Справа № 521/5748/25
Номер провадження № 2/521/4027/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Леонова О.С.,

при секретарі судового засідання Должненко В.О.,

представник позивача ОСОБА_1

представник відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості по сплаті аліментів

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позовної заяви.

У квітні 2025 року до Малиновського районного суду міста Одеси через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та просить суд стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) : 1) тіло боргу за аліментами у розмірі 228 630 (двісті двадцять вісім тисяч шістсот тридцять) грн.; 2) інфляційні нарахування у розмірі 70 009,79 (сімдесят тисяч дев`ять) грн. 79 коп.; 3) три проценти річних від простроченої суми у розмірі 18 600 (вісімнадцять тисяч шістсот) грн. 20 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач стверджує, що 25.10.2019 року між сторонами було укладено нотаріально посвідчений договір, згідно з яким відповідач зобов`язався сплачувати аліменти у твердій грошовій формі: 2500 грн щомісяця з 01.11.2019 по 30.04.2020, та 5000 грн з 01.05.2020 до досягнення дитиною повноліття ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Визначено порядок сплати: не пізніше 20-го числа кожного місяця за наступний місяць, шляхом перерахування на вказаний рахунок позивача.

Позивач заявляє, що відповідач здійснював платежі на рахунок у період з 04.11.2019 по 28.02.2025, але не в повному обсязі та з простроченням.

На підтвердження цього додаються виписка за рахунком та розрахункова таблиця.

Наявність заборгованості за аліментами, інфляційні нарахування та 3% річних: Станом на 26.03.2025 року загальна сума заборгованості відповідача становить 317 239,99 грн.

Ця сума включає: Тіло боргу: 228 630 грн. Інфляційні нарахування: 70 009,79 грн (розраховані відповідно до методики Верховного Суду України). 3% річних від простроченої суми: 18 600,20 грн.

Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Після надходження позовної заяви, головуючого суддю Малиновського районного суду м. Одеси Леонова О.С. визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст.14, 33 ЦПК України.

Згідно правил ч. 6 ст. 19ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Судом 17.04.2025 року отримано інформацію, відповідно до ст.187 ЦПК України про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача та позивача.

Також, 17.04.2025 судом ухвалено рішення про залишення позовної заяви без руху у зв`язку із невідповідністю вимог ст. 175, 177 ЦПК України.

Представником Позивача 22.04.2025 року подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви та заява про забезпечення позову.

Ухвалою від 24.05.2025 року судом відмовлено у забезпеченні позову в повному обсязі.

Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 25.04.2025 року постановлено проводити розгляд справи 21.05.2025 року о 14-00 год. в приміщенні Малиновського районного суду міста Одеси (вул. Василя Стуса, 1а, м. Одеса) у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В зв`язку з набранням чинності 25.04.2025 Закону України від 26.02.2025 N 4273-IX "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів", Малиновський районний суд міста Одеси перейменовано на Хаджибейський районний суд міста Одеси.

03.07.2025 року представником відповідача ОСОБА_2 засобами електронного суду надано відзив на позовну заяву з додатками в якому зазначено, що ОСОБА_4 , повністю не визнає позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення аліментів, інфляційних витрат та пені, обґрунтовуючи свою позицію наступними основними аргументами:

Відповідач стверджує, що позивач навмисно вводить суд в оману, оскільки позов стосується стягнення заборгованості за нотаріально посвідченим договором про призначення місця проживання дитини, встановлення порядку спілкування з нею та сплату аліментів від 25.10.2019 року, а не безпосередньо стягнення аліментів.

Між сторонами існує договір про сплату аліментів. Відповідач зазначає, що у разі невиконання такого договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Позивач не скористалася цим правом і не звернулася до нотаріуса.

Відповідач вказує, що договір від 25.10.2019 року не містить прямих вказівок щодо застосування таких санкцій, як інфляційні витрати та пеня. Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України, санкції застосовуються лише за наявності прямої вказівки про це в договорі, що робить вимоги позивача про їх стягнення безпідставними.

