УХВАЛА

23 липня 2025 року

м. Київ

справа №202/14588/24

провадження № 61-8710ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Серебряков Ернест Сергійович, на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 червня 2025 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Авдіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Авдіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2025 року, за клопотанням представника позивача, призначено судову молекулярно-генетичну експертизу для вирішення питання чи є

ОСОБА_2 , біологічним батьком малолітнього ОСОБА_4 , та зупинено провадження у справі до надходження висновку експертизи.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду в частині зупинення провадження у справі, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 04 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2025 року залишено без змін.

03 липня 2025 року засобами поштового зв`язку представник ОСОБА_1 - адвокат Серебряков Е. С. подав касаційну скаргу на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 червня 2025 року в частині зупинення провадження у цивільній справі № 202/14588/24, які просить скасувати.

Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункти 8, 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року, § 37).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Таким чином процесуальним законом не передбачено оскарження в касаційному порядку ухвал суду першої інстанції щодо призначення експертизи і зупинення провадження у справі (пункти 12, 14 частини першої статті 353 ЦПК України) та, відповідно, постанов апеляційного суду, за результатами їх апеляційного перегляду.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Помилкове зазначення в постанові апеляційного суду про можливість її касаційного оскарження не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини першої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат

Серебряков Ернест Сергійович, на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 червня 2025 року у цивільній справі № 202/14588/24.

Копію ухвали разом із доданими до скарги документами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Шипович

О. М. Осіян

Є. В. Синельников