_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/1625/24
Провадження № 2/947/198/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

при секретарі Тіщенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської державної нотаріальної контори у м.Одеса, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту, суд -

ВСТАНОВИВ:

11.01.2024 року представник ОСОБА_3 адвокат Шахновський О.О., звернувся до суду з позовною заявою до Київської державної нотаріальної контори у м.Одеса, в якій просить визнати недійсним заповіт до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Черненко І.П., зареєстрований в реєстрі № 346, мотивуючи тим, що позивач є рідним братом померлого ОСОБА_4 , тому він своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом. Проте, листом від 29.12.2022 року вих.4841/02-14 Київська державна нотаріальна контора повідомила, що спадкодавець ОСОБА_4 залишив заповіт на користь іншої особи. Із позову вбачається, що між братами були близькі відносини, останній не повідомляв, що має намір скласти заповіт, останні роки життя ОСОБА_4 зловживав алкоголем, що спричинило деградацію особистості. Крім того, спадкодавець хворів, допомогою у догляді та лікуванні займався позивач, який після смерті ОСОБА_4 займався його похованням. На даний час, ОСОБА_3 утримує та доглядає за нерухомим майном, що залишилось після смерті брата.

Представник позивача у позові зазначає, що заповіт, складений ОСОБА_4 має бути визнаний судом недійсним, оскільки не відповідав його волевиявленню, через зловживання алкогольними напоями ОСОБА_4 не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними. Крім того, вказано, що підставою нікчемності заповіту є порушення його форми та посвідчення. Також, звернуто увагу суду на наявність в матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Внаслідок чого, позивач змушений звернутись до суду з позовом про визнання заповіту недійсним.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2024 року зазначену справу розподілено судді Гниличенко М.В.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 29.01.2024 року прийнято дорозгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено у порядку загального позовного провадження.

У порядку підготовчого провадження судом за клопотаннями представника позивача було витребувано від Київської державної нотаріальної контори копію спадкової справи №224/2022 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

14.02.2024 року на виконання ухвали суду Київською державною нотаріальною конторою було надано належним чином посвідчену копію спадкової справи № 224/2022./а.с.24/

25.11.2024 року від представника ОСОБА_3 адвоката Шахновського О.О. через електронний суд надійшло клопотання про зупинення провадження по цивільній справі № 947/1625/24 за позовом ОСОБА_3 до Київської державної нотаріальної контори у м.Одеса про визнання недійсним заповіту до вступу у справу правонаступників, мотивуючи тим, що позивач ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що надано копію свідоцтва про смерть, актовий запис № 184 від 22.11.2024 року.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 10.12.2024 року було зупинено провадження по цивільній справі № 947/1625/24 за позовом ОСОБА_3 до Київської державної нотаріальної контори у м.Одеса про визнання недійсним заповіту - до вступу спадкоємців у спадкові права та залучення до участі у справі правонаступника (правонаступників) ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ./а.с.111/

Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 16.05.2025 року було витребувано від Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса інформацію щодо спадкоємців, копію спадкової справи, якщо така заводилась, та повний витяг зі спадкового реєстру.

19.05.2025 року через канцелярію суду від представника ОСОБА_5 , в інтересах якої діє адвокат Стороженко О.П., надійшла заява про вступ у справу та залучення до участі у якості правонаступника позивача - його дружину ОСОБА_5 , мотивуючи тим, що 25.11.2024 року ОСОБА_5 звернулась до приватного нотаріуса Верезуб Катерини Олександрівни із заявою про реєстрацію спадкової справи та 25.11.2024 року була заведена спадкова справа № 47/2024. (спадковий реєстр № 73343904)./а.с.120/

На виконання ухвали Київського районного суду м.Одеси від 02.06.2025 року приватним нотаріусом Верезуб К.О. було направлено до суду копію спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 ./а.с.162/

