Справа № 948/356/25
Номер провадження 2/948/268/25
29.07.2025 Машівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Косик С.М.,
за участю: секретаря Порохні І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Машівка цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,
у травні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що за рішенням Машівського районного суду Полтавської області було змінено розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мініміму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16.12.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі цього рішення було отримано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження №60944914.
Позивачка зазначила, що станом на 24.04.2025 року по сплаті аліментів існує заборгованість, що викликає у неї право на нарахування пені за несвоєчасну сплату аліментів у загальному розмірі 285 764,24 грн (з урахуванням обмеження 100 % від суми заборгованості) за період з 16.12.2019 року по 31.12.2024 року включно.
Також позивачка повідомила, що в межах вищевказаного виконавчого провадження виконавцем застосовано штраф у розмірі 150 152,62 грн, а тому позивачка вважає, що вірним розрахунком пені за несвоєчасну сплату аліментів є такий: 285 764,24 грн 150 152,62 грн = 135 611,62 грн, яку і просить стягнути з відповідача (а.с.1-4).
Ухвалою від 05.05.2025 року суд відмовив у задоволенні заяви представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_5 про забезпечення позову (а.с.23).
Ухвалою від 19.05.2025 року суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначив розгляд справи по суті (а.с. 29).
У судове засідання сторони не з`явилися вдруге та повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно, про що свідчить довідки про доставку електронних документів до електронного кабінету представнику позивача (а.с.30,34,43), відповідач повідомлявся шляхом направлення рекомендованих листів з повідомленням за останнім відомим місцем проживання, повідомленим позивачем, які повернулися до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.36,37), також повідомлявся шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному вебсайті суду (а.с.33,42).
Представник позивача направив заяву, у якій зазначено, що позивач підтримує позовну заяву, просить задовольнити її в повному обсязі, просить розглянути дану справу без участі сторони позивача, не заперечують щодо винесення рішення, зокрема заочного без участі позивача та її представника (а.с.38).
Відповідач причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав.
Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, відповідно до ст. 281 ЦПК України - в заочному порядку та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку.
Судом установлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серія НОМЕР_1 від 11.01.2008 р. та серія НОМЕР_2 від 05.02.2014 року (а.с.12,13).
16.12.2019 року Машівським районним судом Полтавської області було ухвалено рішення про зміну розміру аліментів, які стягуються за рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 08.07.2016 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Також зазначено, що виконавчий лист, виданий Машівським районним судом на підставі рішення Машівського районного суду Полтавської області від 08 липня 2016 року № 540/821/16-ц вирішено відкликати. Дане рішення 16.01.2020 року набрало законної сили, що стверджується довідкою про набрання судовим рішенням законної сили сформованою засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 29.04.2025 року (а.с.17-19).
09.01.2020 року державним виконавцем Карпенко А.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60944914 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття (а.с.10).
За постановами старшого державного виконавця Карлівського відділу ДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Філінською Я.О. від 22.04.2025 року було звернено стягнення на доходи боржника ОСОБА_2 , які він отримує у ВЧ НОМЕР_3 та накладено штраф на користь стягувача ОСОБА_1 у розмірі 50 % суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 150 152,62 грн, у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 3 роки (а.с.8,9).
Машівським відділом державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області надано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів боржника ОСОБА_2 від 27.04.2023 року №4690 станом на 01.04.2023 року заборгованість зі сплати аліментів складає 183 977,24 грн (а.с.15,16).
Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Згідно із ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
У порядку ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.
Матеріали справи не містять доказів, що нарахована державною виконавчою службою вказана вище заборгованість зі сплати аліментів оскаржувалася б у встановленому законом порядку.
Згідно з частиною першою ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів (частина друга ст.196 СК України).
У п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
Отже, боржник зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою ст.196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.
У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.
За розрахунком позивача пеня за несвоєчасну сплату аліментів в межах виконавчого провадження №60944914 зроблений станом на 24.04.2025 року, за період з 30.12.2019 року по 30.12.2024 становить 285 764,24 грн та з вирахуванням штрафу у розмірі 150 152,62 грн дорівнює 135 611,62 грн (а.с. 6,7).
Суд погоджується із вказаним розрахунком.
Відповідно до частини четвертої ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року в справі №333/6020/16-ц відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року в справі №6-1554цс16, від 16 березня 2016 року в справі №6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року в справі №6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року в справі №6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої ст.196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
Отже, оскільки факт заборгованості за аліментами підтверджується розрахунком заборгованості державного виконавця та виникла з вини відповідача, доказів того, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин не надав, а тому суд уважає необхідним стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі заборгованості зі сплати аліментів, як стимул належного виконання обов`язку, за період з 16.12.2019 року по 31.12.2024 року у розмірі 135 611,62 грн.
Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому з відповідача на користь держави потрібно стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
Ураховуючи викладене, керуючись ст. 1-18, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд
задовольнити позов ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 16.12.2019 року по 31.12.2024 року у розмірі 135 611,62 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відомості про зареєстроване місце проживання відсутні, місце проживання повідомлене позивачем: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Суддя С. М. Косик