Справа № 357/6742/25
Провадження № 2-о/357/249/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бебешко М. М. ,

при секретарі Ільницька І. П., ,

За участю:

представника заявника Іллінського О.В.,

розглянувши за правилами окремого провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: 1) ОСОБА_2 ; 2) ОСОБА_3 , 3) Білоцерківська міська рада Київської області, про встановлення факту родинних відносин,-

В С Т А Н О В И В :

08 травня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє її представник адвокат Іллінський Олександр Васильович, звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з даною заявою, в якій просить суд встановити факт родинних відносин між Заявницею ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 та ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - не відомий; останнє зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , як двоюрідними сестрою та братом відповідно.

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , вказана обставина доводиться Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 . На день смерті ОСОБА_5 найближчим його родичем, яка має намір прийняти спадщину, була його двоюрідна сестра - ОСОБА_1 (Заявниця). Родинні відносини зазначених осіб доводяться наступним. Так, у відповідності до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 02.06.1956. батьками ОСОБА_6 (Заявниці) були ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . 12.06.1974. Заявниця ОСОБА_9 уклала шлюб з ОСОБА_10 , у зв`язку з чим змінила прізвище " ОСОБА_11 " на " ОСОБА_12 ". Мати Заявниці ОСОБА_13 не перебувала у шлюбі з батьком Заявниці ОСОБА_7 , однак змінила свої прізвище з " ОСОБА_14 " та " ОСОБА_11 ". Відомості на підтвердження зміни нею прізвища у реєстрах органів державної реєстрації актів цивільного стану відсутні. Батьками ОСОБА_5 були: ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , що доводиться Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 03.04.1955. Мати Заявниці ОСОБА_17 та батько ОСОБА_5 ОСОБА_15 були рідними братом та сестрою відповідно. Разом з тим, у Свідоцтві про народження ОСОБА_15 та у Свідоцтві про народження ОСОБА_13 відсутні записи про їх батьків. У реєстрах органу реєстрації актів цивільного стану зазначені відомості також відсутні. ОСОБА_5 доводиться Заявниці ОСОБА_1 двоюріднім братом. Відсутність записів про батьків у Свідоцтві про народження ОСОБА_15 , а також відсутність відповідного доказу зміни прізвища матері Заявниці ОСОБА_13 унеможливлює доведення факту перебування в родинних відносинах Заявниці та її двоюріднього брата ОСОБА_15 , що необхідно для прийняття його спадщини. Заявниця ОСОБА_9 являється спадкоємицею п`ятої черги ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день смерті ОСОБА_5 не мав дітей, дружини, рідних братів та сестер. Його батько ОСОБА_15 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 ). Мати ОСОБА_16 померла, що доводиться Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 06.05.2009. у цивільній справі № 2-о-27/09. У відповідності до 82 ч. 4 ЦПК України відомості, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Спадкоємицями ОСОБА_5 п`ятої черги за законом окрім Заявниці являються також її сестри: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не мають наміру приймати спадщину свого двоюрідного брата ОСОБА_5 , у зв`язку з чим мають бути залучені до участі у даній справі в якості заінтересованих осіб. За життя ОСОБА_5 являвся особою з інвалідністю першої групи з 01.11.1994. (Довідка МСЕК серії МСЕ № 002370). Рішенням Білоцерківського міського суду Київської області від 26.10.1999. у цивільній справі № 2-3076 ОСОБА_5 був визнаний недієздатним. Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 06.05.2009. у цивільній справі № 2-о-27/09 над недієздатним ОСОБА_5 була встановлена опіка та призначено йому опікуна ОСОБА_1 (Заявницю). Довідкою Ольшаницького психоневрологічного інтернату № 40 від 13.05.2014. підтверджується виконання ОСОБА_1 обов`язків опікуна ОСОБА_5 . Довідкою Ольшаницького психоневрологічного інтернату № 40 від 13.05.2024. доводиться та обставина, що ОСОБА_1 виконувала обов`язки опікуна ОСОБА_5 , який перебував у вказаній лікувальній установі. У відповідності до Довідки Старостинського округу №2 Рокитнянської селищної ради за № 108 від 10.04.2025. ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав в с. Ольшаниця в будинку інтернату. На час смерті проживав одиноко. До складу спадщини, яку може успадкувати Заявниця після смерті ОСОБА_5 , входить його частка у праві спільної часткової власності на об`єкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_2 , що доводиться Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19.12.1999. серії АВЕ № 542154.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 08 травня 2025 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М.

