Справа № 692/471/25
Провадження № 2/692/337/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 року с-ще Драбів

Драбівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Левченко Л.О.

за участю секретаря с/з Савенко О.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Свій позов ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 та мала дошлюбне прізвище ОСОБА_3 . 25.08.1979 позивач уклала шлюб ОСОБА_4 , після реєстрації якого набула прізвище ОСОБА_5 .

Вказала, що матір`ю позивача згідно свідоцтва про народження записана ОСОБА_6 . Відповідно до актового запису про народження № 32 від ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_7 , у графі ПІБ матері якої вказано - ОСОБА_6 . Вказує, що дані матері було вказано невірно, оскільки при реєстрації матір була записана як ОСОБА_8 . 15.03.1978 її мати ОСОБА_8 уклала шлюб з ОСОБА_9 та змінила прізвище на ОСОБА_10 . При обміні паспорта СРСР на паспорт громадянина України ім`я ОСОБА_11 було зазначено як ОСОБА_12 . Позивач вказує що є дочкою ОСОБА_13 . ІНФОРМАЦІЯ_3 мати позивача померла. Позивач вказує, що є єдиним спадкоємцем майна померлої ОСОБА_13 . Встановити факт родинних відносин їй потрібно для оформлення спадкових прав. Іншим чином встановити даний факт позивач не може.

Щодо вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини вказує, що ОСОБА_13 померла і після її смерті відкрилась спадщина, зокрема, у виді земельної ділянки площею 2,29га, кадастровий номер :02:001:0110, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: Черкаська область, Драбівський район, Кантакузівська сільська рада. Станом день смерті мати проживала у с. Руська Поляна, Черкаського району Черкаської області. Поховання ОСОБА_13 здійснила позивач на кладовищі в с. Кантакузівка, Золотоніського р-ну, Черкаської області. Вказує, що при зверненні до лікаря територіальної громади за місцем проживання ОСОБА_13 для отримання довідки про причину смерті, позивачу було усно відмовлено, оскільки ОСОБА_13 лікарем не оглядалась. За відсутності довідки про причину смерті неможливо було здійснити державну реєстрацію смерті та отримати свідоцтво про її смерть. Позивач 02.07.2024 звернулась до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області для проведення ексгумації тіла ОСОБА_13 з метою отримання заключення про причини смерті. 18.03.2025 в межах кримінального провадження органом поліції було проведено ексгумацію тіла та доставлено тіло померлої до моргу м. Золотоноша. 19.03.2025 видано довідку про причини смерті щодо померлої ОСОБА_13 . Після отримання довідки позивач звернулась до Черкаського ВДРАЦС у Черкаському районі Черкаської області для отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_13 та 26.03.2025 таке свідоцтво було видане. Позивач звернулась до приватного нотаріуса Старовойтова О.С. для заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_13 . Листом від 28.03.2025 приватний нотаріус Старовойтов О.С. повідомив позивача, що їй відмовлено у заведенні спадкової справи у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини та відсутністю факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вказує, що у встановлений законодавством шестимісячний строк не могла звернутись до нотаріальної контори для прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_13 , оскільки датою її смерті є ІНФОРМАЦІЯ_3 , а свідоцтво про смерть було видано лише 26.03.2025. Вказує, що пропущення строку на звернення до нотаріуса відбулось з незалежних від позивача поважних причин.

Тому просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме що ОСОБА_13 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є матір`ю позивача та визначити позивачу додатковий строк тривалістю 2 місяці з дня набранння рішенням законної сили для поданння заяви про прийнятття спадщини.

Ухвалою суду від 29.05.2025 провадження по справі відкрите за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання та витребувано докази.

