Провадження 2/127/4559/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши матеріали позовної заяви заступника керівника Вінницької окружної прокуратури, діючого в інтересах держави в особі Вінницької міської ради, до Вінницької районної військової адміністрації та ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся заступник керівника Вінницької окружної прокуратури, діючи в інтересах держави в особі Вінницької міської ради, з позовом до Вінницької районної військової адміністрації та ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Ухвалою суду від 15.07.2025 позовну заяву залишено без руху надавши позивачу п`ятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків шляхом надання суду документів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви 10.07.2025.

21.07.2025 заступником керівника Вінницької окружної прокуратури Вінницької області прокурором Семенюком В.А. до суду було направлено заяву-пояснення «на ухвалу Вінницького міського суду від 15.07.2025» із викладеними у ній запереченнями щодо вимог судового рішення. Водночас документів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, як те вимагалось ухвалою суду від 15.07.2025, суду надано не було. Крім того, заявник аргументував невиконання ухвали суду тим, що: даний позов не подавався до суду, як позов про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача; на даний час не врегульовано механізм реалізації нововведених норм ЦК України; у позивача відсутні законні повноваження та практична можливість замовити оцінку спірного майна; на сайті Вінницького міського суду Вінницької області відсутні відомості про відкритий депозитний рахунок для внесення вищевказаних коштів.

Таким чином судом встановлено, що позивачем всупереч вимог, визначених ухвалою суду від 15.07.2025, яка є обов`язковою для виконання, судове рішення не виконано, недоліки не усунуто.

Залишаючи позовну заяву без руху судом було звернуто увагу на те, що Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача», який набрав чинності 09.04.2025, було внесено зміни, зокрема, до положень ст.ст. 261, 388, 390 і 391 ЦК України, які мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом.

Так, у відповідності до ч. 5 ст. 390 ЦК України суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві. Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади. Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. Порядок компенсації, передбачений цією частиною, не застосовується щодо об`єктів приватизації, визначених Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Для цілей цієї статті під вартістю майна розуміється вартість майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви.

Також, залишаючи позовну заяву без руху судом було прийнято до уваги, що за змістом ч. 5 ст. 12 ЦК України добросовісність набувача презюмується, тобто незаконний набувач вважається добросовісним, поки не буде доведено протилежне. Добросовісність є однією із загальних засад цивільного законодавства (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України). Саме в ході розгляду даної справи суду необхідно оцінити наявність або відсутність добросовісності зареєстрованого володільця нерухомого майна, оскільки судове рішення, ухвалене за відсутності перевірки добросовісності/недобросовісності набувача, що має важливе значення як для застосування положень ст.ст. 387, 388 ЦК України, так і для визначення критерію пропорційності втручання у право набувача майна, не зможе вважатися таким, що відповідає нормам справедливого судового розгляду згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України.

Суд зауважив, що на етапі вирішення питання про прийняття заяви до розгляду і відкриття провадження у справі суд не вирішує питання належності, допустимості, достовірності чи достатності доказів, дослідження яких відбувається лише під час розгляду справи по суті, а оцінка під час ухвалення судового рішення, оскільки жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Ухвалою суду від 15.07.2025 було встановлено, що внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду є обов`язковою умовою для вирішення спору, імперативною нормою закону.

Процесуальний закон встановлює обов`язкові вимоги до позовної заяви (ст.ст. 175, 177 ЦПК України). Зокрема, від якості позовної заяви та юридично правильного її змісту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Так, у порушення вимог абз. 2 ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позову не додано документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку,

Тому суд ухвалою від 15.07.2025, враховуючи положення ч. 2 ст. 185 ЦПК України, зобов`язав позивача внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, станом на дату подання позовної заяви 10.07.2025 і залишив позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, заперечення заступника керівника Вінницької окружної прокуратури Вінницької області прокурора Семенюка В.А., висловленні у заяві від 21.07.2025, є безпідставними.

Зокрема твердження заступника керівника Вінницької окружної прокуратури Вінницької області про відсутність у Вінницькому міському суді Вінницької області депозитного рахунку для внесення грошових коштів, то такі є також безпідставними, враховуючи наступне.

Так, на офіційному вебсайті Вінницького міського суду Вінницької області наявні реквізити депозитних рахунків для зарахування коштів, внесених у вигляді застави (частки майна, попередньо визначеної суми судових витрат тощо), які підлягають застосуванню у даній категорії справ. Внесення коштів на депозитний рахунок суду здійснюється з обов`язковим зазначенням у призначенні платежу номеру справи та виду платежу.

Водночас, як вбачається із заяви прокурора, вищевказана обставина не була перешкодою для виконання судового рішення, оскільки представник позивача не погоджується із ухвалою суду від 15.07.2025.

Невиконання процесуального закону, а також судового рішення є неприпустимим.

Постановивши 15.07.2025 ухвалу, суд здійснив необхідні процесуальні дії, спрямовані на ефективний доступ до правосуддя та забезпечення дотримання рівності прав учасників судового процесу.

Згідно із п. 6 та п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Право на доступ до правосуддя не передбачає невиконання вимог закону та судових рішень, які набрали законної сили.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалу суду від 15.07.2025 було надіслано Вінницькій окружній прокуратурі до її електронного кабінету, яку було доставлене до нього 16.07.2025 о 14 год. 21 хв., що підтверджується відповідним повідомленням про доставку електронного документу.

Враховуючи положення п. 2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, ухвала суду від 15.07.2025 вважається врученою позивачу 16.07.2025.

Відповідно, враховуючи положення ст.ст. 122-124 ЦПК України, строк на вчинення процесуальної дії закінчився 21.07.2025.

Згідно із ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Клопотання про продовження встановленого судом процесуального строку, у відповідності до ст. 127 ЦПК України, позивачем суду не надано. Підстав для продовження строку виконання вимог ухвали суду від 15.07.2025 за власною ініціативою суд не вбачає. Крім того, суд зауважує, що продовження процесуального строку встановленого судом, не є обов`язком суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати позовну заяву неподаною та повертає її позивачу разом із доданими до неї документами.

Судом звернуто увагу на те, що повернення позовної заяви, оформленої з порушенням діючого законодавства, не є порушенням права на судовий захист, враховуючи те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі вищезазначеного, керуючись Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача», ч. 4 ст. 12, п. 6 та п. 7 ч. 2 ст. 43, ч. 1 ст. 44, ст.ст. 122-124, 126, ч. 3, ч. 5 - ч. 7 ст. 185, ст.ст. 258-261, 353-355 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву заступника керівника Вінницької окружної прокуратури, діючого в інтересах держави в особі Вінницької міської ради, до Вінницької районної військової адміністрації та ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою повернути позивачу.

Копію позовної заяви заступника керівника Вінницької окружної прокуратури, діючого в інтересах держави в особі Вінницької міської ради, до Вінницької районної військової адміністрації та ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою залишити в суді.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення Вінницького апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Суддя