Справа № 944/1095/25
Провадження №2-о/944/252/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2025 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Швед Н.П.

за участю секретаря Василиці Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Яворові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Львівська міська рада Львівської області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що 12.02.2025 року вона звернулася в управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Львівської області із заявою про державну реєстрацію речових прав на належне їй на праві власності нерухоме майно. Однак, рішенням № 77282078 від 17.02.2025 року їй було відмовлено в проведенні реєстраційних дій, у зв`язку з наявністю суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно.

В Державному акті ІІ-ЛВ №076857 від 28 грудня 2001 року на право приватної власності на землю, площею 0,1639га, розташованої на території села Рясне-Руське, реєстровий номер 3171, та у свідоцтві про право власності № НОМЕР_1 від 16 листопада 1997 року на домоволодіння АДРЕСА_1 , реєстровий номер 287, її зазначено по батькові по батькові як « ОСОБА_2 » замість вірного « ОСОБА_3 ».

У паспорті громадянина України НОМЕР_2 вона, вона значиться як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Зважаючи на те, що виправити помилки у цих правовстановлюючих документах не можливо, оскільки такий виданий однією організацією на підставі документа іншої організації, що передбачає надмірний формалізм у вирішенні цих правовідносин.

Встановлення факту приналежності даних правовстановлюючих документів, їй необхідно для здійснення реєстраційних дій та отримання витягу з державного реєстру речових прав і в подальшому для розпорядження своїм майном, так як вона є особою похилого віку та має тяжке захворювання. Дана ситуація вимагає від неї додаткових зусиль для організації свого життя.

Просить заявлені вимоги задовольнити. Встановити факт належності їй, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про право власності серія НОМЕР_3 від 16.11.1997 року, реєстровий номер №287, виданого Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, та встановити факт належності їй, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , державного акта на право приватної власності на землю серія II - ЛВ №076857 від 28.12.2001 року, реєстровий номер №3171, виданого Рясно-Руською сільською радою народних депутатів.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 31 березня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено судове засідання.

В судове засідання заявник не з`явилася, її представник - адвокат Антоняк Б.Б. скерувала на адресу суду клопотання про розгляд справи у відсутності сторони заявника. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити.

Представник заінтересованої особи Львівської міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, хоч як вбачається із рекомендованого повідомлення про виклик в судове засідання був належно повідомлений про час та місце розгляду справи, що вбачається із розписки від 18.06.2025.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

В роз`ясненнях, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про встановлення фактів, що мають юридичне значенння» вказано, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 у справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Враховуючи вищезазначене, слід зробити висновок про те, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками значаться: батько ОСОБА_5 , мати ОСОБА_6 , що аідтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим 25 липня 1957 року.

26 серпня 1961 року ОСОБА_7 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини і чоловіка, " ОСОБА_8 ", що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 від 26 серпня 1961 року.

З паспорта громадянина України НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник ОСОБА_1 12.02.2025 року звернулася в управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Львівської області із заявою про державну реєстрацію речових прав на належне їй на праві власності нерухоме майно. Рішенням №77282078 від 17.02.2025 року державний реєстратор прав на нерухоме майно Лівінюк О.О., Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, було відмовлено ОСОБА_1 в проведенні реєстраційних дій, через наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, а саме, через розбіжності щодо зазначення в даних документах заявниці по-батькові які містяться у відомостях Державного земельного кадастру та Державного акта на право приватної власності на землю.

У рішенні №226 від 16 жовтня 1997 року «Про оформлення права власності на житловий будинок ОСОБА_1 », виданого Рясне-Руською сільською радою народних депутатів Яворівського району Львівської області, заявниця вказана по батькові " ОСОБА_2 ".

У свідоцтві про право власності серії НОМЕР_3 від 16.11.1997 року, реєстровий номер №287, виданого Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, житловий будинок АДРЕСА_2 , на праві власності належить ОСОБА_1 . Свідоцтво видане на підставі рішення №226 від 16 жовтня 1997 року «Про оформлення права власності на житловий будинок ОСОБА_1 », виданого Рясне-Руською сільською радою народних депутатів Яворівського району Львівської області, заявниця по батькові вказана як " ОСОБА_2 ".

У державному акті на право приватної власності на землю серія II - ЛВ №076857 від 28.12.2001 року, реєстровий номер №3171, виданого Рясно-Руською сільською радою народних депутатів вбачається, що ОСОБА_1 , на підставі рішення виконавчого комітету Рясно-Руської сільської ради народних депутатів від 18 жовтня 2001 року №113, передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1639 гектарік в межах згідно з планом, таку передано для будівництва та обслуговування житлового будинку. Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3171, заявниця зазначена як " ОСОБА_2 ".

З Витягів із Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-020, №НВ-020, №НВ-020 від 15.10.2020року вбачається, що заявниця у таких по батькові вказана як " ОСОБА_3 ".

Тобто, у вищевказаних документах, які належать заявниці, існують розбіжності щодо зазначення останньої по батькові.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що заявником на підтвердження заявленої вимоги надані докази, є належними і допустимими, оскільки, ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт наявності помилки при написанні по батькові заявника, яка не може бути усунута іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджає заявникові в реалізації його прав.

З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених заявником. Дані про його заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, його показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Беручи до уваги вищевикладене, суд, прийшов до висновку, що заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів слід задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про право власності серія НОМЕР_3 від 16.11.1997 року, реєстровий номер №287, виданого Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки та державного акта на право приватної власності на землю серія II - ЛВ №076857 від 28.12.2001 року, реєстровий номер №3171, виданого Рясно-Руською сільською радою народних депутатів.

Понесені судові витрати зі сплати судового збору залишити за заявником.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 13, 247, 259, 263-265, 293, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Львівська міська рада Львівської області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про право власності серія НОМЕР_3 від 16.11.1997 року, реєстровий номер №287, виданого Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , державного акта на право приватної власності на землю серія II - ЛВ №076857 від 28.12.2001 року, реєстровий номер №3171, виданого Рясно-Руською сільською радою народних депутатів.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текс рішення виготовлений 22 липня 2025 року.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: Львівська міська рада Львівської області

юридична адреса: 79000, м.Львів, пл.Ринок, 1.

Повний текст судового рішення виготовлено 23.07.2025.

Суддя: Швед Н.П.