Ухвалою суду від 23.06.2025 підготовче провадження закрите, справа призначена до розгляду по суті на 22.07.2025.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала у повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Хмельницька Л.М. пояснила, що матір`ю позивача є померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_13 , яка до отримання паспорта громадянина України мала ім`я ОСОБА_14 . Вказала, що у судовому засіданні встановлено, що дочка ОСОБА_15 (позивач) народилась у ОСОБА_6 ( ОСОБА_16 ). Чому ім`я вказано ОСОБА_16 - невідомо, адже у паспорті мати позивача була зазначена як ОСОБА_12 . Після одруження мати позивача була вказана як ОСОБА_14 , однак при зміні паспорта її вказали вже ОСОБА_12 . Щодо додаткового строку зазначила, що після смерті ОСОБА_13 відкрилася спадщина на земельну ділянку. У шестимісячний строк позивач не подала заяву про прийняття спадщини, оскільки поспішно поховала матір, відповідних документів не оформила і не змогла зареєструвати її смерть. Тільки після проведення ексгумації в межах кримінального провадження було отримано довідку про причини смерті і саме це стало причиною пропуску строку для прийняття спадщини, про що отримано відповідну постанову. Зазначила, що було заявлено 2 позовні вимоги, оскільки необхідно підтвердити факт родинних відносин через різницю в іменах померлої. Просила визнати поважною причину пропуску строку, позов задовольнити, оскільки свідоцтво про смерть померлої у 2024 ОСОБА_13 було видано тільки у 2025 році і дана ситуація є нетиповою. Вказала, що сторона позивача на стягненні судового збору з відповідача не наполягає.

У судове засідання представник заінтересованої особи Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області не прибув, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, де заявлений позов визнав, просив його задовольнити, судові витрати стягнути з позивача.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснила, що знала батьків позивача і її матір називали баба ОСОБА_18 , свідок раніше проживала у с. Кантакузівка. Вказує, що позивач постійно приїздила до ОСОБА_19 , допомагала їй по господарству, називала ОСОБА_20 матір`ю. Документів баби ОСОБА_19 свідок не бачила. Свідок знає, що її свідоцтво виписали як на ОСОБА_12 , але вказує, що це одна людина. З померлою була знайома близько 30 років, вони разом товаришували. Померлу ховала позивач.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_21 пояснила, що позивача знає з 1992 року, була її сусідкою у селищі Оршанець, потім у м. Черкаси. Свідок знала матір позивача бабу ОСОБА_22 . Вказала, що під час проживання у с. Оршанець позивач привозила матір, після переїзду до м. Черкаси баба ОСОБА_18 також була там, у подальшому придбала будинок у с. Червона Слобода. Свідок вказала, що у документах - паспорті та свідоцтві про смерть вона була вказана як ОСОБА_12 , натомість всі її називали баба ОСОБА_18 . Вказала, що позивач і померла були матір`ю і дочкою, померлу ховала позивач, свідок на похоронах не була, чи мала померла інших дітей не знає. Підтвердила факт, що померла ОСОБА_13 була матір`ю ОСОБА_1 .

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому може бути прийнято судом.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити рішення.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 25.10.1958, ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 та її батьками вказані батько ОСОБА_23 (без прізвища і по батькові), мати - ОСОБА_6 .

Згідно Повного витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 3 від 10.04.2025, Відомості про дитину: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про батька: прізвище, власне ім`я по батькові - ОСОБА_23 , відомості про матір: ОСОБА_6 . Також Витяг містить інформацію про виправлення, внесені до відомостей актового запису - у відомостях про матір власне ім`я ОСОБА_16 змінено на ОСОБА_24 .

Згідно копії свідоцтва про одруження серія НОМЕР_2 , виданого 25.08.1979 Кантакузівської сільською радою Драбівського району Черкаської області, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 одружились 25.08.1979, про що зроблено відповідний запис № 12, після реєстрації шлюбу прізвище дружини - ОСОБА_5 .

Згідно посвідки про народження № НОМЕР_3 ОСОБА_8 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Кантакузівка та її батьками вказані ОСОБА_25 (не чітко) та ОСОБА_26 (не чітко).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_4 , виданого Кантакузівським сіль/ЗАГС 15.03.1978, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 15.03.1978 зареєстрували шлюб, про що зроблено запис № 9, після реєстрації шлюбу прізвище дружини - ОСОБА_10 .

Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЧР № 024786, ОСОБА_13 , що проживає в с. Кантакузівка, є власником земельної ділянки площею 2,29га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:001:0110 що розташована за адресою: Кантакузівська сільська рада Драбівського району Черкаської області, що також відповідає даним Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Згідно Довідки виконкому Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 01.04.2025 № 323, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на день смерті проживала і була постійно зареєстрована у будинку по АДРЕСА_1 . На день смерті крім померлої у будинку зареєстрованим ніхто не значиться.

Згідно довідки виконавчого комітету Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області № 103 від 13.09.2024, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно похована на сільському кладовищі с. Кантакузівка, Золотоніського району Черкаської області.

Згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 0002247, дата реєстрації провадження 02.07.2024, ПІБ заявника: ОСОБА_1 , короткий виклад обставин: ІНФОРМАЦІЯ_3 АДРЕСА_1 , померла ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , без ознак насильницької смерті.

Згідно Довідки про причини смерті № 87 від 19.03.2025 причина смерті ОСОБА_13 , 1937р.н., дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_3 , не встановлена через гнилісні зміни.

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання № 4 від 26.03.2025, 26.03.2025 реєстратором Черкаського відділу ДРАЦС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУ МЮ м. Київ складено актовий запис № 71, відомості про померлу особу: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце смерті с. Руська Поляна, Черкаський район, Черкаська область.

Згідно копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_5 , виданого 26.03.2025 Черкаським ВДРАЦС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУ МЮ м. Київ, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що народилась у с. Кантакузівка, Драбівський район, Черкаська область, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 86 років у с. Руська Поляна, Черкаський район, Черкаська область.

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтова Олександра Сергійовича № 104/01-16 від 28.03.2025, адресованого ОСОБА_1 , у зв`язку з пропущення ОСОБА_1 строку на прийняття спадщини та відсутністю підтвердження факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини їй відмовлено у заведенні спадкової справи після смерті ОСОБА_13 .

Згідно повідомлення Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області № 74916-2025 від 08.04.2025, слідчим відділом РУП здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002247 від 02.07.2024 з ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_1 , померла ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , без ознак насильницької смерті. Досудове розслідування триває, оскільки для прийняття кінцевого рішення необхідно отримати висновок судово-медичного експерта.

Згідно копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 20.05.2021, посвідченого приватним нотаріусом Старовойтовим О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 1850, ОСОБА_1 придбала житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що також відповідає даним Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 257499953 від 20.05.2021.

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтова Олександра Сергійовича № 199/01-16 від 05.06.2025 спадкова справа після смерті ОСОБА_13 ним не заводилась.

Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину № 81434215 від 05.06.2025, за вказаними параметрами запиту: ОСОБА_13 , дата смерті: 2024, у Спадковому реєстрі інформація відсутня.

Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 81434235 від 05.06.2025 за параметрами пошуку ОСОБА_13 , 1937р.н., знайдено інформацію про заповіт, номер у спадковому реєстрі 40202554, стан: чинний, статус: архівний до 01.12.2000, номер бланка: 8, дата посвідчення: 30.01.1995, місце посвідчення: Кантакузівська сільська рада Драбівського району Черкаської області.

Згідно наданої на запит суду виконавчим комітетом Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області за вх. №3142/25-Вх від 16.06.2025 Довідки б/н, відповідно до записів погосподарських книг Кантакузівської сільської ради про склад сім`ї ОСОБА_8 ( ОСОБА_12 ), ( ОСОБА_24 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительки с. Кантакузівка, Золотоніського (Драбівського) району Черкаської області за період з 1937 по 1978 та щодо родинних стосунків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 надається інформація

Так, відповідно до погосподарських книг № 2 на 1947-1979 роки, господарство 156, книги № 2 на 1950-1952 роки, господарство № 159 та книги № 3 на 1953-1955 роки, господарство № 164 - ОСОБА_27 , 1881- гол., ОСОБА_28 , 1886 - жін, ОСОБА_26 НОМЕР_6 - невіст. та ОСОБА_8 , 1937 - внука.

