КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/7566/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Желепи О.В., Соколової В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , підписаною адвокатом Морозом Віктором Павловичем, на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 03 січня 2025 року, ухваленого під головуванням судді Гаврилової О.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

У серпні 2023 року до суду звернувся ОСОБА_1 із позовом про збільшення розміру аліментів.

Позов мотивовано тим, що сторони від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судовим рішенням від 12 вересня 2022 року у справі №681/635/22 шлюб між сторонами розірвано.

03 серпня 2022 року Дніпровським районним судом міста Києва у справі №755/6626/22 видано судовий наказ, яким з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини ? сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 14 липня 2022 року і до досягнення повноліття.

Вказує, що батьки дитини не підтримують відносини, проживають окремо, дитина проживає з батьком.

Зазначає, що стягуваних за судовим наказом аліментів не вистачає на повноцінне забезпечення дитини всім необхідним. На даний час син потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів на утримання, оскільки збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому.

Вказує, що відповідачка є здоровою та працездатною особою, з вересня 2022 року зареєстрована як фізична особа підприємець, надає послуги з манікюру, має стабільний дохід, а тому у зв`язку із покращенням матеріального стану повинна сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 7500 грн, а не 1/4 від доходу, як це визначено судовим наказом.

Щодо розміру заявленої суми зазначає, що середній розмір щомісячних витрат позивача на сина складає близько 15 000 грн, до яких входять такі покупки та послуги для дитини: купівля продуктів харчування та предметів особистої гігієни, надання медичної допомоги, зокрема проведення обстеження, перевірка аналізів дитини в медичних лабораторіях, купівля медичних препаратів та вітамінів для покращення здоров`я та імунітету, надання невідкладної допомоги, отримання консультацій стоматолога, покупка одягу, оплата послуг з розвитку дитини, оплата відпочинку дитини в готельно-ресторанному комплексі « Царівка ».

Мотивуючи наведеним, просить суд збільшити розмір аліментів, встановлених судовим наказом Дніпровського районного суду міста Києва від 03 серпня 2022 року та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 7500 грн щомісячно, починаючи стягнення з 10 серпня 2023 року і до повноліття дитини.

2. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 03 січня 2025 року відмовлено у задоволенні позовних вимог. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3 000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції вказав, що позивач, зазначаючи основною підставою для збільшення розміру аліментів покращення матеріального стану платника аліментів, не надав до суду жодного доказу на підтвердження вказаного.

Суд вказав, що лише факт реєстрації відповідачки як ФОП не підтверджує зміни її матеріального стану у бік покращення, матеріали справи таких доказів не містять. Судом відхилено посилання на докази позивача щодо збільшення розміру витрат на дитину з огляду на те, що в цій категорії справи предметом доказування є саме зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та інших випадків, передбачених Сімейним кодексом України. Роз`яснено про право позивача на звернення до суду із позовом про стягнення додаткових витрат на дитину.

Стягуючи судові витрати на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції вказав, що стороною відповідачки підтверджено розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу, такий розмірі не є завищеним та є співмірним з обсягом наданих адвокатом послуг.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з ухваленим рішенням, адвокатом Морозом В.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення норм процесуального та матеріального права. Уважає, що в рішенні суду наведені висновки, які не відповідають обставинам справи, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Вказує, що судом першої інстанції залишено поза увагою докази, надані позивачем для підтвердження позовних вимог, та які засвідчували зміну матеріального стану як платника аліментів, так і отримувача аліментів, а також понесення позивачем значних витрат на утримання дитини.

Зазначає, що оскільки судовий наказ видано в порядку наказного провадження, відтак судом у справі про видачу судового наказ майновий стан відповідачки не досліджувався взагалі.

Зазначає, що на підтвердження покращення матеріального стану відповідачки до позову долучено копію зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини у справі №755/11062/22. У зустрічному позові ОСОБА_2 зазначає, що має стабільний дохід, з 29 вересня 2022 року зареєстрована як ФОП та надає послуги з манікюру; активно напрацьовує базу клієнтів, що в подальшому наддасть їй можливість отримання постійного доходу. Уважає, що саме ОСОБА_2 у своїй заяві у справі №755/11062/22 повідомляє про поліпшення майнового стану.

