ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1442/25Головуючий по 1 інстанції
Справа № 701/228/24 Категорія: на ухвалу Костенко А. І.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів :

Сіренка Ю.В., Гончар Н.І., Фетісова Т.Л.,

за участі: ОСОБА_1 ,

учасники справи:

заявник (боржник) ОСОБА_2 ;

заінтересовані особи старший державний виконавець ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бундєлеєва Олександра В`ячеславівна; начальник ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гудзовський Олександр; ОСОБА_3 (стягувач);

особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 12 червня 2025 року в справі за скаргою ОСОБА_2 на дії/бездіяльність органу примусового виконання, заінтересовані особи: старший державний виконавець ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бундєлева Олександра В`ячеславівна, начальника ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гудзовський Олександр, стягувач ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

У червні 2025 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на дії/бездіяльність органу примусового виконання, заінтересовані особи: старший державний виконавець ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бундєлева Олександра В`ячеславівна, начальника ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гудзовський Олександр, стягувач ОСОБА_3 .

Ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 12 червня 2025 року відмовлено ОСОБА_2 у поновленні строку для подання скарги на дії/бездіяльність старшого державного виконавця ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бундєлевої Олександри В`ячеславівни, начальника ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гудзовського Олександра, стягувач ОСОБА_3 .

Скаргу ОСОБА_2 у даній справі залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що законодавцем у статті 449 ЦПК України закріплені імперативні строки (10 днів і 3 дні), протягом яких можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення. Тобто, це строки в межах яких особа може звернутися з відповідною скаргою для захисту своїх порушених прав або інтересів.

Заявником при звернені зі скаргою не доведено належними доказами поважність пропуску ним строку для подання скарги.

Не погодившись з ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 12 червня 2025 року, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом матеріального та процесуального права, просив вказану ухвалу скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції для розгляду скарги по суті.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції в ухвалі помилково застосовано строки, визначені ст. 449 ЦПК України, без врахування продовжуваного (триваючого) характеру окремих дій/бездіяльності державного виконавця.

Крім того, судом першої інстанції, у порушення норм процесуального права, не залишено без руху скаргу ОСОБА_2 та не надано можливості усунути недоліки. Вказане позбавило можливості скаржника надати додаткові докази або уточнити обґрунтування поважності пропуску строку.

При цьому, суд безпідставно вказав на відсутність поважності причин пропуску строку на подачі скарги до суду, оскільки заявник дізнався про порушення своїх прав саме у зв`язку з відсутністю відповіді державного виконавця на його заяву та необхідності перевірки інформації в АСВП після 06.06.2025.

14 липня 2025 року до Черкаського апеляційного суду від ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому старший державний виконавець вважає, що апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Зазначає, що у процесі примусового виконання виконавчого листа № 701/228/24, виданого 06.08.2024, на адресу Відділу 16.04.2025 надійшла заява № б/н від 15.04.2025, подана боржником ОСОБА_2 , щодо звернення з поданням до відповідного органу виконавчої служби про передачу матеріалів виконавчого провадження у зв`язку зі зміною його місця реєстрації. Однак, право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби належить стягувачу. При цьому, у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу ДВС. 05.05.2025 державним виконавцем надіслано доручення Краматорському Відділу ДВС у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 16.05.2025 за результатами розгляду заяви боржника ОСОБА_2 № б/н від 15.04.2025 Відділом було надано відповідь за вих. № 52303/8 в порядку розгляду звернень громадян.

14 липня 2025 року до Черкаського апеляційного суду від ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому остання просила в задоволенні апеляційної скарги відмовити, оскаржувану ухвалу залишити без змін. ОСОБА_3 зазначає, що після прийняття державним виконавцем 05.05.2025 постанови про доручення проведення виконавчих дій Краматорському ВДВС у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління МЮ, у цей же день вказана постанова супровідним листом була направлена боржнику ОСОБА_2 та стягувачу. Боржником не було надано жодних документів, які б підтверджували, що він дійсно дізнався про винесення державним виконавцем постанови про доручення вчинення виконавчих дій від 05.05.2025 та про реєстрацію його заяви від 15.04.2025 лише 16.04.2025 саме в червні 2025 року, а не раніше.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить таких висновків.

