Справа № 274/4417/25 Провадження № 2/0274/1833/25
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
УХВАЛА

28.07.25 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд),

розглядаючи матеріали позовної заявиОСОБА_1
доОСОБА_2
провідшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним проступком,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом, у якому просить стягнути на її користь з ОСОБА_2 у якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним проступком, грошові кошти у розмірі 1 500,60 грн., та у якості відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним проступком, грошові кошти у розмірі 50 000,00 грн.

Вказана позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до частини четвертої статті 177 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 2 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Однак Суд вважає це послання безпідставним, зважаючи на таке.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Частиною першою та другою статті 1195 Цивільного кодексу України, яка має назву "Відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я", передбачено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

З наведених положень статті 1195 Цивільного кодексу України випливає, що під шкодою, завданою каліцтвом або іншим ушкодження здоров`ю, розуміється не будь-яка шкода, а лише заробіток (дохід), втрачений потерпілою особою внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо потерпілої особи.

Зі змісту ж позовної заяви випливає, що ОСОБА_1 просить відшкодувати їй вартість лікування та моральну шкоду, тобто шкоду, яка є не шкодою, завданою каліцтвом або іншим ушкодження здоров`ю, у розумінні законодавства України.

Таким чином ОСОБА_1 не є такою, що звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 2 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".

У позовній заяві ОСОБА_1 посилається на те, що матеріальну та моральну шкоду їй було завдано кримінальним проступком, і просить відшкодувати ці шкоди саме як шкоди, завдані кримінальним проступком.

Пунктом 6 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Тобто ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору за позовною вимогою про відшкодування матеріальних збитків (матеріальної шкоди), а саме про стягнення на її користь ОСОБА_2 у якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним проступком, грошових кошти у розмірі 1 500,60 грн.

Разом з тим, ОСОБА_1 не звільнена від сплати судового збору за позовною вимогою про відшкодування моральної шкоди, а саме за позовною вимогою стягнення на її користь ОСОБА_2 у якості відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним проступком, грошових коштів у розмірі 50 000,00 грн.

Частиною першою та підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2025 року складає 3 028,00 грн.

Отже, ОСОБА_1 мала сплатити судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. за позовною вимогою про стягнення на її користь з ОСОБА_2 у якості відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним проступком, грошових коштів у розмірі 50 000,00 грн., та додати до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку у вказаному розмірі.

Таким чином позовна заява не відповідає частині четвертій статті 177 Цивільного процесуального кодексу України, так як до неї не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з частиною першою статті 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху з встановленням строку для усунення вказаного вище недоліку.

Керуючись статями 175, 177, 185, 258 261 Цивільного процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

2. Встановити ОСОБА_1 строк десять днів з дня вручення копії ухвали, для усунення недоліку заяви шляхом подання документів про сплату судового збору у розмірі 1 211,20 грн. за такими реквізитами: реквізитами: отримувач коштів ГУК у Жит. обл / ТГ м. Бердичiв/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37976485, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0006825, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу *;101;__________( реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); судовий збір за позовом ОСОБА_1 , Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.В. Корбут