ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5097/25 Справа № 185/149/25 Суддя у 1-й інстанції - Головін В. О. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Свистунової О.В.

за участю секретаря судового засідання Лопакової А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він працював на підприємствах ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», внаслідок роботи на підприємстві він втратив професійну працездатність.

Позивач просив суд стягнути з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я 200 000.00 грн.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2025 року задоволено частково позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я 120000.00 гривень без відрахування податків та інших обов`язкових платежів.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» судовий збір на користь держави в сумі 1200.00 гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду змінити, зменшивши розмір стягнутої моральної шкоди до 60 000 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що з 22 липня 1991 року по 15 грудня 2020 року позивач ОСОБА_1 працював на шахтах у відповідача учнем гірника на поверхні, гірником на поверхні, електрослюсарем підземним з повним робочим днем у шахті.

15 грудня 2020 року позивача було звільнено з роботи за п. 2 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі через стан здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи.

25 травня 2021 року (протокол № 973) Державною установою «Український Науково-дослідний інституту промислової медицини», м. Кривий Ріг, складено медичний висновок лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я про наявність у позивача хронічного професійного захворювання: 1.Хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії), група В. ЛН першого-другого ступеня. 2. Радикулопатія шийна С6, С7 та попереково-крижова Ь5, 81 з помірно вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим, м`язово-тонічним та периферичним нейросудинним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозами ліктьових суглобів (ПФ другого ступеня) і колінних суглобів (ПФ другого ступеня). 3. Нейросенсорна приглухуватість першого ступеня (з легким зниженням слуху).

11 червня 2021 року комісією складено Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання форма П-4 (далі - Акт розслідування), затверджений начальником Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області.

Згідно п. 13 Акту розслідування оцінка умов праці по діючим на момент розслідування класифікаціям віднесена до різних ступенів «Шкідливі» за всіма факторами, крім по мікроклімату, яка віднесена до 2 класу «Допустимі»

Відповідно п. 15 Акту розслідування у позивача раніше не було виявлено професійного захворювання.

У пункті 16 Акту розслідування зазначено, що хворий не здатний працювати за професією, не працює.

Згідно п. 17 Акту розслідування хронічне професійне захворювання виникло за таких обставин: Працюючи електрослюсарем підземним дільниці з видобутку вугілля №5, займався ремонтом, ревізією електрообладнання. Внаслідок недосконалості технології, роботи шахтних механізмів і машин (комбайн, механізований комплекс, скребковий конвеєр, стрічковий конвеєр, скребковий перевантажувач тощо), відсутність можливості встановлення систем відсмоктування та уловлювання пилу підпадав під вплив підвищених концентрацій аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони, підвищених рівнів виробничого шуму. Недосконалість технології передбачає значне використання ручної праці (піднесення матеріалів та обладнання тощо). Також внаслідок недосконалості механізмів гірничошахтного обладнання, робочого інструменту в підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати транспортувальні засоби та засоби малої механізації для переміщення вантажів внаслідок технологічного обмеження робочого простору, перешкоджаючого їх застосування.

Причинами виникнення професійного захворювання є: Вміст пилу з вмістом вільного діоксиду кремнію до 10% в повітрі робочої зони в 23 рази перевищує ГДК (93,23 мг/мЗ при ГДК 4,0 мг/мЗ) по ГОСТ 12.1.005-88 "Общие санитарно-гигиенические требования к воздуху рабочей зоньї". Важкість праці: робоча поза вимушена «на колінах і ліктях», впродовж 52% змінного часу, при нормі до 10% часу зміни; маса вантажу, що постійно підіймається та переміщується вручну становила 36 кг, при нормі до 30 кг. Еквівалентний рівень шуму перевищує нормативний на 5 дБА (85дБА при ГДР 80дБА) по ДСН 3.3.6.037-99. (п. 18 Акту розслідування).

12.07.2021 року позивачу первинно було встановлено 60 відсотків втрати професійної працездатності сукупно (з них: 40 відсотків - ДПП, 15 відсотків - ХОЗЛ, 5 відсотків - туговухість) і третю групу інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням, що підтверджується довідкою МСЕК про результати визначення ступеня страти професійної працездатності у відсотках від 12.07.2021 року, копія якої додається до позову.

Згідно довідки до акту огляду МСЕК від 12.07.2021 року йому було рекомендовано нагляд і лікуванні у невролога, травматолога, пульмонолога, ЛОР, стаціонарного лікування. Також згідно цієї довідки позивачу протипоказана робота в умовах дії пилу, шуму, важкої фізичної праці, несприятливого мікроклімату, підземно.

