Справа № 201/7563/25
Провадження № 2/201/3717/2025

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року м. Дніпро

Суддя Соборного районного суду міста Дніпра Демидова С.О. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №87 «Університет», про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

До Соборного районного суду міста Дніпра 17 червня 2025 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу про захист прав споживачів, в якому позивач просила суд:

-Визнати неправомірним нарахування Обслуговуючим кооперативом «ЖБК №87 «Університет» додаткової плати за вивезення твердих побутових відходів у складі витрат на управління будинком

-Зобов`язати здійснити перерахунок заборгованості з урахуванням виключення подвійної сплати за вивезення ТБО з рахунку позивача ОСОБА_1

-Стягнути судові витрати по справі

В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на те, що вона є власником квартири в багатоповерховому житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі продажу від 25 червня 1999 року.

Будинок обслуговує обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив №87 «Університет», метою діяльності кооперативу є забезпечення належного утримання будинку та прибудинкової території, забезпечення мешканців будинку комунальними та іншими послугами.

Також статутом кооперативу визначено, що кооператив здійснює експлуатацію і ремонт належного йому житлового будинку та утримання прибудинкової території за рахунок коштів Кооперативу на засадах самооплатності, плата за користування тепловою й електричною енергією, газом, водопроводом і каналізацією будинку Кооперативу провадиться за тарифами, встановленими для державного житлового фонду.

Розмір оплати за утримання будинку та прибудинкової території визначений рішенням загальних зборів членів ОК ЖБК №87 «Університет» у цьому протоколі від 15 липня 2021 року № 15/07/21 зокрема визначено, що ця оплата складає 6,7 грн. за один кв. м. житла. Цей тариф затверджений протоколом загальних зборів від 15 липня 2021 р.

При цьому у зазначеному протоколі загальних зборів відсутня інформація про калькуляцію послуги з управління будинком всупереч Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також вимогам Постанови кабінету міністрів від 05 вересня 2018 р. № 712 «Про затвердження Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком».

Через непрозору тарифікацію, відсутність інформації про калькуляцію та порядок надання послуги, Відповідачем було нараховано заборгованість, яку стягнуто рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська у справі № 201/10117/23.

Відповідно до калькуляції витрат, наданої Відповідачем під час розгляду справи № 201/10117/23, послуга з управління будинком включає в себе вивезення твердих побутових відходів. З цією метою Відповідачем укладено договір з ТОВ «Дніпрокомунтранс» 01 березня 2021 р.№361.

Проте починаючи з серпня 2021 року до складу рахунку від ОК «ЖБК №87 «Університет» включаються окремо стаття вивезення твердих побутових відходів (ТПВ) внаслідок чого вона була змушена здійснювати подвійну оплату комунальних послуг, яка нічим не визначена взагалі.

Так як зазначено у рахунках на оплату вартість вивезення ТВО складає 94 гривні у розрахунку на трьох мешканців її квартири. Проте на якій підставі це розраховано за відсутності індивідуального договору між Позивачкою та надавачем послуг з вивезення ТПВ невідомо.

Вона неодноразово зверталася до голови ОК «ЖБК № 87» «Університет» із заявами про перерахування її оплати послуг з управління будинком, а також з претензіями про неповне та неякісне надання послуг, просила виключити нараховані подвійні суми з рахунку , перерахувати її заборгованість , проте всі її заяви проігноровано (а.с. 1-7).

07 липня 2025 рок увід представника позивача надійшов відзив на позовну заяву в якому останній просив відмовити в задоволення позовних вимог з підстав їх необґрунтованості. Так рішенням загальних зборів членів ЖБК «Університет», оформленого протоколом загальних зборів № 15/07/21 від 15 липня 2017 був затверджений розмір плати за утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 6,70 грн. за м2.

Відповідно до даного протоколу щодо питання 2 порядку денного було вказано, що в суму 6,70 входить заробітна плата обслуговуючого персоналу, бухгалтера та банківське обслуговування, електропостачання, ліфт, ремонтний та інші фонди.

