СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ідентифікаційний код 02886143
Справа №547/782/25
Провадження №2-н/547/55/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року с-ще Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області, суддя В.Ф.Харченко, розглянувши заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) аліментів на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно до статей 28, 141, 160-163, 167-169 Цивільного процесуального кодексу України, статей 180-183, 191 Сімейного кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

24.07.2025 до суду надійшла вказана заява про видачу судового наказу.

У порядку ч.ч. 5, 6 ст. 165 ЦПК України суддею надсилався запит щодо зареєстрованого місця проживання боржника-фізичної особи ОСОБА_2 .

Відповідь № 1609917 від 28.07.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру вказує, що ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо. Тобто наказне провадження це особливий вид цивільного процесу, спрямований на вирішення безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" № 14 від 23.12.2012 наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Аналогічна вимога для видачі судового наказу про стягнення аліментів передбачена у п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

Згідно копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 (батька дитини) він має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

У заяві про видачу судового наказу він не вказує іншого свого місця проживання, окрім зареєстрованого.

Згідно акту оцінки потреб сім`ї від 22.07.2025 його складено щодо домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 . Дитина ОСОБА_1 проживає з бабою ОСОБА_3 , яка й здійснює її догляд. Батько дитини ОСОБА_1 з 15.07.2025 перебуває в ЗСУ. Мати дитини ОСОБА_2 в момент відвідування була відсутня. Зі слів родичів дитини та сусідів (ПІБ та адреси таких осіб не вказано) з дитиною не проживає тривалий час.

Слід наголосити, що адреса зареєстрованого місця проживання дитини судові не повідомлена. Адреси зареєстрованого місця проживання батька дитини та місця оцінки розташовані у різних населених пунктах. Адреси зареєстрованого місця проживання матері дитини і адреси оцінки потреб є однаковими. Матері дитини не було лише на момент оцінки потреб сім`ї. Акт не містить вказівки на ПІБ, адреси тощо осіб, які вказали на відсутність матері дитини. Батько дитини перебуває на військовій службі і не був присутнім під час складення акту оцінки. Догляд за дитиною здійснює баба дитини. Очевидно, що адреса домогосподарства є адресою баби дитини, а не батька дитини.

Заявник вказує, що їх спільний із боржником син ОСОБА_4 проживає з ним та перебуває на його утриманні. Однак не надає доказу такого спільного проживання з дитиною, що вимагається зазначеним вище приписом ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України і ч. 2 ст. 161 ЦПК України.

На необхідність надання такого доказу вказують і п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України: у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно із ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відтак у видачі судового наказу слід відмовити.

Ураховуючи зазначене, керуючись. ст.ст. 164, 165, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Роз`яснити заявникові, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків, а також право звернутися до суду з аналогічною вимогою у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її постановлення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної копії ухвали.

Суддя В.Ф.Харченко