Справа № 346/2523/25
Провадження № 2/346/1639/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі : судді Васильковського В.В.,

за участю секретаря Максим`юк М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту, -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій сторін.

21.05.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Артеміда-Ф» звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що 30.12.2019 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (надалі Кредитодавець) та гр. ОСОБА_1 , (надалі Відповідач) укладено Договір № 393426 про надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту. Договір укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) укладення договору про надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту, що опублікований в особистому кабінеті Відповідача на веб-сайті www.credit7.ua., підписаний електронним підписом та акцептований Відповідачем, 30.12.2019 21:25:02 року (шляхом одноразового ідентифікатора у вигляді коду) з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. З, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України. Відповідач здійснив всі необхідні дії, спрямовані на укладання Кредитного договору шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки (поточний/ картковий рахунок НОМЕР_1 вказаний Відповідачем), на рахунок якої в подальшому було перераховано грошові кошти у розмірі 2515,00 (дві тисячі п`ятсот п`ятнадцять гривень 00 коп.). На умовах Кредитного Договору (п. 1.1.) Кредитодавець надав Відповідачу грошові кошти в розмірі 2500,00 (дві тисячі п`ятсот гривень 00 коп) (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Відповідач зобов`язувався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Кредит видавався строком на 30 днів, шляхом перерахування (через послуги переказу) Кредитодавцем грошових коштів на банківський картковий рахунок, вказаний Відповідачем, що підтверджується довідкою отриманою від ТОВ ФК «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ». В подальшому у зв`язку із неможливістю у повному обсязі та у встановлений строк виконати Відповідачем зобов`язань за Кредитним договором, Відповідач ініціював продовження користування кредитом, внаслідок чого Додатковим договором від 29.01.2020 року, строк користування кредитом продовжили до 29.02.2020 року. Кредитодавець свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Кредитного договору. Відповідно до розділу 4 Кредитного договору, Сторони несуть відповідальність за порушення умов цього Договору згідно чинного законодавства України та цього Договору. Порушенням умов цього Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору. У випадку прострочення повернення суми позики за користування позикою Клієнт зобов`язаний сплатити Товариству неустойку в вигляді пені у розмірі «45,10» грн. за кожен день від суми позики. В порушення вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач не виконав свої зобов`язання, що передбачені умовами Кредитного договору, як повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із припиненням здійснення платежів на виконання Кредитного договору у Відповідача утворилася заборгованість за Кредитним договором. 22.02.2021 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІРОКО ФІНАНС», уклали Договір факторингу №015-220221, згідно якого та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІРОКО ФІНАНС» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками Д.І., за Договором № 393426 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 30.12.2019 року, порядковий номер згідно реєстру прав вимоги 2111. 05.02.2024 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІРОКО ФІНАНС», та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» уклали Договір факторингу №20240205/1, згідно якого та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІРОКО ФІНАНС», включно і до гр. ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , за Договором № 393426 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 30.12.2019 року, порядковий номер згідно реєстру прав вимоги 143. Отже, всупереч умов Кредитного договору Відповідач тривалий час своєчасно не здійснює повернення кредиту, що суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Станом на 12.05.2025 року заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 11 143,65 грн. 65 коп., а саме: заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) 2 500,00 грн.; залишок заборгованості по процентам за користування 6 892,50 грн.; заборгованість за пенею та штрафами 0,00 грн.; інфляційне збільшення 1 751,15 грн. Розрахунок суми інфляційного збільшення розраховується за формулою: ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 ) ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Останній період: IIc (99,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,80 : 100) x (100,30 : 100) x (100,20 : 100) x (99,40 : 100) x (99,80 : 100) x (100,50 : 100) x (101,00 : 100) x (101,30 : 100) x (100,90 : 100) x (101,30 : 100) x (101,00 : 100) x (101,70 : 100) x (100,70 : 100) x (101,30 : 100) x (100,20 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100) = 1.18644121. Інфляційне збільшення: 9 392,50 x 1.18644121 - 9 392,50 = 1 751,15 грн. Зазначають, що неодноразово вживалися заходи щодо досудового врегулювання спору між сторонами. На поштову адресу боржника було відправлено ряд листів повідомлень про зміну Кредитора, листів пропозицій та гарантій, а також досудова вимога про погашення кредитної заборгованості від 19.02.2024 року направлена Позивачем. Тому, просять стягнути ОСОБА_2 , заборгованість за Договором про надання позики на умовах фінансового кредиту № 393426 від 30.12.2019 року, у розмірі 11 143 грн. 65 коп., сплачений судовий збір, у розмірі 2 422 грн. 40 коп., та витрати на правничу допомогу, в розмірі 7 000 грн.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

ІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 26.05.2025 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі без виклику сторін.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 30.12.2019 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 393426 про надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту (а.с. 15-19), що підтверджується копією Графіку платежів (а.с. 20).

Також, судом встановлено, що 29.01.2020 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Додатковий договір № 530145 до Договору № 393426 про надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту від 30.12.2019 року, відповідно до умов якого: ОСОБА_1 , ініціював продовження користування кредитом, внаслідок чого Додатковим договором від 29.01.2020 року, строк користування кредитом продовжили до 29.02.2020 року (а.с. 21-22).

