АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

21 липня 2025 року

м. Чернівці

справа № 718/499/25

провадження № 22-ц/822/734/25

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Чернівецького апеляційного суду Одинак О. О., ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22 квітня 2025 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про розірвання шлюбу,

встановив:

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22 квітня 2025 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 19 серпня 2010 року виконавчим комітетом Стрілецько-Кутської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис № 09.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 19 червня 2025 року направила апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі посилається на те, що тривалий час проживає закордоном у місті Канни, Франція.

Про відкриття ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 21 березня 2025 року провадження у цій справі дізналася із відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень та в подальшому невідкладно зверталась до суду першої інстанції із заявами по суті спору.

Вказує на те, із повним рішенням, яке було надіслане судом на вказану нею адресу електронної пошти, ознайомилась 21 травня 2025 року.

Апеляційний суд з`ясовуючи питання відповідності апеляційної скарги вимогам статті 356 ЦПК та дотримання строків на апеляційного оскарження, встановлених статтею 354 ЦПК України, виходить із наступного.

Механізм реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення врегульовано Главою першою Розділу V ЦПК України.

Відповідно до частин першої, другої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Як вбачається із відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, повне оскаржуване рішення суду складено 23 квітня 2025 року.

Отже, останнім днем строку на апеляційне оскарження було 23 травня 2025 року.

Також апеляційним судом встановлено, що вперше із апеляційною скаргою на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернулась 10 червня 2025 року.

Проте, ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 11 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області 22 квітня 2025 року повернуто особі, яка її подала.

Підставою для повернення апеляційної скарги відповідачки слугувало те, що відповідна скарга надіслана на електронну адресу Чернівецького апеляційного суду в електронній формі без належного скріплення її електронним цифровим підписом (кваліфікованим електронним підписом) заявниці, що підтверджується довідкою, складеною головним спеціалістом відділу документообігу та організаційного забезпечення суду, а тому вважається таким, що не підписано особою, яка її подала.

Як зазначалось вище, повторно із апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернулась 19 червня 2025 року, що підтверджується відміткою відділення поштового зв`язку.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційним судом встановлено, що апеляційна скарга ОСОБА_1 як вперше (10 червня 2025 року), так і повторно (19 червня 2025 року) подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, і особа, яка її подала не просить поновити відповідний строк.

Відповідно до частини третьої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Отже, у випадку пропуску строку на апеляційне оскарження підставами для прийняття апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами). Під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строку на оскарження судового рішення, такі підстави.

Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Усталеною також є і практика Верховного Суду, що при вирішенні питання про поновлення строку, в межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У постанові від 22 липня 2021 року у справі № 640/18290/19 Верховний Суд вказав, що «сам по собі факт повернення апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку, адже при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також характер процесуальної поведінки скаржника щодо виконання своїх обов`язків».

З урахуванням викладеного саме на відповідачку у цій справі покладено обов`язок довести обставину отримання копії судового рішення, з датою ухвалення якого процесуальний закон пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження, і наявність об`єктивних перешкод у реалізації права на апеляційне оскарження у встановлені законом строки.

ОСОБА_1 посилаючись на отримання оскаржуваного рішення суду 21 травня 2025 року, разом з цим не надала жодного доказу на підтвердження цієї обставини.

Статтею 12 ЦПК України передбачена рівність прав учасників справи щодо здійснення процесуальних прав та обов`язків, передбачених Законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження. Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинен вчиняти всі можливі та залежні від нього дії, використовувати в повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

Згідно з частиною 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції. Така правова позиція викладена в рішенні ЄСПЛ у справі «Смірнова проти України».

У своїх рішеннях ЄСПЛ також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Практика ЄСПЛ також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням процесуальних строків (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Відповідно до правової позиції, яка міститься у рішенні ЄСПЛ у справі «Каракуць проти України», будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи. ЄСПЛ у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав на те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що його безпосередньо стосуються, утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За змістом наведеної норми суд не наділений повноваженнями з власної ініціативи поновлювати пропущений процесуальний строк. Відповідно до вимог процесуального закону такий строк може бути поновлений лише за заявою учасника справи.

Проте, в апеляційній скарзі не ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Згідно з частиною другою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За вищенаведених обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22 квітня 2025 року, підлягає залишенню без руху з наданням десятиденного строку з дня отримання копії даної ухвали для виправлення зазначених вище недоліків шляхом подання до апеляційного суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із наведенням поважності причин такого пропуску, а також доказів отримання повного тексту оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 357 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22 квітня 2025 року залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Олександр ОДИНАК