Відповідач стверджує, що позивач грубо порушує умови договору, зокрема:

- Змінила місце проживання дитини без повідомлення та згоди відповідача (дитина проживає в с. Любар, відвідує іншу школу).

- Вивезла дитину в інший населений пункт на тривалий термін (більше трьох років), що унеможливило спілкування батька з дитиною.

- Не погоджувала вивіз дитини за кордон (до Польщі), про що відповідач дізнався із соціальних мереж.

- Перешкоджала спілкуванню відповідача з дитиною, у тому числі шляхом недоступності телефону дитини та відсутності за місцем проживання, зазначеним у договорі.

- Не повідомила відповідача про приїзд дитини до м. Одеси.

- Відповідачу невідомо, в яких умовах проживає дитина, і дитина не відвідує додаткові заняття та спортивні секції, які раніше оплачував батько.

Ці порушення, на думку відповідача, свідчать про порушення його прав та законних інтересів, а також прав та інтересів дитини.

07.07.2025 року представником позивача ОСОБА_1 засобами електронного суду надано відповідь відзив на позовну заяву. З якого вбачається, що Позивач заперечує твердження відповідача про навмисне введення суду в оману, зазначаючи, що ці доводи відповідача не підтверджуються нічим, крім його власних письмових тверджень. Представник позивача наголошує, що відповідач не заперечує факту укладення договору про сплату аліментів та наявності заборгованості за ним.

Представник позивача стверджує, що твердження відповідача про "стягнення заборгованості за договором, а не стягнення аліментів" не відповідає дійсності. Позивач посилається на те, що чинним законодавством (ст.ст. 181, 189 СК України) передбачена можливість батькам укладати нотаріально посвідчений договір про сплату аліментів, який є однією з форм визначення прав та обов`язків сторін щодо утримання дитини. Таким чином, позов про стягнення заборгованості за таким договором є позовом про стягнення аліментів, що випливають з договірних відносин.

Позивач звертає увагу суду та відповідача на те, що у позовній заяві відсутні вимоги про стягнення неустойки (пені) відповідно до ст. 196 СК України. Натомість, позовні вимоги стосуються стягнення заборгованості за "тілом" (основною сумою), 3% річних (відповідно до договору) та інфляційних нарахувань відповідно до чинного законодавства та судової практики.

Позивач визнає, що звернення до нотаріуса для накладення виконавчого напису є правом, а не обов`язком. Представник позивача пояснює, що позивач звернувся до суду для захисту своїх прав з метою збереження сімейного бюджету, оскільки накладення виконавчого напису нотаріуса передбачає додаткові витрати (приблизно від 1% до 3% від суми боргу).

Позивач зазначає, що доводи відповідача щодо зміни місця проживання дитини та перешкоджання спілкуванню не є предметом спору у даній справі, яка стосується стягнення аліментів.

На підставі викладеного, представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 в повному обсязі.

Сторони у судове засідання не з`явились. представником Позивача подано клопотання про доручення до матеріалів справи додаткових пояснень та розгляд справи без участі Позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Позовна заява з додатками повернулась до суду у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Судом призначено наступну дату судового засідання на 14.07.2025 року о 14 годині 00 хвилин та повторно відправлено позовну заяву з додатками та судовою повісткою на адресу реєстрації Відповідача.

У судовому засіданні представник позивача Загородній А.І. позов підтримав та просив задовольнить позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача - Ульянов І.М. у судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом у даній справі встановлено наступні фактичні обставини, що мають значення для вирішення спору:

У період з 16 вересня 2011 року по 09 грудня 2019 року ОСОБА_3 (Позивач) та ОСОБА_4 (Відповідач) перебували у зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час перебування сторін у шлюбі, народилась дитина ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 01.02.2016 року.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2019 року у справі № 521/14179/19 шлюб між Позивачем та Відповідачем було розірвано, і це рішення набрало законної сили 09 грудня 2019 року.