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 20.05.2025 року поновлено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Київської державної нотаріальної контори у м.Одеса про визнання недійсним заповіту. Заяву представника ОСОБА_5 адвоката Стороженко Ольги Петрівни про вступ у справу та залучення до участі у справі правонаступника по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Київської державної нотаріальної контори у м.Одеса про визнання недійсним заповіту задоволено. Залучено до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , прож. АДРЕСА_1 . /а.с.131/

06.06.2025 року через систему Електронний суд суду від представника ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Стрункова І.О., надійшла заява про вступ у справу як третьої особи ОСОБА_2 , мотивуючи тим, що ОСОБА_2 є спадкоємицею за заповітом, що був складений 26.02.2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Черненко І.П. та зареєстрований в Спадковому реєстрі за №48940358, та вступила в права наслідування, а рішення суду в частині визнання заповіту недійсним може порушити її права, як спадкоємиці та безпосередньо вплинути на її права та обов`язки./а.с.146/

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 19.06.2025 року до участі у справі було залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ./а.с.203/

18.06.2025 року через канцелярію суду від представника ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шахновський О.О. надійшла заява про залучення ОСОБА_1 до участі у справі як правонаступника ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 19.06.2025 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Шахновського Олексія Олександровича про вступ у справу та залучення до участі у справі правонаступника по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Київської державної нотаріальної контори у м.Одеса про визнання недійсним заповіту задоволено. Залучено до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , прож. АДРЕСА_2 ./а.с.200/

03.07.2025 року через електронний суд від представника ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шахновський О.О. надійшло клопотання про заміну первісного відповідача, а саме просить замінити замінити первісного відповідача - Київську державну нотаріальну контору у м.Одеса, на належного відповідача - ОСОБА_2 у цивільній справі № 947/1625/24; Київську державну нотаріальну контору у м.Одеса залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору./а.с.213/

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 09.07.2025 року у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шахновського Олексія Олександровича про заміну неналежного відповідача у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_1 до Київської державної нотаріальної контори у м.Одеса, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту - відмовлено./а.с.221/

В ухвалі суду було звернуто увагу представника позивача на той факт, що 14.02.2024 року на адресу Київського районного суду м.Одеси від Київської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи № 224/2022 року, тому представнику відповідача було відомо коло осіб, які звернулись з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , зокрема - ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Крім того, адвокатом Шахновським О.О. неодноразово заявлялись клопотання про витребування доказів, що безпосередньо стосувались спадкоємця ОСОБА_2 та її вступ до оформлення спадкових справ, які судом було задоволено та отримано відповіді нотаріальної контори на ухвали суду про витребування доказів.

25.11.2024 року підготовче судове засідання було закрито та призначено справу до розгляду по суті./а.с.104 зворот/

Представник позивача в заяві про заміну неналежного відповідача вказує на ту обставину, що ОСОБА_1 вступила як правонаступник позивача лише 19.06.2025 року, проте суд звертає увагу сторони позивача на норми ч.2 ст.55 ЦПК України, якими усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

21.07.2025 року представником позивача ОСОБА_5 адвокатом Стороженко Ольгою Петрівною до суду було подано клопотання про відмову від позовних вимог та закриття провадження по справі.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 22.07.2025 року було прийнято відмову ОСОБА_5 від позову та закрито провадження по справі./а.с.254/

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.ст.128, 131 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Шахновський О.О. до судового засідання не з`явились, належним чином повідомлялись, до канцелярії суду надали заяву про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що ОСОБА_1 перебуває на стаціонарному лікуванні, до заяви надали Протокол рентгенологічного дослідження від 22.07.2025 року./а.с.247/

Суд зауважує, що відповідно до ст.58 ЦПК України сторона може брати участь у судовому засіданні особисто або через свого представника, позивач та її представник до останніх судових засідань не з`являлись, сам по собі Протокол рентгенологічного дослідження від 22.07.2025 року не свідчить про знаходження особи на стаціонарному лікуванні, крім того усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника ОСОБА_1 , обов`язкові для неї так само, як вони були обов`язкові для особи, яку вона замінила, тому зібрані по справі докази дозволяють розглянути справу по суті.