Відповідно до погосподарської книги № 1 на 1955-1957 роки, господарство 162 до членів сім`ї, поряд з іншими, належить ОСОБА_8 , 17.VII.1937, онука.

Відповідно до погосподарської книги № 1 на 1958-1960 роки, особовий рахунок № НОМЕР_7 , до членів сім`ї, поряд з іншими, належать ОСОБА_8 , 17.VII.1937, внука, та ОСОБА_7 , 2.Х.1958, внука.

Відповідно до погосподарських книг № 1 на 1961-1963 роки, особовий рахунок № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 на 1964-1966 роки особовий рахунок № НОМЕР_9 , книги № 1 на 1967-1969 роки, особовий рахунок № НОМЕР_9 , № НОМЕР_8 на 1971-1973 роки, особовий рахунок № НОМЕР_10 , № НОМЕР_8 на 1974-1976 роки, особовий рахунок № НОМЕР_10 до членів сім`ї, поряд з іншими належать ОСОБА_8 , VII.1937, внука та ОСОБА_7 , 2.Х.1958, правнука.

Відповідно до погосподарської книги № 1 на 1974-1976 роки, особовий рахунок № НОМЕР_11 , до членів сім`ї, належать належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , внука (дані закреслено), голова сім`ї та ОСОБА_7 , 2.Х.1958, правнука.

Відповідно до погосподарської книги № 1 на 1977-1979 роки, особовий рахунок № НОМЕР_12 , список членів сім`ї: 1. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , голова сім`ї. 2. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , дочка.

Зазначене відповідає даним доданих копій сторінок погосподарських книг на 16 арк.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

У Цивільному процесі України застосовується стандарт доказування «баланс ймовірностей» (balance ofprobabilities), який вимагає визнавати факт доведеним тоді, коли комплекс представлених стороною доказів дозволяє судді прийти до висновку про те, що спірний факт ймовірніше існує, аніж не існує.

Згідно ч. 1,3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, а також факт визнання позову відповідачем, що є самостійною підставою задоволення позову, суд вважає доведеним твердження позивача ОСОБА_1 про факт, що має юридичне значення та достовірно встановленим факт, що ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Щодо вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_13 суд зазначає наступне.

Підставою пропуску визначеного законодавством строку для прийняття спадщини позивач вказала неможливість зареєструвати у встановлено порядку смерть ОСОБА_13 та отримати відповідне свідоцтво внаслідок відсутність довідки про причини смерті.

Для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, згідно ст. 1269 ЦК України. При цьому, такі дії повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк.

Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, який пропущено з поважних причин, і потребує пред`явлення нею позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Наведені положення у повній мірі відповідають правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12.

Згідно ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно ч. 3 ст. 1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається із положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно Порядку вчинення нотаріальних дій спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (п.1.1 Глави 10). Факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребовування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану або шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян (п. 1.3 Глави 10). У разі неможливості пред`явлення спадкоємцями свідоцтва про смерть спадкодавця або відсутності інформації в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян нотаріус витребовує від органу державної реєстрації актів цивільного стану копію актового запису про смерть спадкодавця або повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть. (п. 1.4 Глави 10).

Позивач пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

При цьому поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо, що відповідає висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 13 березня 2020 року по справі № 314/2550/17.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі "Ілхан проти Туреччини" від 27.06.2000р., при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 89 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустила строк прийняття спадщини, то суд вважає за можливе визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.

Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

На підставі викладеного, враховуючи те, що відновлення права на прийняття спадщини позивачем не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а також те, що відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі та просить їх задовольнити, суд приходить висновку, що позовні вимоги щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Суд вважає, що достатнім для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори у даному випадку є строк два місяці з моменту вступу рішення у законну силу.

Керуючись ст.ст. 206, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП: НОМЕР_13 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_13 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 , терміном два місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст.ст. 354-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.О. Левченко

Повний текст рішення виготовлений 29 липня 2025 року.