Ухвалою суду від 09 травня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено судовий розгляд на 30 червня 2025 року. Вказаною ухвалою залучено Білоцерківську міську раду заінтересованою особою, витребувано докази та викликано свідків у судове засідання.

В судовому засіданні 30 червня 2025 року представник заявниці підтримав заяву про встановлення фату родинних відносин та просив суд її задоволити з підстав, викладених в останній.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка 30 червня 2025 року ОСОБА_18 показав суду, що він є сином заявниці. Його матір є двоюрідною сестрою ОСОБА_5 Його бабуся була рідною сестрою з матір`ю ОСОБА_19 . ОСОБА_20 був визнаний недієздатним і його мати була опікуном останнього. ОСОБА_20 знаходився в Ольшаницькому психоневрологічному інтернаті. 20 березня 2025 року свідок похоронив ОСОБА_19 .

Допитана в судовому засіданні 30 червня 2025 року в якості свідка ОСОБА_21 показала суду, що вона є внучкою заявниці ОСОБА_1 . ОСОБА_13 є її прабабусею. Любов ОСОБА_22 та ОСОБА_23 проживала в їх з батьком родині та вони доглядали останніх.

Судовий розгляд у справі, призначений на 30 червня 2025 року судом було відкладено на 29 липня 2025 року через ненадходження на адреси суду витребуваних доказів та відсутність в судовому засіданні заінтересованих осіб.

01 липня 2025 року на адресу суду надійшло клопотання від представника заінтересованої особи Білоцерківської міської ради Київської області про розгляд справи за відсутності представника, за наявними матеріалами у справі, на розсуд суду.

01 липня 2025 року на адресу суду надійшла інформація з Білоцерківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області.

21 липня 2025 року на адресу суду від Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори надійшла інформація про те, що спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилася.

29 липня 2025 року на адресу суду від представника заявника надійшло клопотання про долучення доказів та заява про виправлення помилки в резолютивній частині заяви про встановлення факту родинних відносин.

29 липня 2025 року на адресу суду від представника заявника надійшла заява про продовження розгляду справи за його відсутності та відсутності заявниці. Заяву підтримав у повному обсязі.

Заінтересовані особи ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомляйся судом своєчасно та належним чином.

За таких обставин суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи в судовому засіданні 29 липня 2025 року за наявними у матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне:

ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 70 років помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батьками померлого були ОСОБА_15 та ОСОБА_16

Заявниця ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_11 ) є донькою ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

ОСОБА_5 рішенням Білоцерківського міського суду Київської області від 26 жовтня 1999 року був визнаний недієздатним.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 06 травня 009 року над недієздатним ОСОБА_5 було встановлено опіку і призначено його опікуном ОСОБА_1 . Згідно даного рішення суду встановлено, що ОСОБА_24 є двоюрідним братом ОСОБА_1 .

ОСОБА_5 перебував в Ольшаницькому психоневрологічному інтернаті.

Заявниця та померлий ОСОБА_5 є співвласниками квартири АДРЕСА_2 . Заявниця стала співвласником 1/2 частини квартири шляхом укладення 20 лютого 2012 року договору дарування частки квартири батьком ОСОБА_5 - ОСОБА_15 .

При вирішенні справи суд виходить з наступного:

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено частиною другою вказаної статті.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається її спадщина. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (частина перша статті 1221 ЦК України).

У статті 1258 ЦК України зазначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (частина перша статті 1265 ЦК України).