Ключовим для розгляду справи є наявність достатніх та належних доказів, які дозволяють суду встановити фактичні обставини та ухвалити обґрунтоване рішення на підставі наявних у справі матеріалів, а не обов`язкова присутність всіх учасників процесу, належним чином повідомлених.

Представник третьої особи ОСОБА_2 та її представник адвокат Стрункова І.О. до судового засідання не з`явились, належним чином повідомлялись, через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, та просили відмовити у позовних вимогах в повному обсязі.

Представник відповідача - Київської державної нотаріальної контори у м.Одеса до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, письмово повідомив про розгляд справи за їх відсутності та покладаються у вирішенні справи на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали даної справи, та матеріали спадкових справ № 224/2022 та №47/2024, приходить до наступного.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.15, ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

26 лютого 2010 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Черненко Г.В. було посвідчено заповіт ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , в селі Виселки Залегощенського району Орловської області, місце проживання: АДРЕСА_3 , яким на випадок його смерті зробив наступне розпорядження: 48/100 частин житлового будинку під АДРЕСА_4 , та усе його майно, де б воно не було та з чого б не складалося, та взагалі усе те, що на день його смерті буде йому належати та на що за законом матиму право, заповів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Також, зазначено, що заповіт до підписання прочитаний уголос заповідачем ОСОБА_4 і власноручно підписаний ним у присутності нотаріуса. Особу заповідача встановлено, дієздатність його перевірено./а.с.46 зворот/

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 78 років, що вбачається із актового запису про смерть № 911 від 24.01.2022 року./а.с.11/

Спадкову справу № 224/2022 до майна померлого ОСОБА_4 заведено Київською державною нотаріальною конторою за заявою спадкоємця ОСОБА_3 від 18.03.2024 року.

Крім того, в спадковій справі є заява спадкоємця ОСОБА_7 , громадянки республіка Молдова, про прийняття спадщини за законом від 12.07.2022 року та заява ОСОБА_2 , громадянки російської федерації, про прийняття спадщини за заповітом від 12.07.2024 року./а.с.29,32/

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю; право на заповіт здійснюється особисто (ст.1234 ЦК України). Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч.1 ст.1235 ЦК України). Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому (ч.1 ст.1236 ЦК України).

Загальні вимоги до форми заповіту передбачено статтею 1247 ЦК України, відповідно до яких заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання (ч.1); заповіт має бути особисто підписаний заповідачем; якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу (ч.2); заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу (ч.3).

Позовні вимоги про визнання заповіту недійсним обґрунтовано тим, що через зловживання алкогольними напоями та через алкогольний делірій ОСОБА_4 не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, проте в матеріалах справи відсутні жодні докази на підтвердження вказаних доводів, питання щодо призначення експертизи стороною позивача не заявлялось.

Недійсність заповіту врегульовано статтею 1257 ЦК України, частиною 2 даної норми права передбачено, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Однак, судом встановлено, що ОСОБА_4 на час складання заповіту не був визнаний судом недієздатним, його дієздатність не була обмежена, крім того, у позові зазначено, що останні роки життя ОСОБА_4 зловживав алкоголем, хворів, якщо припустити це 2020-2022 роки, однак сам заповіт було складено ще у 2010 році, тому він як фізична особа мав передбачене статтею 1234 ЦК України право на складання заповіту.

ОСОБА_4 , як заповідач призначив своїм спадкоємцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , якій на момент складення заповіту було 9 років, яка є онукою його рідної сестри, своєї сім`ї заповідач не мав, заповітом охоплено права та обов`язки, які заповідачу належали на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які могли йому належати у майбутньому, що відповідає положенням частини 1 статті 1235, частини 1 статті 1236 ЦК України.

Заповіт ОСОБА_4 складений у письмовій формі, посвідчений нотаріально, а саме посвідчений 26 лютого 2010 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Черненко Г.В., що відповідає вимогам частини 1 статті 1251 ЦК України.

Заповіт складений у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання, заповіт підписаний відповідно до частини 4 статті 207 ЦК України.