Відповідно до положень частини першої статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За правилами частин першої, другої статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 123 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 124 ЦПК України строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку. Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події.

У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2023 року у справі № 759/20392/18 зазначено, що виходячи з результату системного аналізу статей 123, 124, 126 ЦПК України із положеннями пункту «а» частини першої статті 449 ЦПК України, статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якої пов`язано його початок, тобто після фактичної обізнаності особи про порушення її прав і свобод.

У постанові Верховного Суду від 23 червня 2022 року у справі № 914/2265/20 зазначено, що за порівняльного аналізу змісту термінів «дізнався» та «повинен був дізнатися», що містяться у положеннях статті 341 Господарського процесуального кодексу України, суд доходить висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні; доведення факту, через який сторона не знала про порушення свого права і саме з цієї причини не звернулася за його захистом до суду, недостатньо. У цьому висновку Суд враховує, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя і сторони повинні очікувати їх застосування задля забезпечення дотримання принципу юридичної визначеності. Отже, під час визначення початку перебігу строку звернення до суду із скаргою на дії (бездіяльність) суб`єкта, закріпленого у частині першій статті 341 Господарського процесуального кодексу України, необхідно враховувати поведінку скаржника (чи мав він реальну можливість (повинен був) дізнатися про стверджуване ним порушення його прав, вчинені ним дії, направлені на з`ясування стану виконавчого провадження тощо). У висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні, що є сталою та послідовною судовою практикою, суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, в постановах від 14.08.2019 у справі № 910/7221/17, від 12.01.2021 у справі № 910/8794/17, від 12.10.2021 у справі № 918/333/13-г».

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

ОСОБА_2 , як сторона виконавчого провадження, у порядку статті 447 ЦПК України, 11.06.2025 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, вказавши, що про оскаржувані дії державного виконавця йому стало відомо лише 06.06.2025.

Процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя і сторони повинні очікувати їх застосування задля забезпечення дотримання принципу юридичної визначеності.

Отже, під час визначення початку перебігу строку звернення до суду із скаргою на дії (бездіяльність) суб`єкта, закріпленого у частині першій статті 449 ЦПК України, необхідно враховувати поведінку скаржника (чи мав він реальну можливість (повинен був) дізнатися про стверджуване ним порушення його прав, вчинені ним дії, направлені на з`ясування стану виконавчого провадження тощо).

З наведеного слідує презумпція обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні.

Як зазначено та визнано самим заявником (боржником) ОСОБА_2 у поданій до суду першої інстанції скарзі, останній ніби-то дізнався про порушення своїх прав 06.06.2025 з Автоматизованої системи виконавчих проваджень. Наведе свідчить про те, що ОСОБА_2 , маючи доступ до вказаної системи, мав можливість здійснювати моніторинг вчинених виконавчих дій у спірному виконавчому провадженні, винесених постанов, та довідуватись про порушення його прав при вчиненні/не вчиненні державним виконавцем відповідних дій/бездіяльності у виконавчому провадженні.

При зверненні до суду зі скаргою на дії державного виконавця, саме на скаржника покладається обов`язок доведення наявності непереборних обставин, які унеможливили його звернення з такою скаргою у строк, встановлений законом.

Оскільки скаржником не спростовано наявності у нього можливостей контролювати виконавче провадження та своєчасно отримувати інформацію про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні, інших об`єктивних, що не залежали від його волі, обставин пропуску строку на подання скарги на дії/бездіяльність державного виконавця скаржником не наведено, суд першої інстанції правильно застосував положення статті 126, 449 ЦПК України, відмовивши ОСОБА_2 у поновленні строку на подання скарги та залишивши таку скаргу без розгляду.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 126, 374, 375, 449 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 12 червня 2025 року в справі за скаргою ОСОБА_2 на дії/бездіяльність органу примусового виконання, заінтересовані особи: старший державний виконавець ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бундєлева Олександра В`ячеславівна, начальника ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гудзовський Олександр, стягувач ОСОБА_3 , залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді: Ю.В. Сіренко

Н.І. Гончар

Т.Л. Фетісова