25 жовтня 2019 року сторонами було укладено договір про місця проживання дитини, встановлення порядку спілкування з нею та сплату аліментів (далі Договір), який був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Образцовою Т.А. та зареєстрований у реєстрі за № 4067.

Відповідно до умов Договору, Відповідач взяв на себе зобов`язання сплачувати аліменти у твердій грошовій формі:

2 500 гривень щомісяця у період з 01 листопада 2019 року по 30 квітня 2020 року.

5 000 гривень щомісяця у період з 01 травня 2020 року до досягнення дитиною вісімнадцятирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Договором передбачено, що Відповідач зобов`язується сплачувати аліменти не пізніше 20-го числа кожного поточного місяця за наступний місяць шляхом перерахування суми аліментів на рахунок Позивача в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за реквізитами IBAN: НОМЕР_4 .

У період з 04 листопада 2019 року по 28 лютого 2025 року Відповідачем здійснювались платежі на вказаний рахунок. Загальна сума здійснених платежів становить 83 870 гривень 00 копійок. Водночас, згідно з умовами Договору, Відповідач мав сплатити значно більшу суму.

Розмір заборгованості: Станом на 26 березня 2025 року (або 28.02.2025, згідно з розрахунком) заборгованість Відповідача за аліментами складає 314 739 гривень 99 копійок, яка включає:

Тіло боргу за аліментами у розмірі 228 630 грн. згідно з позовом.

Інфляційні нарахування у розмірі 70 009 гривень 79 копійок.

Три проценти річних від простроченої суми у розмірі 18 600 гривень 20 копійок.

Методика розрахунку: Розрахунок розміру заборгованості, включаючи інфляційні нарахування та 3% річних, здійснювався за методикою, викладеною у листі Верховного Суду України "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" від 03.04.1997 № 62-97р та постановах Верховного Суду України.

Пунктом 7 Договору передбачено, що за умови невиконання, неналежного або несвоєчасного виконання Відповідачем умов Договору та виникнення заборгованості з вини Відповідача, останній несе відповідальність у порядку, передбаченому ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», а також зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 3 (трьох) відсотків від несплаченої суми аліментів на дитину за кожен день прострочення зобов`язання.

Відповідач є працездатною особою, інших дітей чи непрацездатних членів сім`ї/осіб на утриманні не має.

Відповідач не надав до суду доказів, що заборгованість по аліментах виникла не з його вини, і в матеріалах справи відсутні докази того, що він вживав усіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання по сплаті аліментів.

З 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан. Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, перебіг позовної давності зупиняється на строк дії воєнного стану в Україні.

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

Суд, керуючись принципами верховенства права, справедливості, добросовісності та розумності, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності та взаємозв`язку, а також враховуючи усталену судову практику Верховного Суду, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог ОСОБА_3 , виходячи з наступних мотивів та застосованих норм права.

Право дитини на утримання та обов`язок батьків. Суд виходить із засад Конституції України, яка проголошує, що держава охороняє дитинство, та статті 27 Конвенції ООН про права дитини, яка визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для її повноцінного розвитку. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України (СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є безумовним та має пріоритетний характер, спрямований на забезпечення найкращих інтересів дитини (стаття 3 Конвенції про права дитини).

Відповідно до статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками та їхнє окреме проживання не звільняє від обов`язку утримання дитини.

Судом встановлено, що сторони скористалися своїм правом, передбаченим статтею 189 СК України, та уклали нотаріально посвідчений Договір про місця проживання дитини, встановлення порядку спілкування з нею та сплату аліментів від 25.10.2019. Цей Договір є належним та допустимим доказом, що встановлює розмір та порядок сплати аліментів у твердій грошовій сумі.

Доведеність факту заборгованості за аліментами

Судом встановлено, що Відповідач, ОСОБА_4 , взяв на себе зобов`язання сплачувати аліменти у твердій грошовій формі: 2 500 грн. щомісяця у період з 01.11.2019 по 30.04.2020 та 5 000 грн. щомісяця з 01.05.2020 до досягнення дитиною повноліття.

