказавши, що спеціальна норма встановлює правила, які підлягають застосуванню у певних випадках, визначених такою нормою, а загальна норма встановлює правила, які підлягають застосуванню у всіх випадках, крім тих, на які поширюється гіпотеза спеціальної норми. Тому загальна та спеціальна норми не суперечать одна одній, а встановлюють системне законодавче регулювання».

З даним висновком представника позивача суд не погоджується.

24 серпня 2023 року було прийнято Закон України «Про правотворчу діяльність», який набрав чинності 20 вересня 2023 року.Згідно преамбули цього Закону цей Закон визначає правові та організаційні засади правотворчої діяльності, принципи і порядок її здійснення (…), а також правила дії нормативно-правових актів, усунення прогалин, подолання колізій у нормативно-правових актах та здійснення контролю за реалізацією нормативно-правових актів.

В статтях 10, 11, 13 даного Закону наведені норми-дефініції понять «закону» та форм його прийняття, «кодексу», «первинного закону», «закону про внесення змін» тощо.

У відповідності до ч. 2 ст. 66 Закону України «Про правотворчу діяльність» у разі виявлення колізії між кодексом і первинним законом пріоритет у застосуванні має норма права, що міститься у кодексі, якщо інше не передбачено таким кодексом.

Таким чином, Законом України «Про правотворчу діяльність» визначено пріоритет ЗК України над Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», а тому при вирішенні цієї справи підлягає застосуванню п. 21 Перехідних положень ЗК України, який є чинним з 01.01.2019 року, відповідно до якого землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.

Разом з тим, п. 21 розділу X Перехідні положення ЗК України містить одне єдине виключення, коли землі не вважаються власністю територіальних громад після припинення КСП це стосується земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності (в п. 21 Перехідних положень ЗК України в дужках разом із землями приватної власності, через кому чи в іншому порядку, не міститься вказівка не витребувані і нерозподілені земельні частки (паї)).

Тому суд вважає, що при вирішенні даного спору підлягає застосуванню п. 21 Перехідних положень ЗК України, який є чинним з 01.01.2019 року, відповідно до якого землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.

Тобто вказаним Законом оновлено та конкретизовано порядок використання земель зазначеної категорії та, відповідно, єдиною підставою для виділення таких земельних ділянок у натурі (на місцевості) після 01.01.2019 року є рішення територіальної громади (в особі відповідної сільської, селищної, міської ради).

За наведених обставин, спірна земельна ділянка з 01.01.2019 року вважається власністю Орининської територіальної громади, а не СС «Нива», і відноситься до земель комунальної власності Орининської сільської ради, яка як розпорядник земель, вирішив передати у власність відповідачки ОСОБА_3 земельну ділянку з числа земель СС «Нива» за рахунок земельної частки (паю) під номером 210.

Суд встановив,що Сертифікат на право на земельнучастку (пай) серії ХМ № 0276874, який оформлений на ім`я ОСОБА_8 , до якого були внесені виправлення шляхом закреслення по батькові ОСОБА_9 на ОСОБА_10 , без відповідного рішення суду про належність цього правовстановлюючого документа батькові позивача, - є недостовірним доказом належності батькові позивача права на земельну частку (пай).

Цей Сертифікат вибув з володіння земельного відділу Кам`янець-Подільського району в незаконний спосіб, в Книзі реєстрації Сертифікатів запис про його видачу одному із спадкоємців відсутній. Станом на 2022 рік, коли був судовий спір по цивільній праві №676/3844/21,цього Сертифікату у позивача не було; інші двоє спадкоємців також були учасниками тієї справи, однак оригіналу Сертифікату також не пред`явили суду.

В межах цивільної справи №676/3844/21фігурували дві відмови нотаріуса, які в обох випадках стосувалися того, що у спадкоємців відсутній оригінал Сертифікату на право на земельну частку (пай).

Представник позивача адвокат Рудик В.М. надав для огляду оригінал вказаного Сертифікату, однак він не зміг пояснити звідки, хто і коли його отримав, адже запис в Книзі реєстрації Сертифікатів про його отримання відсутній і до сьогодні.

Постанова Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифікату на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» не передбачає такої юридичної дії голови адміністрації як внесення виправлень до раніше внесеної інформації в Сертифікаті.