Жодної згадки в даному протоколі про входження до суми 6,70 грн. за мг витрат на вивезення ТПВ немає.

Відповідно до списку платежів ЖБК Університет для утримання будинку зазначено наступне: Банківське та касове обслуговування - 280 грн. - 0,12 грн./м2; ??Бухгалтерські послуги 2018 грн. - 0, 84 грн./м2; ??Обслуговування будинку та прибирання місць загального користування 8238 грн. - 3,43 грн./м2; Технічне обслуговування ліфтів - 1070 грн. - 0,45 грн./м2; Електроенергія - 1000 грн. - 0,42 грн./м2; Ремонтний фонд - 3445 - 1.44 грн./м2.

27 листопада 2024 року рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська залишеним без змін постановою від 19 лютого 2025 року Дніпровського апеляційного суду по справі №201/10117/23 за позовом Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив №87 "Університет" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати внесків встановлено наступне: ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 25.06.1999, реєстровий № 1354 (а.с. 24). Розмір плати за утримання будинку та прибудинкової території визначений рішенням загальних зборів членів ЖБК «Університет у протоколі загальних зборів № 15/07/21 від 15.07.2017 (6,70 грн. за квадратний метр житла) (а.с. 26 т. 1). 10 серпня 2018 між ЖБК «Університет» і КП «Дніпроводоканал» ДМР укладено договір на надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення №7640 (а.с. 27 т. 1). Як вказує позивач, індивідуальних договорів водопостачання та водовідведення власники квартир не мали по листопада 2021 року. Вартість спожитої кількості води нараховувалася відповідно до лічильників у квартирах або по нормативам споживання без лічильника холодної води на одну зареєстровану особу. Розрахунок за спожиту споживачами воду і послуги водовідведення здійснювався ЖБК «Університет». З грудня 2021 року власники квартир перейшли на індивідуальні договори водопостачання та водовідведення. 07 травня 2009 між ЖБК «Університет» і КП «Теплоенерго» ДР укладено договір №107 про відпуск теплової енергії для потреб опалення та водопостачання (a. с. 29 - 32 т. 1). Індивідуальних договорів теплопостачання власники квартир не мають. Кількість теплової енергії, яка передається за даним договором обліковується відповідно до лічильника теплової енергії на підставі виставлених рахунків. Вартість наданих послуг теплопостачання розраховується відповідно до виставленого КП «Теплоенерго» ДМР рахунку, який ділиться пропорційно площі квартир в будинку. 01 березня 2021 між ЖБК «Університет» і ТОВ «Дніпрокоммунтранс» укладено договір №361 про надання послуги з поводження з побутовими відходами (а.с. 33 т. 1). Позивач вказує, що індивідуальних договорів на вивезення ТПВ власники квартир не мають. Вартість наданих послуг вивезення ТПВ розраховується відповідно до виставленого постачальником послуг рахунку, який ділиться пропорційно кількості зареєстрованих в квартирі осіб. становить 44,5 кв.м. Згідно договору купівлі-продажу площа квартири ОСОБА_1 . На підтвердження наявності заборгованості та її розміру за період часу з 2021 року по липень 2023 року позивачем наданий розрахунок заборгованості по квартирі відповідача протокол загальних зборів, встановлений тариф на обслуговування, договори на постачання комунальних послуг по центральному водопостачанню та водовідведенню, розрахунків з ТОВ "Дніпро-Ліфт", ТОВ "Дніпрокомунтранс", акти звіряння до них , акти здачі - приймання робіт ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , докази здійснення платежів, накладні на придбання матеріалів , акти списання матеріалів тощо, які підтверджують виконання робіт (т.1 а.с. 25, а.с. 140 - 151, а.с. 208 - 227, т.2 а.с. 5 - 66).

