Справа № 202/7552/21
Провадження № 4-с/202/19/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року Індустріальний районний суд міста Дніпра

в складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Пеки Д.В.,

скаржника - ОСОБА_1 ,

представника скаржника - ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи - ОСОБА_7.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Синельниківський відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), стягувач ОСОБА_3 , боржник ОСОБА_1 , на дії державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії в порядку контролю судового рішення,-

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпра із скаргою на дії державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії в порядку контролю судового рішення.

В обґрунтування скарги посилаючись на те, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2022 року у справі № 202/7552/21 визначено стягувати з нього, ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 02 грудня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.

Він у повному обсязі сплачує аліменти відповідно до вказаного рішення суду.

02 квітня 2025 року він звернувся до Синельниківського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одесса), де перебуває на виконанні виконавчий лист Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, з заявою про надання йому розрахунку по аліментах по виконавчому листу №202/7552/21 за період з 02 грудня 2021 року по 01 квітня 2025 року.

19 травня 2025 року на його електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , надійшов розрахунок заборгованості по аліментах від в.о. начальника Синельниківського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одесса) Барни Юлії Анатоліївни у виконавчому провадженні № НОМЕР_3, ідентифікатор доступу А59843Д646ВБ, згідно з яким станом на 30 квітня 2025 року нарахована заборгованість у розмірі 5320 грн 22 коп. При цьому 16 травня 2025 року з рахунку скаржника було примусово стягнуто 7260 грн 60 коп., що, на його думку, свідчить про необґрунтовані дії виконавця.

Ознайомившись з вказаним розрахунком заборгованості вважає його незаконним та необґрунтованим.

Вказав, що з 2012 року він працює в Українському державному університеті науки і технологій, де отримує заробітну плату.

Крім того, з 2016 року він є фізичною особою-підприємцем.

В 2025 році він жодних доходів в якості фізичної особи - підприємця не отримував. При цьому він отримував заробітну плату в Українському державному університеті науки і технологій і повністю сплачував аліменти в розмірі 1/4 від зарплати. Сума щомісячних відрахувань на аліменти з його заробітної плати була більша ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (3362 грн.). Але державний виконавець додатково нарахувала йому ще по 3522 грн. 25 коп. щомісячно (середня заробітна плата працівника для даної місцевості) як з фізичної особи-підприємця.

Відповідно до рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21.02.2022 року він виплачує аліменти на утримання дитини, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця.

Разом з тим, протягом деяких місяців він може не отримувати дохід з одного із джерел доходів (наприклад від підприємницької діяльності) і при цьому отримує дохід з іншого джерела, сума відрахувань на аліменти з якого більша ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Незважаючи на це, державний виконавець нараховує аліменти з обох джерел доходу навіть у випадку повної відсутності доходів по одному з них. Таким чином, державний виконавець порушує рішення суду і виконавчий лист № 202/7552/21, трактує рішення суду і закон на свій розсуд і фактично підміняє органи правосуддя.

Аналогічна ситуація мала місце в січні, березні, квітні та червні 2023 року.

При цьому хоче звернути увагу суду, що в цьому ж розрахунку заборгованості по аліментах за березень, квітень та травень 2022 року за відсутності доходів фізичної особи-підприємця та за наявності відрахувань із заробітної плати заборгованість по ФОП йому не нараховувалась.

Не зрозуміло чому за однакової ситуації та за наявності відрахувань із заробітної плати в 2022 році аліменти по ФОП не нараховувались, а в 2023 і 2025 роках вже нараховуються.

Скаржник також зазначає, що протягом 2024 року неодноразово звертався до Синельниківського відділу ДВС та Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зі скаргами на порушення, але отримував відповіді загального характеру, які не стосувалися суті його звернень.

Не дивлячись на його звернення в 2025 році йому було продовжено нарахування аліментів і на заробітну плату і в якості ФОП (про що було видано оскаржуваний розрахунок заборгованості по аліментах), хоча він жодних доходів в якості фізичної особи-підприємця в 2025 році не отримував і сплачував аліменти із заробітної плати в повному обсязі.

Вважає, що державним виконавцем Синельниківського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одесса) нараховуються аліменти з порушенням діючого законодавства України та рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у справі № 202/7552/21, оскільки йому безпідставно нараховуються аліменти по 2-м джерелам доходу, в тому випадку коли по одному з джерел доходів немає доходу, а по іншому джерелу доходу розмір аліментів перевищує 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. І це принципова позиція державного виконавця, оскільки він неодноразово звертався до неї з цього приводу, але за минулі місяці 2025 року вона знову нарахувала по своєму.