Обставини, з якими частина 1 статті 1257 ЦК України пов`язує нікчемність заповіту, відсутні, оскільки заповіт є таким, що складений ОСОБА_4 як особою, яка мала на це право, заповіт є таким, що складений з дотриманням вимог щодо його форми та посвідчення.

Частина 2 статті 1257 ЦК України пов`язує визнання заповіту недійсним з необхідністю встановлення того, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Суду не надано доказів того, що волевиявлення ОСОБА_4 на складання заповіту на користь ОСОБА_2 не було вільним та не відповідало його внутрішній волі.

Зібрані у справі докази не є достатніми для визнання заповіту недійсним з підстав частини 1 статті 1257 ЦК України.

Не приймаються й посилання у позові на визнання заповіту недійсним з підстав статті 225 ЦК України, оскільки дана норма права передбачає визнання правочину недійсним, якщо такий вчинений особою, яка в момент його укладення не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними.

В даному випадку є недоведеним факт зловживання ОСОБА_4 алкогольними напоями, навіть при наявності доказанності цього факту, це не є достатнім для застосування статті 225 ЦК України, оскільки наявність стану ОСОБА_4 , який на момент складання заповіту не усвідомлював значення своїх дій та (або) не міг керувати ними, підтверджується судово-психіатричною експертизою, яка в справі не проводилась.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Право спадкоємців на спадкове майно підтверджується свідоцтвом про право на спадщину (за законом чи за заповітом), яке видається державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

Суд, встановивши обставини справи, прийшов к висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо визнання заповіту недійсним, оскільки позивачем не доведено порушення його прав внаслідок складання спадкодавцем заповіту та подання позивачем заяви про прийняття спадщини.

Звертаючись до суду з позовом, позивач в якості відповідача визначив Київську державну нотаріальну контору, проте суд зазначає, що нотаріуси відповідно до статей 30,34,35 ЦПК України не є особами, прав і обов`язків яких стосується спір сторін, оскільки відсутня їх заінтересованість у результатах вирішення справи судом і реалізація ухваленого в ній рішення. Оскільки позивач не звертається з позовом про визнання дій нотаріуса неправомірними, тобто не обґрунтовує недійсність правочину, в даному випадку заповіту, неправомірними діями приватного нотаріуса та державної нотаріальної контори, суди повинні відмовляти у задоволенні вимог до відповідача по суті.

Суд зауважує, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки можлива заміна неналежного відповідача у порядку, визначеному ЦПК. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

У справі за позовом заінтересованої особи про визнання недійсним таких правочинів як:

1) видача довіреності, належним відповідачем є особа, яка видавала довіреність, а не нотаріус чи нотаріальна контора;

2) прийняття спадщини належним відповідачем є особа/особи, які приймають спадщину, а не нотаріус чи нотаріальна контора.

Тобто, недійність заповіту може обгрунтоватись саме неправомірними діями нотаріуса, у даному випадку заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Черненко І.П.

Проте, представник позивача не оспорює сам заповіт неправомірними діями приватного нотаріуса, крім того позивачем не оскаржуються дії нотаріуса або нотаріальної контори про вчинення або відмови вчинення нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Слід звернути увагу на той факт, що в матеріалах справи відсутня постанова про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Судом встановлено, що у досудовому порядку позивачем не отримано постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки законодавством не передбачено оскарження письмових роз`яснень або листів, а лише постанов нотаріуса./а.с.16/

Можливе оскарження нотаріальних дій або відмови у їх вчиненні. Письмове роз`яснення у вигляді інформаційного листа нотаріуса, який є в матеріалах справи, не може бути предметом оскарження.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону України Про міжнародне приватне право спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, правом України.

Тож у випадку, коли спадкоємець на час смерті спадкодавця проживає за кордоном, а спадкове нерухоме майно розташовано на території України, прийняття спадщини спадкоємцем здійснюється виключно шляхом його звернення з відповідною заявою до компетентного органу, уповноваженого на вчинення нотаріальних дій, за місцем розташування нерухомого майна, тобто в Україні.