Отже обставини встановленні рішенням суду що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Позивач надала до матеріалів справи листа за підписом голови правління , в якому останній вказав, що у розшифровку тарифу на утримання будинку , подану до суду Соборного району, послуга на вивезення ТПВ була включена помилково. Підстав для перерахунку платежів за вивезення ТПВ немає. Даний лист позивачем отримано 25 вересня 2024 року.

Включення до внеску на утримання будинку витрат на вивезення ТПВ по справі № 201/10117/23 позивачем так і не було доведено.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 17 червня 2025 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с. 50-51).

Ухвалою судді від 20 червня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №87 «Університет», про захист прав споживачів та задоволено клопотання про витребування доказів (а.с. 52-53).

У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Фактичні обставини встановленні судом

На підставі договору купівлі продажу ОСОБА_1 є власником кв. АДРЕСА_1 (а.с. 12)

Протоколом загальних зборів членів ЖБК «Університет» № 15/07/21 від 15.07.2017 встановлено розмір плати за утримання будинку та прибудинкової території визначений рішенням загальних зборів (6,70 грн. за квадратний метр житла). Відповідно до даного протоколу щодо питання 2 порядку денного було вказано, що в суму 6,70 входить заробітна плата обслуговуючого персоналу, бухгалтера та банківське обслуговування, електропостачання, ліфт, ремонтний та інші фонди (а.с. 37).

Відповідно до списку платежів ЖБК Університет для утримання будинку зазначено наступне: Банківське та касове обслуговування - 280 грн. - 0,12 грн./м2; ??Бухгалтерські послуги 2018 грн. - 0, 84 грн./м2; ??Обслуговування будинку та прибирання місць загального користування 8238 грн. - 3,43 грн./м2; Технічне обслуговування ліфтів - 1070 грн. - 0,45 грн./м2; Електроенергія - 1000 грн. - 0,42 грн./м2; Ремонтний фонд - 3445 - 1.44 грн./м2. (а.с. 47).

01 березня 2021 року між ТОВ «Дніпрокомунтранс» та ОК ЖБК № 87 «Університет» укладено договір № 361 про надання послуг з поводження з побутовими відходами в частині вивезення та захоронення твердих побутових відходів (а.с. 38).

Відповідно до рахунку на сплату внесків та інших платежів за період з травня- вересень 2024 року власнику квартири АДРЕСА_3 , включає також вивезення твердих побутових відходів (а.с.13-14).

В грудні 2022 року, квітні 2023 року, липні 2023 року, вересні 2023 року, грудні 2023 року, січні 2024 року, квітні 2024 року, травні 2024 року, червні 2024 року позивач зверталася до відповідача з претензіями стосовно наданих послуг (а.с. 15-27).

Актом звірки № 361 від 02 травня 2024 року проведено взаємний розрахунок за договором № 361 між ТОВ «Дніпрокомунтранс» та ОСББ «Університет» (а. 35).

30 липня 2024 року позивач з заявою звернулася до відповідача про здійснення перерахунку розміру платежів за послуги вивезення ТПВ за період з 01 вересня 2021 року по 01 серпня 2024 рік (а.с. 36).

26 вересня 2024 року позивачем отримано відповідь за заяву стосовно тарифу на утримання будинку подану до суду, послуга з вивезення ТПВ, була включена помилково, підстав для перерахунку немає (а.с. 39).

Представником відповідача надано суду рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська в справі № 201/10117/23 від 27 листопад 2024 року , залишеним без змін Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 лютого 2025 року за позовом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 87 «Університет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати внесків, яким позовні вимоги Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 87 «Університет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати внесків задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 87 «Університет» () заборгованість по внескам в сумі 6066,76 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 87 «Університет» () витрати зі сплати судового збору в сумі 2684,00 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 3000,00 грн., а всього 5684,00 грн.

Даним рішенням суду встановленні обставини:

ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 25.06.1999, реєстровий №1354 (а.с. 24).

Розмір плати за утримання будинку та прибудинкової території визначений рішенням загальних зборів членів ЖБК «Університет у протоколі загальних зборів № 15/07/21 від 15.07.2017 (6,70 грн. за квадратний метр житла) (а.с. 26 т. 1).