Аналіз виписки з рахунку Позивача та розрахункової таблиці доводять, що Відповідачем у період з 04.11.2019 рік по 28.02.2025 рік були здійснені платежі на загальну суму 83 870 грн. Проте, згідно з умовами Договору, загальна сума, що підлягала сплаті за цей період, є значно вищою. Таким чином, суд встановлює, що Відповідач, будучи обізнаним про свої зобов`язання, їх належним чином не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Ця сума включає: Тіло боргу: 228 630 грн.

Відповідно до частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач надала належні докази наявності та розміру заборгованості, тоді як Відповідач не надав жодних доказів на спростування цих обставин, зокрема, не довів, що заборгованість виникла не з його вини. Це свідчить про прострочення боржником грошового зобов`язання.

Правова природа відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. Суд застосовує положення статті 625 ЦК України, яка визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Ця норма поширюється на всі види грошових зобов`язань, включно із заборгованістю за аліментами, незалежно від підстав їх виникнення (висновок Великої Палати Верховного Суду, висловлений у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц).

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу. Їхня суть полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Ці кошти нараховуються незалежно від сплати неустойки (пені), оскільки мають різну правову природу (Постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15).

Суд також звертає увагу, що пункт 7 Договору прямо передбачає відповідальність Відповідача у вигляді сплати пені в розмірі 3% від несплаченої суми аліментів за кожен день прострочення зобов`язання. Це підтверджує договірну основу для застосування цієї санкції.

Наданий Позивачем розрахунок інфляційних нарахувань та 3% річних виконаний за методикою, що відповідає "Рекомендаціям щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р та судовій практиці Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (постанови від 21.05.2019 у справі № 916/2889/13 та від 14.01.2020 у справі № 924/532/19). Суд приймає цей розрахунок як належний доказ.

Доводи Відповідача про те, що Позивач нібито вводить суд в оману, звертаючись із позовом про стягнення заборгованості за договором, а не аліментів, та не має права на пільги зі сплати судового збору, є безпідставними. Як зазначено вище, Договір є формою реалізації аліментних зобов`язань, а тому ця справа за своєю суттю є справою про стягнення аліментів, що дає право на відповідні пільги за п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Аргумент Відповідача про те, що Позивач не скористалася правом звернення за виконавчим написом нотаріуса, не звільняє Відповідача від відповідальності. Звернення до нотаріуса є правом, а не обов`язком, і Позивач має право вільно обирати спосіб захисту своїх прав, передбачений законом, зокрема, судовий захист.

Доводи Відповідача про зміну місця проживання дитини, її виїзд за кордон чи перешкоджання спілкуванню не є предметом даного судового розгляду, який стосується виключно стягнення заборгованості за аліментами. Обов`язок утримувати дитину є безумовним і не залежить від відносин між батьками чи спорів щодо виховання дитини. Ці обставини, у разі їх доведення, можуть бути підставою для окремого судового спору, але не впливають на виконання фінансових зобов`язань Відповідача по утриманню дитини.

Оскільки Позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", з Відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 1211 грн. 20 коп. відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України.

Суд враховує, що, незважаючи на потенційний сплив загального строку позовної давності, відповідно до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, перебіг позовної давності зупиняється на строк дії воєнного стану в Україні. Це забезпечує право позивача на судовий захист.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 є обґрунтованими та доведеними, а заперечення Відповідача не спростовують факт наявності заборгованості та обов`язку її сплати.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 354, 625 ЦПК України, Хаджибейський районний суд міста Одеси

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості по сплаті аліментів.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) тіло боргу за аліментами у розмірі 228 630 (двісті двадцять вісім тисяч шістсот тридцять) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) інфляційні нарахування у розмірі 70 009,79 (сімдесят тисяч дев`ять) грн. 79 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) три проценти річних від простроченої суми у розмірі 18 600 (вісімнадцять тисяч шістсот) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір на користь держави в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 24.07.2025 року.

Суддя: О. С. Леонов

24.07.25