Таким чином, у п`яту чергу спадкують наступні родичі спадкодавця: онуки (другий ступінь споріднення); правнуки, прабаба, прадід, племінники (третій ступінь споріднення); двоюрідні брати та сестри, двоюрідні онуки; двоюрідні діди та бабки, двоюрідні брати та сестри (четвертий ступінь споріднення); двоюрідні правнуки, двоюрідні прадіди та прабабки, двоюрідні племінники, двоюрідні дядьки та тітки, троюрідні брати та сестри (п`ятий ступінь споріднення); троюрідні правнуки, троюрідні прадіди та прабабки, троюрідні племінники, троюрідні дядьки та тітки, чотириюрідні брати та сестри (шостий ступінь споріднення).

Подібні висновки висловленні у постановах Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 644/6925/19 (провадження № 61-14618св20) та від 12 липня 2021 року у справі № 449/496/18 (провадження № 61-2557св20), від 26 квітня 2023 року у справі № 2-350/2004 (провадження № 61-7128св20), від 14 лютого 2024 року у справі № 404/7153/20 (провадження № 61-2913св23), від 28 лютого2024 року у справі № 201/8818/21 (провадження № 61-8705св23).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки, то такі справи розглядаються судами за правилами позовного провадження.

Саме такого висновку дотримується і Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 643/12958/18, провадження № 61-12080св19.

Такої позиції дотримується і Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 30 березня 2022 року у справі № 402/695/20, провадження № 61-9212 св 21.

У відповідності до ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справі про підтвердження наявності або відсутності юридичних факів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, факт родинних відносин між фізичними особами.

На підтвердження факту родинних відносин між заявницею ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_5 заявницею надано рішення Рокитнянського районного суду Київської області, згідно з яким заявницю визнано опікуном над недієздатним ОСОБА_5 , який був її двоюрідним братом. Крім цього факт родинних віднині між заявницею та померлим ОСОБА_5 підтверджується показами свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_21 наданими в судовому засіданні. Крім цього, суд враховує те, що ІНФОРМАЦІЯ_5 батько померлого ОСОБА_5 ОСОБА_15 подарував 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 заявниці ОСОБА_1 .

Верховний Суд підкреслював, що у справах про встановлення фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів, суд може брати до уваги всі передбачені законом засоби доказування, серед яких показання свідків, що пояснюється відсутністю письмових доказів, які б посвідчували такі факти (постанова Верховного Суду від 17 липня 2024 року у справі № 705/928/23).

У постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі

№ 638/15738/17 зауважено, що до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися не тільки такі письмові докази, як свідоцтва про народження, шлюб, смерть, актові записи про народження та смерть. Доказами, які підтверджують наявність цього юридичного факту також можуть бути: акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні світлини, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб. Крім того, судами підлягають врахуванню довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану. Також мають враховуватися показання свідків, яким достовірно відомо про стосунки померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним.

Якщо необхідні для підтвердження відповідних відомостей свідоцтва про народження, актові записи про народження втрачені, належним і допустимим доказом у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути саме показання свідка.

Згідно з частинами першоютретьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.

Таким чином, надаючи обґрунтовану правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам у їх сукупності, з урахуванням принципу «балансу вірогідностей», суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин із двоюрідним братом ОСОБА_5 .

Подібні за змістом правовідносини викладені у постанові Верховного Суду від 26 травня 2025 року у справі № 645/7313/23.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підставі наведеного та керуючись ст.4, 15-16, 81,89, 263-265, 315, 352,354, ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: 1) ОСОБА_2 ; 2) ОСОБА_3 , 3) Білоцерківська міська рада Київської області, про встановлення факту родинних відносин - задоволити.

Встановити факт родинних відносин між Заявницею ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 та ОСОБА_5 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - не відомий; останнє зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , як двоюрідними сестрою та братом відповідно.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення (складення).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 .

Заінтересовані особи:

1) ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

2) ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

3) Білоцерківська міська рада, місце знаходження: Київська область, Білоцерківський район, місто Біла Церква, вулиця Ярослава Мудрого, будинок 15. Код .

Суддя М. М. Бебешко