10.08.2018 між ЖБК «Університет» і КП «Дніпроводоканал» ДМР укладено договір на надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення №7640 (а.с. 27 т. 1).

Як вказує позивач, індивідуальних договорів водопостачання та водовідведення власники квартир не мали по листопад 2021 року. Вартість спожитої кількості води нараховувалася відповідно до лічильників у квартирах або по нормативам споживання без лічильника холодної води на одну зареєстровану особу. Розрахунок за спожиту споживачами воду і послуги водовідведення здійснювався ЖБК «Університет». З грудня 2021 року власники квартир перейшли на індивідуальні договори водопостачання та водовідведення.

07.05.2009 між ЖБК «Університет» і КП «Теплоенерго» ДМР укладено договір №107 про відпуск теплової енергії для потреб опалення та водопостачання (а.с. 29 32 т. 1).

Індивідуальних договорів теплопостачання власники квартир не мають. Кількість теплової енергії, яка передається за даним договором обліковується відповідно до лічильника теплової енергії на підставі виставлених рахунків. Вартість наданих послуг теплопостачання розраховується відповідно до виставленого КП «Теплоенерго» ДМР рахунку, який ділиться пропорційно площі квартир в будинку.

01.03.2021 між ЖБК «Університет» і ТОВ «Дніпрокоммунтранс» укладено договір №361 про надання послуги з поводження з побутовими відходами (а.с. 33 т. 1).

Позивач вказує, що індивідуальних договорів на вивезення ТПВ власники квартир не мають. Вартість наданих послуг вивезення ТПВ розраховується відповідно до виставленого постачальником послуг рахунку, який ділиться пропорційно кількості зареєстрованих в квартирі осіб.

Згідно договору купівлі-продажу площа квартири ОСОБА_1 становить 44,5 кв.м.

На підтвердження наявності заборгованості та її розміру за період з серпня 2021 року по липень 2023 року в сумі 6066,76 грн. (за управління будинком 2955,60 грн., вивезення ТПВ 1614,16 грн.; водопостачанню і водовідведенню - 986,00 грн.) позивачем наданий розрахунок заборгованості по квартирі відповідачки (а.с. 25 т. 1), протокол загальних зборів, яким встановлений тариф на обслуговування, договори на постачання комунальних послуг по центральному водопостачанню та водовідведенню, акти звіряння розрахунків з ТОВ «Дніпро-Ліфт», ТОВ «Дніпрокомунтранс», ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_5 , інші договори, укладені із суб`єктами господарювання на надання послуг та акти звіряння до них, акти здачі-приймання робіт ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , докази здійснення платежів, накладні на придбання матеріалів, акти списання матеріалів тощо, які підтверджують виконання робіт (а.с. 140 151, а.с. 208 - 227, т. 1, а.с. 5 66 т. 2).

Частиною 4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано положеннями ч.4 ст.55, ст. 124 Конституції України, відповідно до яких кожен має право будь-якими забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами, що позивач ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 25.06.1999, реєстровий №1354.

У вказаному будинку створено Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив №87 «Університет».

ОК «ЖБК № 87 «Університет» зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 30.07.1970, діє на підставі Статуту, затвердженого загальними зборами членів ОК «Університет», протокол №17/01 від 26.06.2017 .

Пунктом 3.1 Статуту визначено, що метою діяльності кооперативу є в тому числі забезпечення належного утримання будинку та прибудинкової території; забезпечення мешканців будинку комунальними та іншими послугами.

Згідно із пунктом 5.5 Статуту кооператив здійснює експлуатацію і ремонт належного йому житлового будинку (будинків) та утримання придомової території за рахунок коштів кооперативу на засадах самооплатності. Плата за користування тепловою й електричною енергією, газом, водопроводом і каналізацією і будинку Кооперативу провадиться за тарифами, встановленими для державного житлового фонду.