Просив суд: визнати дії в.о. начальника Синельниківського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Барни Юлії Анатоліївни по здійсненню розрахунку розміру по заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні № НОМЕР_3, ідентифікатор доступу А59843Д646ВБ, по виконавчому листу № 202/7552/21 від 25.03.2022 року виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська - неправомірними; зобов`язати в.о. начальника Синельниківського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Барну Юлію Анатоліївну здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів в сумі 28 178 гривень, а саме виключити з розрахунку заборгованості по аліментам по виконавчому листу № 202/7552/21 від 25.03.2022 року виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська заборгованість по ФОП в розмірі 3 522 грн. 25 коп. щомісячно за січень, березень, квітень, червень 2023 року та січень, лютий, березень, квітень 2025 року.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29 травня 2025 року, головуючим суддею у розгляді вказаної скарги визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 02 червня 2025 року вказану скаргу було залишено без руху у зв`язку із наявністю її недоліків та скаржнику було надано строк для їх усунення.

06 червня 2025 року на виконання ухвали судді від 02 червня 2025 року скаржником були усунуті недоліки скарги.

Ухвалою від 09 червня 2025 року скаргу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

08.07.2025 року від представника заінтересованої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_7., документ сформований в системі «Електронний суд», надійшов відзив на скаргу. В якій вказали, що за період стягнення аліментів у примусовому порядку державним виконавцем було виявлено декілька джерел доходів платника аліментів а саме: заробітна плата від Українського Державного університету науки і технології та дохід отриманий від ведення підприємницької діяльності у вигляді ФОП, який перебуває на спрощеній системі оподаткування та є платником єдиного податку.

В даному випадку державні виконавці діяли відповідно до Інструкції про порядок вчинення виконавчих дій, та розраховували аліменти відповідно до середнього доходу по регіону. Дана норма також закріплена в ст.195 Сімейного кодексу України: заборгованість по аліментах платника аліментів, який є фізичною особою - підприємцем та знаходиться на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який отримує заробіток (дохід) в державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи з середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Таким чином, враховуючи види доходів боржника, про які містяться відомості безпосередньо у податковому органі, наявним є факт того, що державним виконавцем вірно було враховані види його доходів та вірно розраховано розмір аліментів, який підлягає стягненню з боржника на виконання рішення суду від 21.02.2022 року у справі №202/7552/21, відповідно до приписів якого судом було вирішено стягнути аліменти саме в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 02 грудня 2021 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно, скарга ОСОБА_1 щодо виключення з розрахунку заборгованості по аліментах заборгованості по ФОП в розмірі 3522, 25 грн. щомісячно за січень, березень , квітень, червень 2023 року та січень, лютий, березень, квітень 2025 року, на підставі того, що ним не отримувався дохід за вказані періоди як ФОП, є безпідставною, не обґрунтованою та такою, що суперечить нормам чинного законодавства та задоволенню не підлягає.

Скаржник та представник скаржника у судовому засіданні скаргу підтримали з наведених в скарзі підстав та просили суд скаргу задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні підтримала доводи викладені в відзиві на скаргу та просив суд відмовити в задоволенні скарги.

Представник суб`єкта оскарження Синельниківського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином через підсистему «Електронний суд». Заяв та клопотань не надійшло.

Суд заслухавши скаржника, представника скаржника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали скарги, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2022 року у справі № 202/7552/21, провадження №2/202/839/2022 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, позовні вимоги ОСОБА_3 - задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного щомісяця, починаючи стягнення з 02 грудня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.

На виконання рішення суду Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 25.03.2022 року видано виконавчий лист, який стягувач пред`явила до виконання до Покровського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Дніпро).

17.06.2022 року Постановою начальника відділу Покровського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Дніпро) Барною Юлією Анатоліївною відкрито провадження НОМЕР_4 з примусового виконання виконавчого листа №202/7552/21 виданого 25.03.2022 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного щомісяця, починаючи стягнення з 02 грудня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.

04.05.2023 року Постановою заступника начальника відділу Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) Барною Юлією Анатоліївною передано виконавче провадження НОМЕР_4 з примусового виконання виконавчого листа №202/7552/21 від 25.03.2022 року виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська - Синельниківському відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса).

ОСОБА_6 працює і отримує заробітну плату в Українському державному університеті науки і технологій та є ФОП і платником єдиного податку, тобто перебуває на спрощеній системі оподаткування.

02 квітня 2025 року скаржник звернувся до Синельниківського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою про надання розрахунку заборгованості по аліментах по виконавчому листу №202/7552/21 за період з 02 грудня 2021 року по 01 квітня 2025 року.

19 травня 2025 року на електронну адресу скаржника (ІНФОРМАЦІЯ_1) надійшов розрахунок заборгованості по аліментам ОСОБА_1 перед ОСОБА_3 по виконавчому листу №202/7552/21 від 25.03.2022 року, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, складений в.о. начальника Синельниківського відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міністерства юстиції (м. Одеса) Барною Юлієюї Анатоліївною, згідно з яким станом на 30 квітня 2025 року нарахована заборгованість у розмірі 5320 грн 22 коп.

