Провадження № 2-о/344/371/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Татарінової О.А.,

секретаря Явецької Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Івано-Франківську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з заявою про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_2 . В обґрунтування заяви зазначила, що вона 07.02.2003 року уклала шлюб з ОСОБА_2 . За час спільного проживання ОСОБА_2 систематично вчиняє щодо неї психологічне та фізичне насильство, ображає словесно, погрожує їй фізичною розправою. Тому вона змушена була звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису.

Заявником зазначається, що ОСОБА_2 систематично вчиняє щодо неї фізичне, психологічне та економічне домашнє насильство, ображає словесно, погрожує їй фізичною розправою, що становить небезпеку для її життя і здоров`я. Регулярне перебування заінтересованої особи у стані алкогольного сп`яніння, вживання нецензурної лексики, стусани та штовхання - все це типова поведінка кривдника. ОСОБА_2 постійно перебуває у стані фізичного збудження, що негативно відбивається на відношенні до заявниці, як у фізичному значенні, так і психологічному. Відтак, 03.09.2024 року ОСОБА_3 внаслідок домашнього насильства зламав заявниці палець.

Крім того, заявником зазначається, що право власності на житлове приміщення в якому вони проживаю належить заявнику. Останнім часом заінтересована особа постійно перебуває у стані алкогольного сп`яніння, його поведінка абсолютно неконтрольована. Зважаючи на це, вона переконана, що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства щодо неї, а також настання тяжких наслідків для здоров`я є дуже високою, і тому звертається до суду із заявою про видачу обмежувального припису.

Заінтересована особа вчиняє насильство щодо заявниці протягом тривалого часу, погрожує розправою та впевнений у своїй безкарності. Враховуючи наведене просить суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав та покладення на нього наступних обов`язків, а саме:

- заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці, де проживаю ОСОБА_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 строком на 6 місяців;

- заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань менше ніж 300 м. до місця її проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 строком на 6 місяців;

- заборонити ОСОБА_2 вести зі ОСОБА_1 , листування, телефонні переговори або контактувати із ОСОБА_1 через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб строком на 6 місяців;

- заборонити ОСОБА_2 особисто або через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуватиме у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь який спосіб спілкуватися з нею строком на 6 місяців.

Заявник в судовому засіданні підтримала подану заяву та просила суд її задовольнити.

Заінтересована особа в судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви.

Заслухавши пояснення заявника та заінтересовану особу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

В судовому засіданні встановлено, що станом на час звернення до суду сторони є подружжям.

Згідно копії рішення Івано-Франківського міського суду від 18 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_1 , про видачу обмежувального припису задоволено частково. Видано обмежувальний припис ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , яким визначено йому тимчасові обмеження, а саме:

- заборонено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 2 (два) місяці перебувати у місці проживання із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_1 ;

- заборонено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 2 (два) місяці наближатися на відстань менше 300 метрів до місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_1 ;

- заборонено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 2 (два) місяці, вести телефонні переговори з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також зв`язуватися з нею за допомогою інших засобів зв`язку та через третіх осіб;

- заборонено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 2 (два) місяці, розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у разі, якщо йому не відоме її місце тимчасового чи постійного перебування (проживання).

24.05.2025 року інспектором СПДМ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області щодо ОСОБА_2 винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника Серія АА №642163, у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства фізичного та психологічного характеру, зокрема 24.05.2025 року близько 23:20 год. ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру стосовно постраждалої особи ОСОБА_1 , які є подружжям.

Із зазначеного припису вбачається, що стосовно кривдника застосовано заходи термінового заборонного припису у вигляді зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборони у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 10 діб, з 00.30 год. 24.05.2025 року до 00.30 год. 03.06.2025 року.

21.06.2025 року старшим інспектором СПДМ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області щодо ОСОБА_2 винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника Серія АА №642147, у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства психологічного характеру, зокрема 21.06.2025 року близько о 18.30 год. ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_1 (словесні образи).

Із зазначеного припису вбачається, що стосовно кривдника застосовано заходи термінового заборонного припису заборони у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 10 діб, з 19.30 год. 21.06.2025 року до 19.30 год. 01.07.2025 року.

Крім того, вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства відносно дружини ОСОБА_1 у вигляді образ та погроз підтверджується дослідженим судом відеозаписом.

Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитини (діти).

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються в цьому ж законі, зокрема: - домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь; - психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; -фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Згідно з ч. 2 та ч.3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61-19328св18), від 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18).

Крім того, Верховний Суд у постанові від 28 квітня 2020 року у справі №754/11171/19 зробив висновок, що тимчасове обмеження права власності кривдника, зокрема тимчасове обмеження у користуванні житловим приміщенням, з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосуванні такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

Правилами глави 13 ЦПК України визначено, що розгляд справ про видачу і продовження обмежувального припису провадиться в порядку окремого провадження, а правилами ст. 294 цього Кодексу встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , перебувають у зареєстрованому шлюбі та проживають разом за адресою АДРЕСА_1 . Дана квартира належить на праві спільної сумісної власності сторонам у справі.

Згідно копій термінових заборонних приписів винесених відносно ОСОБА_2 від 24.05.2025 та 21.06.2025 кривднику було заборонено, зокрема контактувати із ОСОБА_1 .

Також судом досліджені відеозаписи, якими підтверджуються доводи заявника про те, що ОСОБА_2 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, висловлює образи, тобто вказаний доказ підтверджує факт психологічного насильства.

З аналізу досліджених доказів, враховуючи кількість звернень заявника з приводу вчинення домашнього насильства, видачу забороного припису, суд дійшов висновку про те, що наразі існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 відносно заявниці ОСОБА_1 .

Тож, у відповідності до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінюючи сам вид насильства, ризики, тобто вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання наслідків його вчинення, та встановленими судом обставинами, суд вважає, що заяву слід задовольнити заяву частково, визначити захід тимчасового обмеження його прав та покласти на заінтересовану особу наступні обов`язки на строк 2 (два) місяці, а саме:

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 2 (два) місяці, вести листування, телефонні переговори або контактувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у разі, якщо йому не відоме її місце тимчасового чи постійного перебування (проживання).

В той же час суд вважає, що покладення на заінтересовану особу обов`язків: заборони перебувати в місці проживання (перебування) постраждалої особи та заборони наближатись на відстань менше ніж 300 м. до місця проживання постраждалої особи, не можуть бути застосовані, оскільки адреса проживання заявника та заінтересованої особи є їхньою спільною сумісною власністю та є єдиним житлом заінтересованої особи.

На думку суду, більш тривалий термін забороненого припису, спричинить відсутності комунікації між подружжям та може мати негативні наслідки для сім`ї, її збереження.

В силу ч. 3ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 350-8 ЦПК України про видачу обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

На підставі Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 350-1, 350-6 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , яким визначити йому тимчасові обмеження, а саме:

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 2 (два) місяці, вести листування, телефонні переговори або контактувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 2 (два) місяці, розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у разі, якщо йому не відоме її місце тимчасового чи постійного перебування (проживання).

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України).

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Копії рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Татарінова О.А.