РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/8982/24

Номер провадження 2/495/4421/2024

17 липня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Шевчук Ю.В.,

із участю секретаря судового засідання Кракатиці В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

26.09.2024 ТОВ «Фінфорс» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики № 1655953-А у сумі 47032,20 грн.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

20.10.2021 між ТОВ «СС Лоун» та відповідачем укладено електронний кредитний договір № 1655953-А.

Банк здійснив видачу кредиту відповідно до умов та у порядку, передбаченому договором шляхом перерахування кредитних коштів у сумі 18000 грн. на Банківський рахунок Позичальника.

Підписанням зазначеного договору Позичальник підтвердив, що він до моменту укладання договору ознайомлений позичальником з інформацією про фінансові (банківські) послуги за Договором, умовами їх надання, механізмом захисту прав споживача, порядком урегулювання спірних питань, що виникають в процесі надання фінансових послуг а також іншою інформацією згідно ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

У встановлений термін відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку із чим кредитний договір на підставі п. 5.2. було авто пролонговано, внаслідок чого утворилась заборгованість, за якою у первісного кредитора ТОВ «СС Лоун» виникло право вимоги.

19 січня 2022 року право вимоги за кредитним договором № 1655953-А від 20.10.2021 року було передано ТОВ «Фінфорс», на підставі договору факторингу № 8.

Відповідно до Додатку № 1 до договору факторингу № 8 від 19 січня 2022 року, ТОВ «Фінфорс» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 47032,20 грн.

Відзив на позовну заяву відповідач не подав.

Рух справи у суді

Ухвалою суду від 27.09.2024 було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове зсідання.

Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення; порядок судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи за його відсутність, позов підтримує та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судові засідання не з`явився про дату, час та місце слухання справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток про виклик у судове засідання; про поважність неявки або про відкладення судового зсідання суду не заявив.

Керуючись статтею 280 ЦПК України суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (частина друга статті 247 ЦПК України).

Фактичні обставини справи.

Судом, встановлено, що відповідач звернулася до ТОВ "ССЛоун",з метою отримання кредиту, у зв`язку з чим, за допомогою електронного підпису, підписала кредитний договір № 1655953-А від 20.10.2021; додаткову угоду до кредитного договору.

Кредитний договір було укладено на підставі Правил надання коштів в кредит ТОВ "CC ЛОУН", затверджених наказом ТОВ "CC ЛОУН" №1406-1 від 14.06.2021.

Правила розміщені у вільному доступі на Веб-сайті ТОВ "CC ЛОУН" і будь-яка особа, яка бажає отримати кредит, в тому числі відповідач, мав та має можливість ознайомитись з цими та іншими документами перед укладанням Кредитного договору.

Факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів в сумі 18000 грн. не оспорюється відповідачем.

Відповідно до кредитного договору та додаткової угоди сума кредиту складає 18000 грн., проценти за користування кредитом складають 1,99 % за кожен день користування кредитом, в період автопролонгації 2,99 5 (період з 17.12.2021-05.01.2022), а загальна сума, що підлягає сплаті складає 47032,20 грн.

Відповідно до витягу з сервісу sunrise відповідач отримав кредитні кошти за кредитним договором № 1655953-А у сумі 18000 на свою платіжну картку № НОМЕР_1 .

19 січня 2022 року право вимоги за кредитним договором № 1655953-А від 20.10.2021 року було передано ТОВ «Фінфорс», на підставі договору факторингу № 8.

Відповідно до положень Договору факторингу: Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за яким настав до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (сума наданого кредиту чи позики), проценти, комісію, неустойку (пеня, штраф) та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Перелік Боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі прав грошових вимог, який формується згідно Додатку N 1 та є невід`ємною частиною Договору.

Як вбачається з Витягу з реєстру прав грошових вимог від (додаток № 1 до договору факторингу) ТОВ «СС Лоун» 19.01.2021 19 травня 2021 року (Додаток N 1 до Договору факторингу) ТОВ "CC Лоун" відступило на користь ТОВ "ФІНФОРС" право вимоги за Кредитним договором 1655953-А від 20.10.2021 на загальну суму 47032,20 грн.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України).

Пунктом 1 ч. 1 статті 512 ЦК України передбаченого, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), при цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Відповідно до частини 3 статті 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожний день прострочення виконання.

Згідно з частиною 2 статті 551 Цивільного кодексу України, якщо розмір неустойки встановлений законом, він є обов`язковим.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.133ЦПКУкраїни судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п.1 ч.3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

Представник позивача, як доказ понесення останнім витрат на послуги адвоката подав копію договору про надання правничої допомоги від 11.03.2024 між ТОВ «Фінфорс» та адвокатом Кеню Д.В, додаток № 36 від 05.09.2024 до договору про надання правничої допомоги № б/н від 11.03.2024, акт приймання-передачі наданих послуг за Договором про надання правничої допомоги № б/н від 11.03.2024,ордеро на надання правничої допомоги, та платіжну інструкцію № 4436 від 13.09.2024, яка підтверджує переказ коштів у сумі 7000 грн. ТОВ « Фінфорс» на рахунок адвоката Кеню Д.В.

Як встановлено заявлена сума витрат на правничу допомогу становить 7000 грн. На переконання суду така сума є непропорційною та несправедливою.

Керуючись вищевикладеним, суд знаходить необхідним стягнути з відповідача також суму правничої допомоги у розмірі 7000 грн.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги, було задоволено у повному обсязі то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір судовий збір в розмірі 3028 грн.

Керуючись статтями 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-289, 354 ЦПК України, Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» заборгованість за кредитним договором № 1655953-А від 20.10.2021 у сумі 47032 грн 20 коп (сорок сім тисяч тридцять дві грн 20 коп).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» витрати на правничу допомогу у сумі 7 000 грн (сім тисяч грн); витрати по сплаті судового збору у сумі 3028 грн (три тисячі двадцять вісім грн).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», , місцезнаходження: вулиця Іоанна Павла ІІ, 4/6, місто Київ;

відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складене 25.07.2025.

Суддя Юлія ШЕВЧУК