Справа № 347/427/25
Провадження № 2-п/347/19/25
У Х В А Л А

Іменем України

(про відмову в поновленні строку)

25 липня 2025 року м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кіцули Ю.С.,

за участю:

секретаря с/з Сумарука І.П.,

розглянувши заяву представника відповідача адвоката Зачепіло Зоряни Ярославівни про поновлення строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення Косівського районного суду від 19.05.2025 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 простягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Стислий виклад доводів заявника.

15.07.2025 року представник відповідача адвокат Зачепіло З.Я. подала до суду заяву про перегляд заочного рішення Косівського районного суду від 19.05.2025 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а також заяву про поновлення строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення, яка мотивована тим, що з матеріалами справи відповідач ознайомилася 10.06.2025 року, а 15.06.2025 року між відповідачем ОСОБА_1 та Адвокатським об?єднанням «Захист» в особі голови Зачепіло З.Я. було укладено договір про надання адвокатських послуг №23/1. У зв?язку із чим просила поновити строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення.

Окрім того, в обґрунтування вимог заяви про перегляд заочного рішення ствердила, що заочним рішенням Косівського районного суду від 19.05.2025 року було задоволено позов ТОВ «Бізнес Позика» та ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за Договором №463260-КС-009 про надання кредиту від 13.05.2024 року у розмірі 58112,52 грн., а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Вважає рішення суду таким, що підлягає скасуванню з тих підстав, що вказане судове рішення було прийнято без належного повідомлення відповідача, а також в суді не було досліджено суттєві факти, які прямо впливають на обсяг позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, суд доходить наступного висновку.

Норми права, які застосував суд.

Порядок і строк подання заяви про перегляд заочного рішення передбачені ст.284 ЦПК України.

Так, відповідно до положень ч.3, 4 ст.284 ЦПК України, учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що «вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення від 3.04.2008 у справі «Ponomaryov v. Ukraine», п.41)»;

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення від 29.10.2015 у справі «Ustimeтko v. Ukraine», п.46)».

Отже, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Положеннями ст.127 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

В свою чергу статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У постанові від 12.06.2024 року у справі № 756/11081/20 Велика Палата Верховного Суду, відступаючи від висновків, сформульованих у її постанові від 09.11.2021 року у справі № 214/5505/16, навела такі висновки щодо застосування положень статей 126, 127 ЦПК України в сукупності зі ст. 284, 286, 287 цього Кодексу: передбачені ч. 3 ст. 287 ЦПК України повноваження суду першої інстанції стосуються саме суті заяви про перегляд заочного рішення (зокрема, подання чи неподання відповідачем доказів по суті справи і доказів поважності неявки в судове засідання, на якому було ухвалене заочне рішення) і не застосовуються у ситуації пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення; оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та наявності підстав для його поновлення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення є залишення такої заяви без розгляду на підставі ч. 2 ст. 126 ЦПК України, а не залишення її без задоволення.

Отже, Велика Палата Верховного Суду з огляду на здійснений нею відступ від правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 року у справі № 214/5505/16, констатувала наявність у суду першої інстанції повноважень на залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду з підстав пропуску відповідачем строку на звернення до суду та відсутності передумов для його поновлення судом.

Велика Палата Верховного Суду констатувала, що інститут процесуальних строків є наскрізним та міжгалузевим інститутом процесуального права, а положення глави 6 «Процесуальні строки» розділу І «Загальні положення» ЦПК України застосовуються до всіх видів проваджень, на всіх стадіях цивільного судочинства, а також поширюються на процедури заочного розгляду цивільних справ, крім випадків, коли відповідними главами встановлені спеціальні правила.

Так само мають бути застосовані й загальні положення ЦПК України щодо подання та розгляду клопотань про поновлення процесуальних строків, якщо відповідною главою, присвяченою заочному розгляду, це питання прямо не врегульовано. Отже, якщо відповідач подає клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, суд повинен застосувати загальні положення ЦПК України, а саме статтю 127 цього Кодексу, у якій вказано, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Причину пропуску строку можна вважати поважною, якщо вона відповідає одночасно всім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, які безпосередньо унеможливлюють чи ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, що виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) цю обставину підтверджено належними й допустимими засобами доказування.

Мотивована оцінка суду, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви про поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заочне рішення Косівським районним судом Івано-Франківської області ухвалено 19.05.2025 року.

Заяву про перегляд заочного рішення та клопотання про поновлення процесуального строку представником відповідача адвокатом Зачепіло З.Я. подано до суду 15.07.2025 року.

Обґрунтовуючи причини поважності пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, поза межами строку з дня одержання його повного тексту заявниця обґрунтовує тим, що відповідач ознайомилася з заочним рішенням 10.06.2025 року. Водночас, лише 15.06.2025 року між відповідачем ОСОБА_1 та Адвокатським об?єднанням «Захист» в особі голови Зачепіло З.Я. було укладено договір про надання адвокатських послуг №23/1, що вважає поважними підставами для поновлення строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення.

При цьому, суд констатує той факт, що матеріали справи не містять жодних доказів ознайомлення відповідача з заочним рішенням саме 10.06.2025 року, і до клопотання не долучено інших належних доказів щодо точної дати вручення відповідачу чи її представнику повного заочного рішення суду. В матеріалах справи відсутні будь які докази що відповідач, чи то в письмовому виді ознайомилась з матеріалами справи, чи то в електронному. А відтак суд позбавлений можливості з`ясувати поважність причин пропуску строку.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність поважних обставин, що об`єктивно перешкоджали відповідачу чи її представнику звернутися до суду із заявою про перегляд заочного рішення у визначений процесуальним законом строк, а тому клопотання про поновлення цього процесуального строку задоволенню не підлягає.

А оскільки у відповідності до положень ст.126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом, і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом, то суд приходить до переконання про відмову у задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку, а заяву про перегляд заочного рішення залишає без розгляду.

Аналогічний правовий висновок висловила Велика Плата Верховного Суду у своїй постанові від 12.06.2024 року у справі №756/11081/20, та у п.96 постанови зазначила: «З урахуванням мотивів, викладених у цій постанові, Велика Палата Верховного Суду, відступаючи від висновків, сформульованих у її постанові від 09 листопада 2021 року у справі №214/5505/16 (провадження №14-74цс21), наводить такі висновки щодо застосування положень статей 126, 127 ЦПК України в сукупності зі статтями 284, 286, 287 цього Кодексу:

- передбачені частиною третьою статті 287 ЦПК України повноваження суду першої інстанції стосуються саме суті заяви про перегляд заочного рішення (зокрема, подання чи неподання відповідачем доказів по суті справи і доказів поважності неявки в судове засідання, на якому було ухвалене заочне рішення) і не застосовуються у ситуації пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення;

- оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та наявності підстав для його поновлення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення є залишення такої заяви без розгляду на підставі частини другої статті 126 ЦПК України, а не залишення її без задоволення».

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні заяви про поновлення строку на перегляд заочного рішення суду слід відмовити, а заяву про перегляд заочного рішення залишити без розгляду на підставі ч. 2 ст. 126 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 126, 127, 260, 284, 353, 354 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви представника відповідача адвоката Зачепіло Зоряни Ярославівни про поновлення строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення Косівського районного суду від 19.05.2025 року відмовити.

Заяву представника відповідача адвоката Зачепіло Зоряни Ярославівни про перегляд заочного рішення Косівського районного суду від 19.05.2025 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п?ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 25 липня 2025 року.

Суддя Ю.С. Кіцула