Пунктом 6.1 Статуту визначено, що для досягнення мети своєї діяльності Кооператив набуває та використовує майно, кошти та інші ресурси. Джерелами формування коштів є в тому числі внески на проведення ремонту житлового будинку; внески на утримання будинку та прибудинкової території.

Внески на технічне обслуговування будинку і прибудинкової території вносяться в розмірах, необхідних для покриття фактичних витрат кооперативу, пропорційно загальній площі квартир, які належать власникам (п. 6.2 Статуту).

Відповідно до пункту 12.1 Статуту член кооперативу зобов`язаний виконувати вимоги Статуту кооперативу і рішення загальних зборів членів кооперативу (зборів уповноважених).

Відповідно до підпунктів 9 та 10 п. 14.5 Статуту контроль надходження від членів кооперативу вступних внесків, внесків на капітальний ремонт житлового будинку (будинків) і утримання при будинкової території, плати за комунальні послуги та інших платежів, вжиття заходів до стягнення відповідних платежів у встановлено порядку з членів кооперативу у разі їх несвоєчасного внесення належить до обов`язків правління кооперативу.

Як зазначає позивач відповідачем починаючи з серпня 2021 року до складу рахунку від ОК «ЖБК №87 «Університет» включаються окремо стаття вивезення твердих побутових відходів (ТПВ) внаслідок чого вона була змушена здійснювати подвійну оплату комунальних послуг, яка нічим не визначена взагалі, тому просила суд визнати такі нарахування незаконними та здійснити перерахунок.

У відповідності до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушення. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Позивачем надано до матеріалів справи листа за підписом голови правління, в якому останній вказав, що у розшифровку тарифу на утримання будинку, подану до Соборного районного суду, послуга на вивезення ТПВ була включена помилково, підстав для перерахування платежів за вивезення ТПВ немає, даний лист позивачем отримано 25 вересня 2024 року. Включення до внеску на утримання будинку витрат на вивезення ТПВ по справі № 201/10117/23 позивачем доведено не було.

Вирішуючи спір, враховуючи наведені норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих і нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Згідно ст. 1 Закону про ОСББ, асоціація об`єднань співвласників багатоквартирного будинку (далі - асоціація) - юридична особа, створена для представлення спільних інтересів об`єднань співвласників багатоквартирних будинків

Діяльність об`єднань і асоціацій регулюється цим Законом, Цивільним, Житловим та Земельним кодексами України, іншими нормативно-правовими актами та статутом об`єднання, асоціації (ст. 3 Закону про ОСББ).

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних із діяльністю об`єднання.

За змістом ст. 10 Закону про ОСББ, вищим органом управління об`єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків і платежів членами об`єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржено в судовому порядку.

У разі відмови співвласника сплачувати внески, платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (ст. 13 зазначеного Закону).

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Згідно ст. 22 зазначеного Закону для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право, зокрема, виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.

Таким чином, особа, яка є власником приміщення у житловому будинку, в якому створено ОСББ (асоціацію), зобов`язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна незалежно від членства в об`єднанні (асоціації), а тому, за наявності підтверджених витрат на управління, утримання та збереження будинку, сума боргу підлягає стягненню.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 01.04.2015 у справі № 916/2197/13 (№ 3-28гс15) та від 11.11.2015 у справі №914/189/14 (№ 3-945гс15).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», в обов`язки співвласників багатоквартирного будинку входить відшкодовувати збитки, завдані майну інших співвласників та спільному майну багатоквартирного будинку.

Судом встановлено та не спростовано сторонами, що на даний час права позивача не порушені з боку відповідача, позивачем недоведено включення до внеску на утримання будинку витрат на вивезення ТПВ. Оскільки позивачем не надано доказів яким чином відповідач порушує її права та інтереси суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Таким чином, суд керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об`єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, приходить до висновку про недоведеність позивача порушення відповідачами її прав, в зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Доходячи до такого висновку, суд звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76, 78, 81, 141, 259, 263-265,353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №87 «Університет», про захист прав споживачів відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.О. Демидова