Справа № 682/1522/25
Провадження № 2/682/955/2025
22 липня 2025 року
Славутський міськрайонний суд
Хмельницької області у складі:
головуючої судді Мотонок Т. Я.,
за участю секретаря судових засідань Мелашенко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Славута цивільну справу № 682/1522/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання дитини,
12.06.2025 до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання дитини.
В обґрунтування поданого позову вказано, що з липня 2023 позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 проживали однією сім`єю та були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.
Під час спільного проживання у сторін народилась спільна дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте з грудня 2024 року спільне життя позивача та відповідача не склалось, спільного господарства сторони не ведуть. Донька ОСОБА_4 , яка з народження має проблеми зі здоров`ям, проживає разом із позивачем та перебуває на її утримані. Крім того, на утриманні позивача перебуває неповнолітній син ОСОБА_5 . Відповідач працює та має стабільний прибуток, його стан здоров`я дозоляє працювати, однак він не виконує свого обов`язку щодо утримання дитини. Крім того, відповідач сплачує аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
За таких обставин позивач ОСОБА_1 звернулась до суду та просила: стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_1 і до повноліття дитини.
Ухвалою суду від 16.06.2025 у даній справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд на 02.07.2025.
02.07.2025 розгляд справи було відкладено у зв`язку із неявкою відповідача до суду, а також у зв`язку із задоволенням клопотання третьої особи ОСОБА_3 , про витребування доказів.
22.07.2025 в призначений час учасники справи до суду не з`явились.
Позивач ОСОБА_1 просила суд справу слухати за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
ОСОБА_3 , третя особа по справі, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти задоволення позову заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав.
Враховуючи наведені обставини ухвалою суду від 22.07.2025 було постановлено здійснювати заочний розгляд даної справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У зв`язку із неявкою учасників справи до суду фіксування судового розгляду технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.
Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Згідно вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 (а.с. 6).
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із матір`ю ОСОБА_1 та її неповнолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який також перебуває на утриманні позивачки (а.с. 8, 7).
З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з народження має проблеми зі здоров`ям, про що свідчить долучена до матеріалів справи медична документація (а.с. 9, 10)
Вирішуючи питання про розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача, її майновий стан, а також обов`язок відповідача брати участь в матеріальному забезпеченні дитини.
Разом із тим, наявність стягнення за виконавчим документом не повинно впливати на рівень матеріального забезпечення неповнолітньої дитини відповідача. Окрім того, зазначена обставина не повинна ставити доньку позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у гірше матеріальне становище, порівняно із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки відносно обох своїх дітей позивач має рівні обов`язки, в тому числі і щодо утримання.
Тому стягнення аліментів із відповідача в законодавчо визначеному розмірі, заявленому позивачкою, суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Окрім того, цей розмір аліментів на думку суду, не поставить платника аліментів у скрутне матеріальне становище і відповідатиме загальним засадам сімейних відносин справедливості, розумності, моральності.
Таким чином, позовні вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача аліментів в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, підлягають задоволенню.
Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів на її користь починаючи з дати народження дитини, суд звертає увагу на таке.
Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за десять років.
Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: 1) вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; 2) ухилення відповідача від надання утримання дитині.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
ОСОБА_1 не надала суду належних і допустимих доказів, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, а останній ухилявся від їх сплати.
Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного суду, висловленою у постанові від 20.03.2025 у справі № 235/101/21.
Таким чином, аліменти з відповідача на користь позивача слід стягувати із дати звернення позивача до суду із позовом, тобто з 12.06.2025.
Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.
Таким чином, згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі, встановленому Законом, 1211,20 грн.
Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст. 4, 7, 10, 13, 81, 263-265, 274, 280-289 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду із позовом, тобто із 12.06.2025, і до повноліття дитини.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Допустити негайне виконання рішення в межах стягнення суми аліментів за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211,20 грн. судового збору.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 )
Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 )
Третя особа: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 )
Повний текст рішення складено: 22.07.2025.
Суддя Мотонок Т. Я.