Спадкоємець, який бажає спадщину та перебуває за кордоном, має особисто подати відповідну заяву поштою на адресу нотаріуса, зареєстрованого на території України до закінчення 6-місячного строку після смерті спадкодавця. Згідно з Цивільним кодексом України, цей документ має бути нотаріально засвідчений підписом нотаріуса країни перебування. Якщо ж немає можливості надіслати листа до України, слід звернутися до консульських установ України в країні перебування.

Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Стаття 56 Закону України «Про нотаріат» визначає, що нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог законодавства України і особисто подані ними нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, а також забезпечують державну реєстрацію заповітів у Спадковому реєстрі відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Глава 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 визначає порядок, посвідчення заповіту, внесення змін до нього та його скасування.

Згідно з п.1.1 Порядку, нотаріус посвідчує заповіти фізичних осіб з повною цивільною дієздатністю, у тому числі подружжя, які складені відповідно до вимог ст. ст. 1233-1257 ЦК України та особисто подані нотаріусу.

Пунктом 1.4 Порядку передбачено, що заповіт особисто підписує заповідач.

Нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів (п.1.6 Порядку).

В матеріалах цивільної справи відсутні докази, які б свідчили про те, що оспорюваний заповіт складався недієздатною особою або не відповідав дійсній волі спадкодавця. Відсутні докази і того, що на час видачі такого заповіту або до цього спадкодавець страждав на захворювання, які могли обмежувати його можливість усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, суд звертає увагу, що в умовах воєнних дій та воєнного стану 6 березня 2022 року прийнято постанову Кабінету Міністрів України №719, якою вносяться зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №164, якою передбачаються суворі обмеження для громадян росії та юридичних осіб, безпосередньо пов`язаних з країною-агресором.

Зокрема, передбачено, що у разі звернення за вчиненням нотаріальної дії громадянина росії, юридичної особи, створеної та зареєстрованої відповідно до законодавства росії, або юридичної особи, створеної та зареєстрованої відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку у статутному капіталі 10 і більше відсотків, якої є громадянин російської федерації або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства росії, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії.

Що стосується незавершених нотаріальних дій, розпочатих до 24 лютого 2022 року щодо зазначеного кола осіб, то вчинення таких нотаріальних дій зупиняється.

Важливо зазначити, що вказані обмеження діють до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором. Проте, зазначені обмеження не поширюються на: засвідчення справжності підпису на заяві про вихід з громадянства російської федерації; посвідчення заповіту військовополоненого та видачі свідоцтва про право на спадщину.

Судом встановлено, що в матеріалах спадкової справи № 224/2022 є офіційно прийняті заяви щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 , зокрема заява ОСОБА_7 від 12.07.2022 року, заява ОСОБА_2 від 12.07.2025 року, заява ОСОБА_3 від 18.03.2022 року.

Суд зазначає, що сторона позивача була обізнана з рухом справи, та ознайомлена з копією спадкової справи, проте у встановлений законом строк клопотання про заміну неналежного відповідача на належних відповідачів, якими є ОСОБА_8 , ОСОБА_2 не звертались, тому звернення позивача до неналежного відповідача Київської державної нотаріальної контори є окремою підставою відмови у задоволенні позову.

Виходячи з вищезазначеного, суд зазначає, що нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус або нотаріальна контора не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.

Тобто, нотаріус не може бути відповідачем за позовними вимогами про визнання недійсним заповіту, оскільки предметом позову є спір про право і належним відповідачем за вказаними вимогами є спадкоємці, які подали до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщину після смерті ОСОБА_4 за законом, з урахуванням вищенаведених норм закону це є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням встановлених судом обставин та вказаних вимог закону, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання заповіту недійсним свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли, форма і зміст заповіту ОСОБА_4 відповідає вимогам закону, заповіт належним чином посвідчений, тому в задоволенні позову слід відмовити

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 55, 81, 89, 141, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1233, 1236, 1257, 1268, 1269 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Київської державної нотаріальної контори у м.Одеса, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 24.07.2025 року.

Суддя М. В. Гниличенко