Справа № 184/1240/25
Номер провадження 2/184/1017/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 рокум. Покров

Покровський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Томаша В.І., за участю секретаря судових засідань Бринзи Л.І., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Покров Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , представник позивача ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Покров в особі Покровської міської ради Дніпропетровської області «про визнання права власності на спадкове майно»,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якої залишилося спадкове майно - житловий будинок з надвірними побудова та приватизованою земельною ділянкою, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказала, що постійно проживала з матір`ю по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , та, зважаючи на сімейні зв`язки, була впевнена, що є такою, що прийняла спадщину. Проте, як зазначає позивач, звернувшись до нотаріуса з питань отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, вона отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.11.2019, за змістом якої не може оформити спадкові права з огляду на відсутність підтвердження фактичного проживання спадкоємця та спадкодавця. Просить суд встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем та визнати за нею право власності на об`єкти нерухомого майна як спадкоємця першої черги за законом.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Хомік Є.М. позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Повноважний представник відповідача Покровської міської ради Дніпропетровської області, в судове засідання не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, при вирішенні позовних вимог покладаються на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

У відповідності до статті 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтею 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до статті 19 ЦПК- суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Вирішуючи позовні вимоги в частині встановлення факту, що має юридичне значення, суд керується наступним.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_4 , матір`ю якої є ОСОБА_5 . Прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 змінено на підставі свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 . Відповідно до свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 , 25.08.1984 зареєстровано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прізвище якої після реєстрації шлюбу - ОСОБА_6 , після розірвання шлюбу - ОСОБА_9 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла, факт смерті зареєстровано 27.03.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Орджонікідзевського міського управління юстиції, актовий запис № 175, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 .

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 зазначила, що з огляду на похилий вік матері, позивач доглядала за нею, вони фактично мали спільне господарство, вели спільний бюджет, здійснювали спільно витрати, пов`язані з побутом (закупівля продуктів, оплата комунальних послуг, зміна сезонного одягу, поточний ремонт будинку тощо). Просила встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з січня 2000 року по день її смерті.

Судом перевірено ці дані шляхом допиту свідків.

Так, свідок ОСОБА_10 повідомила, що позивача ОСОБА_2 знає з дитинства, оскільки проживала по сусідству з батьками позивача, на теперішній час мати свідка продовжує проживати по АДРЕСА_1 . Свідок особисто була знайома з ОСОБА_3 , яка померла у 2015 році. Свідок ствердила, що позивач ОСОБА_2 протягом останніх 5 років до смерті матері проживала разом з нею однією сім`єю, доглядала за матір`ю, так як та тяжко хворіла. Вказала, що позивач та її мати спільно розпоряджалися бюджетом, свідок сприймала їх саме як сім`ю, що постійно, а не тимчасово проживає разом.

Свідок ОСОБА_11 повідомила, що все життя проживає по сусідству з позивачем та її матір`ю. Повідомила, що останні роки свого життя мати позивача ОСОБА_3 тяжко хворіла, тому ОСОБА_2 проживала разом з нею і доглядала, вели спільне господарство принаймні 5 років до смерті ОСОБА_3 .

Таким чином, суд доходить висновку про доведеність позовних вимог в частині встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з січня 2010 року по день її смерті, отже, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Метою встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем позивач зазначає необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки.

Вирішуючи позовні вимоги щодо визнання права власності на об`єкти нерухомого майна, суд виходить з наступного.

На підставі письмових доказів судом встановлено обсяг спадкового майна, а саме: у відповідності до свідоцтва про право власності, виданого 23 квітня 1998 року виконавчим комітетом Орджонікідзевської міської ради на підставі рішення виконкому Орджонікідзевської міської ради від 27 березня 1998 року №102 судом встановлено належність ОСОБА_3 житлового будинку з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку підтверджується державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії Р2 №180270, площа земельної ділянки 0, 0700 га, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, земельна ділянка розташована на території АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, статтею 1268 ЦК України, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Згідно зі ст.316 Цивільного кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як передбачено ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України - незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Як вбачається з Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої 28.11.2019 приватним нотаріусом Куликом О.П., позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, право власності позивача як спадкоємця першої черги за законом на спадкове майно не визнається, внаслідок чого позивач і звернулася до суду за захистом своїх прав.

Враховуючи, що судом встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з січня 2010 року по день її смерті, з урахуванням наведених норм законодавства, позовні вимоги в частині визнання права власності на об`єкти нерухомого майна підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по справі, суд керується наступним.

Згідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Звертаючись до суду з позовом, позивач просила розподіл судових витрат не здійснювати за залишити їх за позивачем. Отже, суд не знаходиться підстав для покладення судових витрат на відповідача по справі.

Керуючись ст.ст.10,11,12,13,141,259,263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 , представник позивача ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Покров в особі Покровської міської ради Дніпропетровської області «про визнання права власності на спадкове майно» - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з січня 2010 року по день її смерті.

Визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності у порядку спадкування за законом після смерті її матері - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а також на земельну ділянку 0, 0700 га, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, земельна ділянка розташована по АДРЕСА_1 .

Судові витрати у вигляді сплаченого судового збору залишити за позивачем ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29.07.2025р.

Суддя Покровського міського суду В. І. Томаш