Тому, оскільки Сертифікат в незаконний спосіб вибув з володіння уповноваженого органу зі зберігання Сертифікатів, а тому в суду є обґрунтовані сумніви щодо достовірності викладених у Сертифікаті обставин щодо внесених виправлень шляхом закреслення по батькові « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 ».

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Матеріалами справи стверджується, що 01.03.2024 року відповідач ОСОБА_3 звернулась до Орининської сільської ради із письмовою заявою про надання їй дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (земельна частка (пай)) № НОМЕР_2 , площею 2,0659 га, кадастровий номер :08:003:0036, з метою подальшої передачі у власність. Земельна ділянка знаходиться на території Орининської сільської ради за межами населених пунктів (с. Ріпинці). До своєї заяви відповідач ОСОБА_3 , серед іншого, додала копію свідоцтва про право на спадщину за законом.

За цим свідоцтвом про право на спадщину за законом відповідачка ОСОБА_3 успадкувала після смерті свого чоловіка - ОСОБА_16 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Спілки селян «Нива», с. Ріпинці, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, розміром 2,29 в умовних кадастрових гектарах, належних спадкодавцю (чоловіку) на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №027037, виданого Кам`янець-Подільською районною державною адміністрацією 16 квітня 1997 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 18 квітня 1997 року за №264.

Дане свідоцтво на спадщину видано відповідачу ОСОБА_3 20.02.2024 року.

11.04.2024 року рішенням Орининської сільської ради №18 відповідачу ОСОБА_3 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель колективної власності (не витребувані (нерозподілені) земельні частки (паї) СС «Нива» № НОМЕР_2 , площею 2,0659 га, кадастровий номер :08:003:0036, що розташована на території Орининської сільської ради Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, за межами населеного пункту села Ріпинці, з метою подальшої передачі у власність.

09.05.2024 року відповідач ОСОБА_3 звернулася до Орининської сільської ради із письмовою заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу їй у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (земельна частка (пай)) площею 2,0659 га, кадастровий номер :08:003:0036, що розташована на території Орининської сільської ради Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, за межами населеного пункту села Ріпинці.

21.05.2024 року рішенням Орининської сільської ради №19 відповідачу ОСОБА_3 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передано безоплатно у власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,0659 га, кадастровий номер :08:003:0036, що розташована на території Орининської сільської ради Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, за межами населеного пункту села Ріпинці.

29.05.2024 року відповідач ОСОБА_3 зареєструвала за собою право власності на вказану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Ці документи доводять, що відповідач ОСОБА_17 , яка успадкувала право на земельну частку (пай) після смерті свого чоловіка ОСОБА_16 , дотрималась установленого законодавством порядку на одержання у власність земельної ділянки. Підстав для відмови у наданні їй дозволу на розроблення документації із землеустрою та відмови у передачі цієї земельної частки (паю) у власність не було.

Вказані рішення Орининської сільської ради відповідають вимогам ЗК України, тим більше, що ніхто інший з приводу земельної частки (пію) під №210 раніше (і пізніше) від відповідача ОСОБА_3 до сільської ради не звертався.

Рішення про передачу у власність відповідачу ОСОБА_3 спірної земельної ділянки не порушує права інших осіб, в т.ч. позивача ОСОБА_1 , оскільки в Сертифікаті на право на земельну частку (пай) не вказано, що за батьком позивача обліковується (рахується) земельна частка (пай) під № НОМЕР_2 . Аналогічна ситуація і з Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25.10.2024 року, в якому також відсутня інформація про успадкування ОСОБА_4 земельної частки (паю) під № НОМЕР_2 .

На момент надання відповідачу ОСОБА_3 дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою відносно земельної частки (паю) під номером 210 Орининська сільська рада ніякому іншому суб`єкту, в т.ч. позивачу ОСОБА_1 , не надавала дозвіл на розроблення такої ж технічної документації щодо земельної частки (паю) № НОМЕР_2 .

За життя, батько позивача - ОСОБА_6 не оформив належним чином і у встановленому законом порядку право власності на конкретну земельну ділянку, а лише набув майнові права на земельну частку (пай) без зазначення номеру цього паю із земель СС «Нива», оскільки був включений в Додаток №1 до Державного акту на право колективної власності КСП «Нива», а тому позивач та інші спадкоємці мають право на спадкування земельної частки (паю), але не на конкретно визначену земельну частку (пай) під №210.

