Справа №: 343/1225/25
Провадження №: 2-о/343/105/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2025 року м. Долина

Долинський районний суд Івано - Франківської області в складі:

головуючого судді - Андрусіва І.М.,

з участю: секретаря судового засідання - Семків В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Долинського районного суду Івано - Франківської області, в порядку окремого провадження, цивільну справу № 343/1225/25, за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Долинська міська рада, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій заявника та представника заінтересованої особи:

заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавицею ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.

В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що його батьками були: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Батько ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час пожежі їхнього будинку, який знаходився в АДРЕСА_1 . З того часу, він забрав матір ОСОБА_2 проживати до себе в АДРЕСА_2 , де вона ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, який остання склала 23.08.2011 на його користь. Звернувшись у 2025 році до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, йому було відмовлено, оскільки ним пропущено встановлений законом строк для прийняття спадщини і не підтверджено факт його постійного проживання із померлою матір`ю на час відкриття спадщини. Встановлення факту постійного проживання разом із померлою матір`ю на час відкриття спадщини має для нього юридичне значення, оскільки надасть змогу реалізувати право на оформлення спадщини після смерті матері у встановленому законом порядку.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 та його представниця - адвокатка Оленин О.Ф. не з`явились. Остання 28.07.2025 через канцелярію суду подала заяву (а.с. 30), про підтримання даної заяви та про розгляд справи без їх участі.

Представник заінтересованої особи - Долинської міської ради - Креховецький І.М. у судове засідання не з`явився, 24.07.2025 на електронну пошту суду надіслав клопотання (а.с. 27), в якому просить розгляд справи проводити без його участі. Зазначив про відсутність заперечень щодо задоволення даної заяви.

ІІ. Заяви учасників справи, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 26.06.2025 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання за участю учасників справи.

Представники учасників прави подали заяву та клопотання про розгляд справи без їх участі, підтримання даної заяви та про відсутність заперечень щодо задоволення заяви.

Беручи до уваги те, що учасники справи в судове засідання не з`явились, суд ухвалює рішення без участі учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенню ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносин:

відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 14), заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Його батьками були: ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с. 12) ОСОБА_7 .

Згідно із копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 11), батько заявника - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Надіїв Калуського (колишнього Долинського) району Івано - Франківскої області, внаслідок отруєння чадним газом, під час пожежі будинку, що знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою старости Надіївського старостинського округу Долинської міської ради №32 від 23.06.2025 (а.с. 16).

За життя, матір заявника - ОСОБА_2 , 23.08.2011 склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Надіївської сільської ради - Теліжин С.І., зареєстрований в реєстрі за №28 (а.с. 13), яким, все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті заповіла заявнику ОСОБА_1 , 1960 року народження.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 (а.с. 10), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Оболоння Калуського району Івано - Франківської області.

Звернувшись до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, заявнику ОСОБА_1 було відмовлено через пропуск ним шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та не підтвердження факту постійного проживання разом із матір`ю на час відкриття спадщини (а.с. 18).

Згідно із Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадину) № НОМЕР_5 від 19.06.2025 (а.с. 19), за параметром пошуку - « ОСОБА_2 , дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_1 », інформація у Спадковому реєстрі відсутня.

Відповідно до акта обстеження від 23.06.2025, складеного депутатом міської ради Михно Г.А., в присутності сусідів: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , матір заявника - ОСОБА_2 на день смерті проживала за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже судом встановлено, що матір`ю заявника ОСОБА_1 була ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті останньої відкрилась спадщина за заповітом та заявник є єдиним спадкоємцем всього майна. Останній постійно проживав разом із спадкодавицею ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, а тому вважається таким, що прийняв спадщину. При цьому, судом не здобуто доказів того, що заявник ОСОБА_1 протягом шести місяців після відкриття спадщини заявив про відмову від такої.

Правовідносини у даній справі виникли у зв`язку із непідтвердженням факту постійного проживання заявника ОСОБА_1 , як спадкоємця, разом із спадкодавицею ОСОБА_2 , на час відкриття спадщини.

ІV. Оцінка суду:

дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, долучені на обґрунтування заяви, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Частиною 1 статті 2 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як визначено в ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно із ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30.05.2018 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Для заявника ОСОБА_1 встановлення факту постійного проживання із спадкодавицею ОСОБА_2 на час відкриття спадщини має юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати йому право на прийняття спадщини, як спадкоємцю за заповітом.

Тобто, фактично метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця, зі спадкодавицею на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Судом встановлено, що померла ОСОБА_2 , яка є маітр`ю заявника ОСОБА_1 , хоча і не була зареєстрована, однак фактично постійно проживала разом із своїм сином.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Із роз`яснень, викладених у п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Як визначено в ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

Як встановлено судом, заявнику ОСОБА_1 нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно у зв`язку із пропуском ним шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та не підтвердження факту постійного проживання з спадкодавицею на час відкриття спадщини.

Так, спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь - якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Згідно із ч. 1, 6 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

З огляду на положення наведеної норми, відсутність реєстрації місця проживання заявника за останнім місцем проживання спадкодавця не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені ч. 3 ст. 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

В судовому засіданні встановлено, що заявник ОСОБА_1 та його матір - ОСОБА_2 , до дня смерті останньої, проживали за адресою: АДРЕСА_2 . Матір заявника фактично проживала в даному будинковолодінні без реєстрації свого місця проживання.

З огляду на викладене, виходячи з інтересів особи щодо захисту її права на спадкування, зважаючи на те, що заявник немає іншої можливості, окрім як в судовому порядку, встановити факт постійного проживання разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимога її законна, обґрунтована та підтверджена доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

Встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавицею на час відкриття спадщини надасть змогу йому реалізувати своє право на оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 у встановленому законом порядку.

V. Розподіл судових витрат:

відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ст. 15, 29, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1223, 1258, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст. 2, 13, 76-81, 229, 293, 294, 315, 318 ЦПК України, ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та керуючись ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 319, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Долинська міська рада, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із спадкодавицею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Івано - Франківського апеляційного суду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 .

Заінтересована особа: Долинська міська рада, місцезнаходження: м. Долина, просп. Незалежності, 5 Калуського району Івано - Франківської області, .

Суддя: І.М.Андрусів