Відповідно до довідки МСЕК про результати визначення ступеня страти професійної працездатності у відсотках від 06.06.2022 року позивачу при повторному огляді було встановлено 60 відсотків втрати професійної працездатності сукупно (з них: 40 відсотків - ДПП, 15 відсотків - ХОЗЛ, 5 відсотків - туговухість) і третю групу інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням. Згідно довідки до акту огляду МСЕК від 06.06.2022 року позивачу було рекомендовано нагляд і лікуванні у невролога, травматолога, пульмонолога, ЛОР, стаціонарного лікування. Протипоказана робота в умовах дії пилу, шуму, важкої фізичної праці, несприятливого мікроклімату, підземно.

Відповідно до довідки МСЕК про результати визначення ступеня страти професійної працездатності у відсотках від 12.08.2024 року позивачу при повторному огляді встановлено 60 відсотків втрати професійної працездатності сукупно (з них: 40 відсотків - ДПП, 15 відсотків - ХОЗЛ, 5 відсотків - туговухість) і третю групу інвалідності безстроково у зв`язку з професійним захворюванням.

Згідно довідки до акту огляду МСЕК від 12.08.2024 року позивачу рекомендовано нагляд і лікуванні у невролога, травматолога, пульмонолога, ЛОР, стаціонарного лікування. Протипоказана робота в умовах дії пилу, шуму, важкої фізичної праці, несприятливого мікроклімату, підземно.

Відповідно до виписок із медичної карти хворого денного відділення КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Богданівської сільської ради Дніпропетровської області», позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в денному стаціонарі цієї лікарні у зв`язку з професійним захворюванням:

- з 06.09.2021 року по 20.09.2021 року з діагнозом: Хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої стадії, емфізема легенів першої-другої ст.), легенева недостатність першої-другої ст.). Радикулопатія шийна С6, С7 та попереково-крижова Ь5, 81 з помірними статико-динамічними порушеннями, з стійким больовим, м`язово-тонічним та периферичним нейросудинним синдромом, з нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу з ПФ 2 ст., остеоартрозу в поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів (ПФ 2 ст.), колінних суглобів (ПФ 2 ст.). Нейросенсорна приглухуватість першого ст. (з легким зниженням слуху);

- з 11.01.2022 року по 25.01.2022 року з діагнозом: Хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої ст., емфізема легенів першої-другої ст.), легенева недостатність першої-другої ст.). Радикулопатія шийна С6, С7 та попереково-крижова Ь5, 81 з помірними статико-динамічними порушеннями, з стійким больовим, м`язово-тонічним та периферичним нейросудинним синдромом, з нейродистрофією у вигляді двостороннього плечолопаткового періартрозу з ПФ 2 ст., остеоартрозу в поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів (ПФ 2 ст.), колінних суглобів (ПФ 2 ст.). Нейросенсорна приглухуватість першого ст. (з легким зниженням слуху);

- з 05.04.2022 року по 19.04.2022 року з діагнозом: Хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої ст., емфізема легенів першої- другої ст.), легенева недостатність першої-другої ст.). Радикулопатія шийна С6, С7 та попереково-крижова Б5, 81 з помірними статико-динамічними порушеннями, з стійким больовим, м`язово-тонічним та периферичним нейросудинним синдромом, з нейродистрофією у вигляді двостороннього плечолопаткового періартрозу з ПФ 2 ст., остеоартрозу в поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів (ПФ 2 ст.), колінних суглобів (ПФ 2 ст.). Нейросенсорна приглухуватість першого ст. (з легким зниженням слуху);

- з 08.08.2022 року по 22.08.2022 року з діагнозом: Хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої ст., емфізема легенів першої- другої ст.), легенева недостатність першої-другої ст.). Радикулопатія шийна С6, С7 та попереково-крижова Б5, 81 з помірними статико-динамічними порушеннями, з стійким больовим, м`язово-тонічним та периферичним нейросудинним синдромом, з нейродистрофією у вигляді двостороннього плечолопаткового періартрозу з ПФ 2 ст., остеоартрозу в поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів (ПФ 2 ст.), колінних суглобів (ПФ 2 ст.). Нейросенсорна приглухуватість першого ст. (з легким зниженням слуху);

- з 26.01.2023 року по 09.02.2023 року з діагнозом: Хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої ст., емфізема легенів першої- другої ст.), легенева недостатність першої-другої ст.). Радикулопатія шийна С6, С7 та попереково-крижова Ь5, 81 з помірними статико-динамічними порушеннями, з стійким больовим, м`язово-тонічним та периферичним нейросудинним синдромом, з нейродистрофією у вигляді двостороннього плечолопаткового періартрозу з ПФ 2 ст., остеоартрозу в поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів (ПФ 2 ст.), колінних суглобів (ПФ 2 ст.). Нейросенсорна приглухуватість першого ст. (з легким зниженням слуху);

- з 02.06.2023 року по 16.06.2023 року з діагнозом: Хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої ст., емфізема легенів першої- другої ст.), легенева недостатність першої-другої ст.). Радикулопатія шийна С6, С7 та попереково-крижова Ь5, 81 з помірними статико-динамічними порушеннями, з стійким больовим, м`язово-тонічним та периферичним нейросудинним синдромом, з нейродистрофією у вигляді двостороннього плечолопаткового періартрозу з ПФ 2 ст., остеоартрозу в поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів (ПФ 2 ст.), колінних суглобів (ПФ 2 ст.). Нейросенсорна приглухуватість першого ст. (з легким зниженням слуху).