Земельний частка (пай) це право особи на умовну земельну частку в гектарах, з відповідною грошовою оцінкою, без визначення її меж в натурі (на місцевості). Це майнове право особи на одержання в майбутньому земельної ділянки з числа земель колективної власності сільськогосподарських підприємств.

Належність батькові позивача права на земельну частку (пай) №210 не підтверджено належними засобами доказування, Протокол про розподіл земель КСП «Нива», Сертифікат на право на земельну частку (пай), а також розпорядження голови Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації від 18.10.2005 року №768/2005-р, видані (оформленні) після смерті батька позивача, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що суперечить цивільному законодавству, адже цивільна правоздатність батька позивача припинилася у момент його смерті.

Згідно до ч., ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої, другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини п`ята, шоста статті 81 ЦПК України).

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі (постанова Верховного Суду від 26 травня 2022 року у справі № 362/3705/20).

Кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги.

Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 20 вересня 2024 у справі № 622/137/22 вказано, що: «Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за ним права на земельну частку (пай), суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази та давши їм належну оцінку, правильно виходив із того, що позивач не довів факт переходу до нього права на земельну частку (пай) № 127, оскільки він не зазначений у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ХР № 004316 і відповідне рішення про виділення йому земельної ділянки в натурі (на місцевості) селищною радою не приймалось»

В постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 692/565/21 зазначено, що посилання позивача на те, що за нею слід визнати право власності на конкретно визначену земельну ділянку № НОМЕР_2, якій присвоєно кадастровий номер :03:002:0620, що значиться за спадкодавцем, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, є передчасними, оскільки спадкодавець за життя не оформив належним чином у встановленому законом порядку право власності на конкретну земельну ділянку, а лише набув майнові права на її отримання, а отже, успадковується це саме право на отримання земельної частки (паю), а не право власності на конкретно визначену земельну ділянку в натурі.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 листопада 2023 року у справі № 686/14733/21 вказано, що: «згідно з пунктом 21 Перехідних положень ЗК України (який є чинним з 01 січня 2019 року), з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності. Тобто, вказаним законом оновлено та конкретизовано порядок використання земель зазначеної категорії та, відповідно, єдиною підставою для виділення таких земельних ділянок в натурі (на місцевості) після 01 січня 2019 року є рішення територіальної громади (в особі відповідної сільської, селищної, міської ради). Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 21 вересня 2022 року у справі № 530/467/19, від 06 червня 2023 року у справі № 371/153/22, від 18 грудня 2024 року у справі № 8/4314/23.

Позивачем не доведено на підставі належних, допустимих та достовірних доказів про порушення свого права рішенням Орининської сільської ради від 21.05.2024 року №19, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Оскільки вимоги про припинення права власності ОСОБА_3 на спірну земельну ділянку, яке зареєстроване 29.05.2024 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер відомостей про речове право 55300172, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, а також вимога про скасування державної реєстрації іншого речового права (права оренди) СТОВ «Гарант» на спірну земельну ділянку є похідними від вимоги про визнання незаконним і скасування рішення Орининської сільської ради від 21 травня 2024 року №19, а тому в їх задоволенні також слід відмовити.

Керуючись ст. 268 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В позові ОСОБА_1 до Орининської сільської ради, ОСОБА_3 , Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант», треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання незаконним і скасування рішення Орининської сільської ради від 21.05.2024 року № 19 про передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею - 2,0659 га, кадастровий номер :08:003:0036, що розташована на території Орининської сільської ради,Кам?янець-Подільського району, Хмельницької області з одночасним припиненням права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку, площею - 2,0659 га, кадастровий номер :08:003:0036, яке зареєстровано 29.05.2024 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер відомостей про речове право:55300172, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 224 та скасування державної реєстрації іншого речового права (права оренди) Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант» () щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,0659 га, кадастровий номер :08:003:0036, що зареєстроване 27.06.2024 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право № 55697241, на підставі Договору оренди землі б/н від 31.05.2024 року, укладеного між ОСОБА_3 та СТОВ «Гарант», з одночасним припиненням такого права - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 25 липня 2025 року.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду Шевцова Л.М.