Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

24 липня 2025 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Суходольського О.М.

за участю секретаря Культенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утримані, заінтересована особа: Виконавчий комітет Степанківської сільської ради,

в с т а н о в и в:

Заявниця ОСОБА_1 подала до Черкаського районного суду Черкаської області заяву, у якій просить установити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до дня його мобілізації та встановити факт того, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні й свого онука ОСОБА_2 до дня його загибелі.

Заяву ОСОБА_1 мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання обов`язку по захисту батьківщини, будучи військовослужбовцем (солдат в/ч НОМЕР_1 ), загинув її онук ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявниця зазначає, що в 2014 році померла мати ОСОБА_2 ОСОБА_3 і вони разом з онуком проживали до дня його мобілізації 03.04.2022 року. До дня загибелі ОСОБА_2 , заявниця перебувала на його утриманні, як член сім`ї, що підтверджується випискою по надходженням на картковий рахунок заявниці в Приватбанку від 02.06.2025 року. Крім того, ОСОБА_2 здійснював догляд за ОСОБА_1 , допомагав у побуті, купував ліки, допомагав вести сільське господарство.

Після загибелі ОСОБА_2 , заявниця здійснила його поховання за власні кошти та за кошти, надані сільською радою, як члену сім`ї загиблого. Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 05.10.2024 року «Про внесення змін до наказу командира в/ч НОМЕР_2 від 20.10.2023 №300» ОСОБА_1 було здійснено нарахування та виплачено грошове забезпечення, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця.

Враховуючи вказані обставини, заявниця ОСОБА_1 змушена звернутися до суду із даною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утримані.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 27 червня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку окремого провадження.

18.07.2025 року від голови Степанківської сільської ради надійшла заява згідно якої, вимоги заявниці ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

У судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з`явилася, проте через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі. Заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник Степанківської сільської ради у судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст. 2 ЦПК України).

Приписами ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно частин 1, 2 та 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 1, 2 та 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Частинами 1, 2 п. 3 та 7 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: окремого провадження. Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 1 статті 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Тлумачення наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

З аналізу зазначених норм цивільного права слідує, що правова природа справ окремого провадження є те що відсутній спір про право, предметом якого є установлення юридичного факту чи певної обставини.

Окреме провадження це самостійний вид цивільного судочинства, у якому суд при розгляді безспірних справ встановлює юридичні факти або обставини з метою захисту охоронюваних законом інтересів громадян.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Факти, що мають юридичний характер це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Принципом верховенства права, визнається, що людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 .

До дня загибелі ОСОБА_2 , заявниця перебувала на його утриманні, як член сім`ї, що підтверджується випискою по надходженням на картковий рахунок заявниці в Приватбанку від 02.06.2025 року.

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 05.10.2024 року «Про внесення змін до наказу командира в/ч НОМЕР_2 від 20.10.2023 №300» ОСОБА_1 було здійснено нарахування та виплачено грошове забезпечення, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця.

Згідно довідки Степанківської сільської ради №370/14-20 від 13.10.2023 року встановлено, що ОСОБА_4 похований на території с.Хацьки Черкаського районного суду Черкаської області. Поховання здійснено за рахунок його баби, а саме ОСОБА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Наведений у ст. 315 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Досліджені письмові докази вказують, що заявниця ОСОБА_5 перебувала на утриманні свого онука ОСОБА_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому суд вважає, що зазначені обставини у заяві знайшли свій факт підтвердження в судовому засіданні.

Судові витрати по справі суд відносить за рахунок заявника.

На підставі наведеного, та керуючись ст. ст. 263, 264, 265, 315, 319 ЦПК України, суд-,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до дня його мобілізації.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні у внука ОСОБА_2 до дня його загибелі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду.

Суддя: О. М. Суходольський