Вказує, що покращення матеріального стану відповідачки відбулось вже після видачі судового наказу від 03 серпня 2022 року, оскільки відповідачкою ФОП зареєстровано 29 вересня 2022 року, зустрічний позов у справі №755/11062/22 подано 13 грудня 2022 року. Вказує, що до зустрічного позову було долучено податкову декларацію ФОП із зазначенням про доходи, тобто відповідачка повідомила про отриманий дохід.

Уважає, що оскільки відповідачка самостійно визнала покращення матеріального стану у справі №755/11062/22, така обставина не підлягає доказуванню згідно частини першої статті 82 ЦПК України.

Посилається на те, що законодавець не обмежує обставини, за існування яких допускається зміна розміру аліментів, що підтверджується приписом статті 192 СК України, а саме розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Уважає, що такі інші випадки, визначені, зокрема у статті 182 СК України, а саме при визначенні розміру аліментів враховуються інші обставини, що мають істотне значення.

Вказує, що підставою для збільшення розміру аліментів стало збільшення витрат, понесених позивачем на утримання сина, а встановлений судовим наказом розмір аліментів не відповідає потребам дитини.

Звертає увагу, що до суду першої інстанції надавав додаткові пояснення про те, що ОСОБА_1 звертався до суду із позовом про стягнення додаткових витрат (справа №755/13576/23), який задоволено частково на суму 3322 грн, проте з позивача одночасно стягнуто на користь відповідачки витрати на правову допомогу в суді першої інстанції у розмірі 3398 грн та в суді апеляційної інстанції у розмірі 3000 грн, відтак позивач не лише не компенсував додаткові витрати на дитину, але на нього покладено судові витрати, понесені відповідачкою у зв`язку із розглядом вказаної справи. У вказаній справі суд зазначив, що ОСОБА_1 витрачено близько 228 251 грн на утримання дитини, проте оскільки суд вказав, що такі витрати не є додатковими витратами на дитину, відтак стверджує, що такі відносяться до загальних витрат, які мають покриватись аліментами на загальних засадах.

Зазначає, що у справі №755/11062/22 про визначення місця проживання дитини відповідачка підтверджує потребу дитини у заняттях з логопедом, тренером ЛФК, відвідування репетитора для розвитку здібностей мовлення, поведінки, спілкування з іншими людьми, розвитку навичок мислення. Таким чином, витрати, понесені позивачем, не є вигаданими.

Стверджує, що з огляду на наведене у позивача склалась ситуація, за якої позивачем на утримання сина понесено значних витрат, які судом визначені, як такі, що не відносяться до додаткових. В той же час, у справі про збільшення розміру аліментів суд констатував про відмову у задоволенні позову, зазначивши про можливість звернення до суду із вимогою стягнення додаткових витрат на дитину.

Мотивуючи наведеним, просить суд скасувати рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 03 січня 2025 року, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

4. Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу.

24 квітня 2025 року до Київського апеляційного суду від представника ОСОБА_2 ? адвоката Сікачова С.Ю. надійшов відзив на апеляційну скаргу.

В обґрунтування відзиву посилається на необґрунтованість апеляційної скарги.

Заперечує проти висновків позивача про нібито покращення матеріального стану відповідачки. Вказує, що позивач не довів таку обставину жодними доказами. Зазначає, що у справі про визначення місця проживання дитини суд критично оцінив факт реєстрації відповідачки як ФОП та визнав таку обставину як недостаню для визначення місця проживання дитини з матір`ю.

Зазначає, що наявність у відповідачки статусу ФОП протягом певного періоду часу не є беззаперечною гарантією покращення майнового стану, оскільки такий статус передбачає обов`язок сплати податків, потреби з наймання окремого приміщення на надання послуг. Додатково відповідачка має потребу з наймання кімнати, утримання матері-пенсіонерки, яка є інвалідом 2 групи.

Вказує на неактуальність відомостей про реєстрацію відповідачки як ФОП. Станом на дату ухвалення оскаржуваного судового рішення та на момент апеляційного перегляду справи відповідачка офіційно працевлаштована, проте не є зареєстрованим ФОП з 17 вересня 2024 року, є найманим працівником.

Зазначає, що робота майстром манікюру стала для відповідачки вимушеною, оскільки на період реєстрації шлюбу та народження сина відповідачка звільнилась з посади PR-менеджера для виховання дитини. Після розлучення з позивачем вона була змушена освоювати нову професію, у тому числі для сплати аліментів на дитину та утримання непрацездатної матері.