Відповідно до копії факторингу № 015-220221 від 22.02.2021 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА Україна», укладено вказаний договір, за яким: Товариство з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС» зобов`язується передати грошові кошти в погодженій відповідно до умов цього Договору сумі, в розпорядження Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА Україна», за плату на передбачених цим Договором умовах, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА Україна» зобов`язується відступити Товариству з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС», свої Права грошової вимоги до Боржників за зобов`язаннями, що визначені в Реєстрі прав грошових вимог, погодженому сторонами за цим Договором (а.с. 24-34).

Згідно з копією Договору факторингу № 20240205/1 від 05.02.2024 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «АРТЕМІДА-Ф» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС», укладено вказаний договір, відповідно до якого: Товариство з обмеженою відповідальністю «АРТЕМІДА-Ф» передає грошові кошти (Розмір фінансування) в розпорядження Клієнта за плату,, у передбачений договором спосіб, а Товариство з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС» відступає Товариству з обмеженою відповідальністю «АРТЕМІДА-Ф», належні йому Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги (а.с. 35-47).

Відповідно до копії Витягу з реєстру прав вимог № 20240205/1 від 08.05.2025 року, внаслідок невиконання Відповідачем обов`язків, передбачених Договором про надання позики на умовах фінансового кредиту № 393426 від 30.12.2019 року, загальна сума заборгованості становить 9 392 грн. 50 коп., яка складається з: 2 500 грн. заборгованість за тілом кредиту; 6 892 грн. 50 коп. заборгованість за процентами (а.с. 52).

Згідно з копією повідомлення № 21-2602 від 26.02.2024 року, ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Для цього підприємство внесене в державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серія ФК №342 від 02.10.2012) та отримало Ліцензію Національного банка України №3 від 11.11.2013 року. Між ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНИ» укладено договір на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019. Відповідно до зазначеного договору, 30.12.2019 року було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: на суму 2 500 грн., маска картки: НОМЕР_1 , номер транзакції в системі іРау.ua - 45706881, призначення платежу: «Зарахування 2 500 грн. на карту НОМЕР_1 (а.с. 53).

Відповідно до копії Розрахунку заборгованості, внаслідок невиконання відповідачем обов`язків, передбачених Договором про надання позики на умовах фінансового кредиту № 393426 від 30.12.2019 року, станом на 08.05.2025 року, загальна сума заборгованості становить 11 143 грн. 65 коп., яка складається з: 2 500 грн. заборгованість за тілом кредиту; 6 892 грн. 50 коп. залишок заборгованості за процентами за користування; 1 751 грн. 15 коп. інфляційне збільшення (а.с. 54).

Згідно з копією Досудової вимоги ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Артеміда-Ф», направленої ОСОБА_1 , станом на 14.02.2024 року сума заборгованості за Договором про надання позики на умовах фінансового кредиту № 393426 від 30.12.2019 року, становить 9 392 грн. 50 коп. (а.с. 56).

ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України, встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 512 ЦК України, передбачено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема внаслідок відступлення права вимоги.

Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату ( у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої (боржника).

Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Відповідно до ст. 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості.

За частиною першою статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою статті 1050 ЦК України, передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За частиною ж другою цієї статті якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому на підставі статті 1048 цього Кодексу.

Водночас за змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто законодавство встановлює наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу в межах дії договору, так і наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх, тому підстави для застосування аналогії закону відсутні.

Закон України «Про електронні довірчі послуги» (надалі Закон) визначає правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, у тому числі транскордонних, права та обов`язки суб`єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації.

Електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.

Закон України «Про електронну комерцію» - визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

V. Оцінка суду

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, доходить висновку, що позов слід задовольнити частково, з таких підстав.

Умовами Договору про надання позики на умовах фінансового кредиту № 393426 від 30.12.2019 року, передбачені наступні істотні умови кредитування:

Сума кредиту 2 500 грн.

Процентна ставка 1, 90 % за кожен день користування кредитом.

З умовами угоди відповідач ознайомлений, про що свідчить його електронно-цифровий підпис.

Через невиконання відповідачем умов договору виникла заборгованість. Суд вважає доведеним розмір заборгованості за тілом кредиту, який становить - 2 500 гривень та 1 751 грн. 15 коп. інфляційне збільшення.

Стосовно заборгованості за процентами, суд доходить висновку, що проценти слід стягнути в межах строку, на який було надано позику, розрахувавши їх таким чином: 2 500 (наданий кредит Відповідачеві) х 1, 90 % (проценти на добу) х 30 (строк користування кредитом) = 1 425 грн.

Таким чином, загальна сума боргу становить 5 676 грн. 15 коп., яка складається з: 2 500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 425 грн. заборгованість за процентами, та 1 751 грн. 15 коп. інфляційне збільшення.

VI. Судові витрати.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, в сумі 2 422, 40 грн. та 7000 гривень витрат на правову допомогу.

На підставі наведеного та ст. ст. 207, 625, 626, 628, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, ст. 1077, керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 81, 247, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф», заборгованість за Договором про надання позики на умовах фінансового кредиту № 393426 від 30.12.2019 року, у розмірі 5 676 (п`ять тисяч шістсот сімдесят шість) гривні 15 (п`ятнадцять) копійок, та судові витрати, що складаються із судового збору у сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок, та витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського Апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф», , адреса: м. Львів, вул. С. Бандери, 87, офіс 54, 79013, (IBAN: НОМЕР_3 в АТ «ОТП Банк», МФО банку: 300528).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: Васильковський В. В.