З виписок із медичної карти стаціонарного хворого денного стаціонару КНП «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» Павлоградської міської ради», що додаються, слідує, що позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у денному стаціонарі цієї лікарні у зв`язку з професійним захворюванням:

- з 29.12.2023 року по 08.01.2024 року з діагнозом: ХОЗЛ І-ІІ ст., (пиловий бронхіт І-ІІ ст., емфізема легень І-ІІ ст.), група В, стадія загострення. Дифузний пневмофіброз. ЛН І-ІІ ст.

- з 12.03.2024 року по 21.03.2024 року з діагнозом: Радикулопатія попереково-крижова Ь5, 81 та шийна С6, С7, з помірно вираженим статико-динамічними порушеннями хребта, зі стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, нейродистрофічними проявами у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу з ПФ II ст., больовий та набряковий синдроми.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку про доведеність спричинення позивачу моральної шкоди, провини відповідача в її спричиненні та причинно-наслідковий зв`язок між винними діями відповідача та настанням у позивача негативних наслідків стійкої втрати професійної працездатності у загальному розмірі 60%. Враховуючи обсяг фізичних та моральних страждань позивача, їх інтенсивність та довготривалість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, наслідків, що наступили, суд стягнув компенсацією спричиненої позивачу моральної шкоди у розмірі 120 000 грн без відрахування податків та інших обов`язкових платежів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 3 Конституцією України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно з ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Стаття 173 КЗпП України закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Частина 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно з частинами першою та п`ятою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

В п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно з пунктом 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Встановлено, що позивачу встановлено 60 % втрати професійної працездатності.

Визначаючи розмір моральної шкоди, судом першої інстанції було враховано роз`яснення наведені в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в правах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, та взято до уваги конкретні обставини по справі, глибину і ступінь його моральних страждань, пов`язаних з фізичним станом здоров`я, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, і наслідків, що настали та вірно визначив розмір моральної шкоди у розмірі 120 000 грн.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичними особами, врегульовано розділом IV ПК України, яким визначено види отриманих фізичними особами доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (стаття 164 ПК України), та доходів, що не включаються до розрахунку загального (річного) оподатковуваного доходу (стаття 165 ПК України).

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» внесено зміни до п.п. 164.2.14а статті 164 ПК України щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб сум відшкодування моральної шкоди (норма набрала чинності з 23 травня 2020 року).

Вказаним законом, зокрема, підпункт «а» підпункту 164.2.14 доповнено словами: «а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом».

Таким чином, згідно з підпунктом «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України визначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Отже, чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішенням, включаються до оподатковуваного доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткуванню, крім сум, зокрема, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що до внесення змін до п.п.164.2.14а статті 164 ПК України на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку також не включалися суми, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю.

Таким чином, як податковим законодавством, чинним до внесення змін ( 23 травня 2020 року), так і чинним податковим законодавством суми, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування шкоди, завданої життю та здоров`ю, не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

Правовий висновок про те, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються суми на відшкодування шкоди, завданої платнику податку внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю, викладено також у постановах Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 180/683/13-ц, від 05 червня 2019 року у справі № 227/130/14-ц, від 25 листопада 2020 року у справі № 264/5681/17.

Однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдина практика застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.

Крім того, колегія суддів зазначає, що за текстом Закону Україну «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», зокрема, підпункту «а» підпункту 164.2.14 (внесеного 23 травня 2020 року) поняття моральної шкоди не поділено на категорії осіб, оскільки визначено тільки її загальне поняття, суми якого можуть бути стягнуті з різних підстав. Обмеження розміру моральної шкоди для платників податку, на користь яких за рішенням суду стягнуто суму моральної шкоди, спричинену внаслідок заподіяння шкоди їх життю та здоров`ю, погіршує конституційні права та законні інтереси таких осіб, що в певній частині нівелює рішення суду, щодо захисту таких прав.

Враховуючи вищевикладене, суми моральної шкоду саме внаслідок ушкодження здоров`я слід стягувати без урахування утримання податку з доходів і зборів.

Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суд не дав оцінки наданим доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи зазначене, відповідно до статті 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення, в оскаржуваній частині, залишенню без змін.

Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені 23 липня2025 року.

Повний текст постанови складено 24 липня 2025 року.

Головуючий:

Судді: