Справа № 443/1533/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Цюмрак М.Д.
Провадження № 22-ц/811/2521/25 Доповідач: Ніткевич А. В.
У Х В А Л А

про залишення без руху

18 липня 2025 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду Ніткевич А.В., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Лабая Андрія Мироновича на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 08 жовтня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сихівського районного управлінняюстиції м. Львова та комісії з питань захисту прав дітей Жидачівської районної адміністрації про внесення змін до актового запису про народження, -

встановив:

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 08 жовтня 2013 року позов задоволено.

Внесено зміни у актовий запис про народження №266 від 02.07.2013, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сихівського районного управління юстиції м. Львова на гр. ОСОБА_3 , де у графі "відомості про батька" прізвище " ОСОБА_4 " замінено на " ОСОБА_5 ", ім"я з " ОСОБА_6 " на " ОСОБА_7 ", по батькові з " ОСОБА_8 " на " ОСОБА_9 ", дату народження з " ІНФОРМАЦІЯ_1 " на " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", у графі "громадянство" - громадянин України, у графі "відомості про дитину" прізвище з " ОСОБА_4 " змінено на " ОСОБА_5 ", по батькові з " ОСОБА_10 " на " ОСОБА_11 ", ім"я дитини " ОСОБА_12 ", а також дату та місце народження залишено без змін.

Рішення оскаржила ОСОБА_1 , подавши через систему "Елекронний суд" 14.07.2025 року апеляційну скаргу. В скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження, мотивуючи тим, що участі у розгляді справи не брала, докази про її повідомлення про розгляд справи відсутні, копію рішення отримав її представник лише 03.07.2025.

Перевіривши матеріали справи, приходжу висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без руху враховуючи таке.

Згідно із нормами процесуального закону, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно з підпунктом 13 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII) судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У підпункті 9 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону № 2147-VIII, зазначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Отже, судові рішення, що ухвалені до набрання чинності цією редакцією ЦПК України, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, однак до розгляду таких скарг застосовуються правила, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції проголошено 08 жовтня 2013 року.

Апеляційна скарга на це судове рішення подана відповідачкою ОСОБА_1 14.07.2025, тобто більше як через 11 років з дня ухвалення рішення суду першої інстанції.

Статтею 354 ЦПК України передбачена можливість поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження за заявою особи, що звертається із таким клопотанням, за наявності певних обставин та надання доказів на підтвердження таких обставин.

Згідно із ч.2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов"язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

При вирішенні питання про поновлення строків на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції враховує процесуальну поведінку особи під час розгляду справи та після ухвалення судового рішення, обізнаність особи про розгляд справи у суді, поважність причин, якими обґрунтовується пропущення встановленого законом строку на апеляційне оскарження та їх доведеність, тривалість строку, який пройшов з часу ухвалення судового рішення, яке оскаржується апелянтом, сутність доводів апеляційної скарги та інші обставини, які мають істотне значення.

Доводи апелянта про поважність причин пропуску строку на оскарження, а саме, що ОСОБА_1 не брала участі в розгляді справи, є безпідставними та спростовуються її ж поясненнями в апеляційній скарзі, в яких вона зазначає "що підписала заяву про визнання ОСОБА_2 батьком ОСОБА_12 і відповідно, про не заперечення таких позовних вимог. ... Підпис ОСОБА_1 на вказаній заяві був завірений нотаріально. На початку 2014 року ОСОБА_2 приніс ОСОБА_1 свідоцтво про народження сина ОСОБА_12 , де батьком вже був зазначений він".

Вказані доводи дають підстав для висновку, що апелянтці ОСОБА_1 було достовірно відомо про перебування в провадженні суду справи за позовом ОСОБА_2 про внесення змін до актового запису про народження. Окрім того, ухвалене у справі рішення було опубліковано в Єдиному державному реєстрі судових рішень 21.01.2014.

Із цього слідує висновок про те, що апелянтка поза розумним сумнівом була обізнана про ухвалення рішення у справі та мала достатньо часу для його оскарження в апеляційному порядку у визначений законодавством строк, однак скористалась своїми процесуальними правами на власний розсуд.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина першастаття 44 ЦПК України).

Добросовісність учасників судового процесу, зокрема, полягає у тому щоб при обізнаності з судовими процедурами, правами та обов`язками, правилами поведінки виконувати усі правила та приймати заходи до обізнаності про хід судового процесу при дотриманні судовими органами обов`язку проінформувати про такі процедури та процедурні рішення.

Інша поведінка за певних обставин може свідчити про зловживання особою своїми правами.

Особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно строків подання, форми і змісту скарги, в тому числі щодо доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, що є проявом добросовісного користування процесуальними правами.

Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.12.2020 року в справі № 521/2816/15-ц (провадження № 61-14230сво18) зроблено висновок про те, що: «апеляційний суд при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин на поновлення строку на апеляційне оскарження. Сама по собі вказівка про те, що є поважні причини для поновлення строку для апеляційного оскарженні не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимогстатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Відповідно до частини третьої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже, апелянту необхідно зазначити інші поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження та вказати, які об`єктивні перешкоди у визначений період унеможливлювали подати апеляційну скаргу вчасно, а також надати докази на їх підтвердження, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи допущені при подачі апеляційної скарги недоліки, таку необхідно залишити без руху та надати апелянту строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Керуючись ст. ст. 185, 356 ЦПК України, -

постановив:

Визнати неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лабая Андрія Мироновича на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 08 жовтня 2013 року залишити без руху.

Надати апелянту строк - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків.

У випадку невиконання вимог зазначених в ухвалі, у відкритті апеляційного проадження буде відмовлено.

Суддя А.В. Ніткевич