Відповідно до платіжної інструкції від 16 травня 2025 року з рахунку ОСОБА_1 скаржника примусово стягнуто 7204 грн 60 коп.

Скаржник вказує, що державний виконавець безпідставно нарахувала аліменти в розмірі 3522 грн 25 коп. щомісячно за періоди відсутності доходів від підприємницької діяльності (січень, березень, квітень, червень 2023 року та січень - квітень 2025 року) на основі середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, попри те, що аліменти вже стягувалися із заробітної плати в розмірі, що перевищує 50% прожиткового мінімуму. Крім того, у липні та серпні 2023 року, коли скаржник не отримував заробітну плату через відпустку, аліменти нараховувалися як із відсутньої заробітної плати, так і з доходів ФОП. У 2022 році за аналогічних обставин (відсутність доходів від ФОП при наявності відрахувань із заробітної плати) аліменти з ФОП не нараховувалися.

Крім того, фізичні особи - підприємці здають фінансовий звіт в податкову один раз в квартал але державний виконавець, наперед нараховує аліменти у самостійно визначених розмірах до здачі звітності, більш того зазначає, що це заборгованість.

Відповідно до ст. 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно з частинами першою та другою статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках, на підставі судових рішень.

Разом з тим, за частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 13 січня 2021 року у справі № 2-751/2007 вказано, що право на обрання порядку звернення до суду належить заінтересованій особі. В свою чергу, суд має захистити інтереси особи, незалежно від обраного нею способу, як в порядку позовного провадження, так і в порядку контролю за виконанням судового рішення.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої, шостої, восьмої статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до ФОП, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження. У разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, ФОП відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця. Якщо стягнути аліменти в зазначеному розмірі неможливо, підприємство, установа, організація, ФОП, фізична особа, які проводили відрахування, нараховують боржнику заборгованість із сплати аліментів. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина перша статті 183 СК України).

Відповідно до статті 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є ФОП і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

У постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 464/6206/18 (провадження № 61-18142св19) зазначено, що розмір заборгованості зі сплати аліментів обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є найманим працівником, який отримує заробітну плату, з якого регулярно стягуються аліменти в розмірі, що перевищує мінімальний гарантований розмір, визначений рішенням суду, тому застосування середньої заробітної плати для розрахунку аліментів з ФОП за періоди, коли дохід від підприємницької діяльності відсутній, є необґрунтованим, оскільки виконання судового рішення забезпечується відрахуваннями із заробітної плати.

Отже, державний виконавець при нарахуванні заборгованості не взяв до уваги те, що відповідно до ч. 2 ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами платника, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, проте ця норма застосовується до осіб, які не мають інших джерел доходу, з яких можна стягнути аліменти.

Суд зазначає, що згідно зі ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець стягує аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. У даному випадку розмір аліментів із заробітної плати скаржника перевищує 50% прожиткового мінімуму, що відповідає рішенню суду. Нарахування додаткових аліментів на основі середньої заробітної плати по регіону за періоди відсутності доходів від ФОП призводить до подвійного стягнення, що суперечить принципу пропорційності та розумності, передбаченому ст. 3 Конституції України та ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження».

За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Виходячи із вищевикладеного, суд доходить висновку, що дії в.о. начальника Синельниківського відділу ДВС Барни Юлії Анатоліївни щодо нарахування аліментів у розмірі 3522 грн 25 коп. щомісячно за періоди відсутності доходів від підприємницької діяльності (січень, березень, квітень, червень 2023 року та січень - квітень 2025 року) при наявності відрахувань із заробітної плати, що перевищують 50% прожиткового мінімуму, є неправомірними. Такі дії призвели до необґрунтованого завищення заборгованості у розмірі 28178 грн (3522,25 грн ? 8 місяців), а тому суд доходить висновку, що скарга не підлягає задоволенню в цілому.

Керуючись: ст.ст. 4, 447-453 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Синельниківський відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (52030, Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Каштанова, буд. 52, ), стягувач ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), боржник ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на дії державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії в порядку контролю судового рішення- задовольнити.

Визнати дії в.о. начальника Синельниківського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Барни Юлії Анатоліївни по здійсненню розрахунку розміру по заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні № НОМЕР_3, ідентифікатор доступу А59843Д646ВБ, по виконавчому листу № 202/7552/21 від 25.03.2022 року виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська - неправомірними.

Зобов`язати в.о. начальника Синельниківського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Барну Юлію Анатоліївну здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів в сумі 28 178 гривень, а саме виключити з розрахунку заборгованості по аліментам по виконавчому листу № 202/7552/21 від 25.03.2022 року виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська заборгованість по ФОП в розмірі 3 522 грн. 25 коп. щомісячно за січень, березень, квітень, червень 2023 року та січень, лютий, березень, квітень 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі у 15-ти денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Л.П. Слюсар