Уважає, що аліменти, заявлені у позові у розмірі 7500 грн є завищеними, оскільки, підрахувавши витрати згідно поданих позивачем чеків, сторона відповідачки вказує, що середньомісячна сума витрат за період півроку до подання позову складає не 15 000 грн, а 14 270 грн. Вказує на наявність у дитини підписаної медичної декларації з сімейним лікарем з КНП «КОНСУЛЬТАТИВНО-ДІАГНОСТИЧНИЙ ЦЕНТР ДНІПРОВСЬКОГО Р-НУ МІСТА КИЄВА», хоча позивач надає лише документи щодо обґрунтування витрат на медичне обслуговування сина виключно з приватних медичних закладів. З посиланням на справу сторін про визначення місця проживання дитини зазначає, що можливо зробити висновок про те, що дитина була здорова і не потребувала такого інтенсивного (безкоштовного державного і коштовного приватного) медичного огляду.

Висловлює сумніви про те, що всі витрати згідно долучених до позову чеків йдуть на потреби дитини або ж зроблені в найкращих інтересах дитини у зв`язку з тим, що сума коштів витрачених, зокрема на їжу, є більшою ніж об`єм їжі, який може спожити 7-річна дитина; деякі чеки з магазинів їжі містять дороговартісний алкоголь; чеки за їжу містять значні суми витрачені на м`ясо, хоча за доводами позивача дитина не любить такі продукти та споживає лише рибу; чеки містять велику кількість солодощів та цукровмісних продуктів; у наведених чеках майже відсутні овочі, фрукти, яйця, крупи, які, за твердженням позивача, дитина раніше вживала постійно; чи є доцільним відвідування 6-річною (на момент відвідування) дитиною коштовного (із слів позивача) готельно-ресторанному комплексу «Царівка», тобто закладу такого типу. Крім того, позивач не наводить обґрунтування потреби дитини у споживанні вітамінів за відсутності відповідного висновку лікаря.

Заперечує проти доводів позивача щодо неможливості компенсувати понесені на дитину витрати у зв`язку із відмовою суду у задоволенні позову про стягнення додаткових витрат та, як наслідок, необхідність збільшення розміру аліментів. Зазначає, що у справі про стягнення додаткових витрат суди першої і апеляційної інстанцій з`ясували, що такі витрати в переважній своїй більшості не пов`язані із утриманням дитини, відтак не можуть бути доказами збільшення витрат на утримання дитини.

Додатково зазначає, що позивач має всі необхідні засоби до існування, є заможною людиною.

Посилається на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 12.01.2022 у справі № 545/3115/19.

Мотивуючи наведеним, просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду залишити без змін. Стягнути з позивача на користь відповідачки судові витрати по справі.

5. Позиція учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

До відзиву на апеляційну скаргу відповідачкою додано документи: витяг з Опендатабот відносно ФОП ОСОБА_2 , який зареєстровано 26 вересня 2022 року та припинено 17 вересня 2024 року; копію довідки від 29 січня 2025 року, виданої ОСОБА_2 , відповідно до якої відповідачка працює в ФОП ОСОБА_4 з 23 жовтня 2024 року по сьогодні на посаді «Манікюрник», дохід за період з 23 жовтня 2024 року по 31 грудня 2024 року становить 18 686,26 грн.

Відповідно до частини 3 статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів уважає за доцільне прийняти подані із відзивом на апеляційну скаргу документи з метою дотримання принципів цивільного судочинства щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи та з огляду на те, що питання стосується інтересів малолітньої дитини.

6. Позиція суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

7. Фактичні обставини справи, установлені судом.

Згідно даних свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 26 вересня 2015 року, актовий запис №2552; ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (том 1 а.с.122).

Згідно даних свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народився син ОСОБА_3 , актовий запис 1082 (том 1 а.с.12).

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 12 вересня 2022 року шлюб, зареєстрований 26 вересня 2015 року у ВДРАЦС Дарницького РУЮ у м. Києві за актовим записом №2552 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розірвано (том 1 а.с.9-10).

Судовим наказом, виданим 03 серпня 2022 року Дніпровським районним судом міста Києва, справа №755/6626/22, за заявою ОСОБА_1 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 14 липня 2022 року і до досягнення повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 248,10 грн (том 1 а.с.11).

Згідно даних листа Центру реабілітації та нейротерапії від 02 червня 2023 року дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив курс занять з реабілітації у центрі нейротерапії A.KID за адресою м. Київ, вул. Є. Чавдар, 9, у період з 19 травня 2023 року по 02 червня 2023 року. Курс спрямований на нормалізацію м`язового тонусу, покращення прохідності судин та корекції рухового апарату (том 1 а.с.45).

Згідно калькуляції вартості реабілітаційних послуг в Центрі реабілітації та нейротерапії A.KID, наданих ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з діагнозом - розлад емоційно-вольової сфери, загальна вартість послуг становить 8600 грн, з них: психо-корекційні послуги - консультація психолога / корекційного педагога, 17.05.2023 - 1 заняття (800 грн за 1 заняття); психо-корекційні послуги - консультація фізичного терапевта / реабілітолога, 18.05.2023 ? 1 заняття (800 грн за 1 заняття); психо-корекційні послуги - фізичний терапевт / реабілітолог, з 22.05.2023 по 26.05.2023, з 29.05.2023 по 02.06.2023 ? 10 занять (700 грн за 1 заняття) (том 1 а.с.46).

Згідно даних витягу з руху коштів по картці позивача від 21 червня 2023 року за період з 17.06.2023 по 20.06.2023, сума витрат за вказаний період становить 13 014,00 грн, вказано як деталь операції ? GRKCarivka, виведення кешбеку 104,82?, GRKTSarivka, від: ОСОБА_9 . Проведено операцій за призначенням GRKCarivka та GRKTSarivka на суму 12 276,00 грн (том 1 а.с.47-48).

Згідно даних роздруківки з сайту ГРК «Царівка» станом на 10 серпня 2023 року убачається, що комплекс не є виключно дитячого типу чи призначений для сімей з дітьми. Комплекс надає широкий спектр урочистих подій, зокрема, проведення весілля, випускних вечорів, святкування днів народжень, анімацію і свята з казковими персонажами, аква-гримом, шоу мильних бульбашок для маленьких відвідувачів (том 1 а.с.49-51).

З даних договору про надання послуг від 24 квітня 2023 року, укладеного між Фізичною особою ОСОБА_10 (Надавач послуг) та ОСОБА_1 (Замовник), який діє в інтересах сина ОСОБА_3 (Дитина), Надавач послуг бере на себе зобов`язання перед Замовником надавати для Дитини послуги з Тренування з Лікувальної фізичної культури (ЛФК), а Замовник зобов`язується приймати такі послуги та оплачувати їх. За умовами договору вартість за одне заняття становить 550 грн. Перед початком отримання послуг Замовник повинен придбати та передати для Дитини необхідний інвентаря для занять, вартістю 3700 грн (том 1 а.с. 52-53).

Згідно даних заяви-приєднання №67476ad2ka від 22 вересня 2022 року до договору про добровільне страхування життя, страхувальник ОСОБА_1 у страховика ТОВ «СК «АРКС Лайф» застрахував ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно умов Пакету 6 «Активне дитинство», вартість страхового платежу 2000 грн, строк дії договору з 24 вересня 2022 року по 23 вересня 2023 року (том 1 а.с.118).

Згідно даних довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААВ №539290 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , має 2 групу інвалідності з причини загального захворювання, довічно (том 2 а.с.119). Згідно довідки про доходу №447418, виданої пенсіонерці ОСОБА_11 , яка перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Хмельницькій області та отримує пенсію по інвалідності, розмір пенсії за період жовтня 2022 року по вересень 2023 року становить 31 420,00 грн (том 1 а.с.120).

8. Мотиви, якими керується колегія суддів апеляційного суду та застосовані норми права.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Аналогічні висновки містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) та постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 536/1557/17 (провадження № 61-7584св18), від 30 червня 2020 року у справі № 343/945/19 (провадження № 61-2057св20), від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19 ( провадження № 61-18145св20), від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18 (провадження № 61-16697св21) та інших.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги в частині покращення матеріального стану відповідачки платниці аліментів та вказує на таке.

З доводів скаржника убачається, що позивач ототожнює здійснення підприємницької діяльності відповідачки як ФОП із автоматичним покращенням матеріального становища останньої, проте позивач не надає доказів на підтвердження реального поліпшення майнового стану відповідачки.

З матеріалів справи убачається, що відповідачка ОСОБА_2 здійснювала підприємницьку діяльність як ФОП у період з 26 вересня 2022 року по 17 вересня 2024 року. Станом на дату ухвалення оскаржуваного рішення суду (03 січня 2025 року) підприємницька діяльність відповідачки припинена.

Судом відхиляються доводи апеляційної скарги із посиланням на судову справу №755/11062/22 (про визначення місця проживання дитини) з огляду на таке.

У вказаній справі 14 вересня 2023 року ухвалено рішення суду про задоволення первісних позовних вимог ОСОБА_1 , визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із батьком ОСОБА_1 , відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 . Рішення суду не оскаржувалось.

Твердження позивача про відсутність у нього обов`язку доказування поліпшення майнового стану відповідачки та потреби дитини у здійснених витратах на підставі частини 1 статті 82 ЦПК України є власним тлумаченням сторони позивача вказаної норми у розрізі справи, що переглядається апеляційним судом.

Відповідно до частини 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

У справі №755/11062/22 згідно змісту рішення суду суд зазначив, що «судом не було встановлено про наявність доходу та його розміру ОСОБА_2 , оскільки останньою подано до суду відомості, що стосуються її як платника податків, проте не надають суду можливості встановити платоспроможність як матері по вихованню та утриманню дитини».

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність доказів на підтвердження значного покращення матеріального становища відповідачки, яке давало б підстави для збільшення розміру визначених раніше аліментів.

У справі, що переглядається апеляційним судом, позивач вимоги про збільшення аліментів обґрунтовує також збільшенням витрат на дитину, проте доказів на підтвердження обставин, які давали б підстави для задоволення таких вимог позивачем не надано.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги в частині того, що понесені позивачем витрати на заняття з логопедом, психологом, тренером ЛФК, з репетитором дошкільної та шкільної підготовки задля розвитки здібностей дитини є витратами загального характеру.

У судовій справі №755/13576/23 (про стягнення додаткових витрат на дитину), на яку посилається позивач в апеляційній скарзі, 18 січня 2024 року ухвалено судове рішення, залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 16 серпня 2024 року, про часткове задоволення позову, стягнення з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 додаткових витрат на утримання сина у розмірі 3 322,00 грн, що становлять половину понесених позивачем додаткових витрат щодо розвитку мови дитини, за послуги логопеда частині у розмірі 850,00 грн (з урахуванням визнання позовних вимог відповідачем у цій) та щодо обґрунтованості послуг тренування з лікувальної фізичної культури, які сприяють фізичному розвитку дитини, у розмірі 4 944,00 грн ((850,00 грн + 4 944,00 грн) / 2 = 3 322,00 грн).

Згідно змісту рішення суду у наведеній справі суд установив, що ОСОБА_2 погодилась із витратами на логопеда, що необхідно для виправлення мови дитини, у стягненні інших понесених позивачем витрат, просила відмовити.

У наведеній справі суд відмовив у стягнення інших понесених витрат у зв`язку із недоведеністю понесених позивачем витрат або із відмінним характером понесених витрат від характеру і суті додаткових витрат, що викликані особливими обставинами, які обрано позивачем на власний розсуд без погодження із відповідачкою.

З урахуванням наведеного, колегія суддів відхиляє посилання апеляційної скарги на обставини справи справі №755/13576/23 (про стягнення додаткових витрат на дитину).

Апеляційний суд за обставин цієї справи вказує на те, що відповідно до частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, тобто аліменти мають забезпечити нормальні матеріальні умови життя дитини.

Проте, якщо в силу особливих або виключних обставин є потреба у додаткових витратах, такі також можуть бути стягнуті з того із батьків, який не проживає із дитиною, що унормовано статтею 185 СК України.

Апеляційний суд, враховуючи призначення та мету аліментів на утримання дитини, виходячи із системного аналізу вищенаведених положень СК України, робить висновок про те, що раніше визначений розмір аліментів може бути змінений, якщо внаслідок зміни певних обставин (до прикладу, стану здоров`я дитини) раніше визначений розмір аліментів не забезпечує гармонійного розвитку дитини.

Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що визначений у серпні 2022 року розмір аліментів не забезпечує нормальних життєвих потреб дитини, натомість стягнення додаткових витрат на дитину не є предметом розгляду цієї справи.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд констатує, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Доводів в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн апеляційна скарга не містить.

Порушень норм процесуального права, які давали б підстави для скасування рішення суду першої інстанції, колегією суддів не установлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , підписану адвокатом Морозом Віктором Павловичем, залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 03 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді О.В. Желепа

В.В. Соколова