РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/4380/23

провадження у справі № 2/0285/44/25

11 липня 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Сусловця М.Г.

секретаря Лук`янця Н.В.

представника позивача Грибенюк Т.М.

представника відповідача Гафича О.І.

розглянувши у судовому засіданні у спрощеному порядку цивільну справу за позовом Звягельської міської ради до ОСОБА_1 про припинення права власності на земельну ділянку у зв`язку із використанням її не за цільовим призначенням

установив:

Позивач звернувся до суду з цим позовом до відповідача в якому просить припинити право власності на земельну ділянку у зв`язку із використанням її не за цільовим призначенням.

Позовні вимогу обґрунтовує тим, що на підставі рішення Новоград-Волинської міської ради Житомирської області «Про передачу у власність, користування земельних ділянок та про інші питання земельних відносин» від 19.09.2012 року за №294 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для ведення садівництва ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,0708 га.

Рішенням Новоград-Волинської міської ради Житомирської області від 06.12.2013 року №498 «Про передачу у власність, користування земельних ділянок та інші питання земельних відносин» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки загальною площею 0,0708 га за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер :00:037:0923 та передано у власність ОСОБА_2 .

На підставі вище прийнятих рішень зареєстровано право власності за ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.10.2013 року.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.05.2023 року, номер запису про право власності:332606609 земельна ділянка з кадастровим номером :00:037:0923 площею 0,0708 га перейшла на праві власності за договором купівлі-продажу від 25.09.2019 року ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного, земельна ділянка з кадастровим номером :00:037:0923 площею 0,0708 га власником якої є ОСОБА_1 Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.05.2023 року, номер запису про право власності:332606609 земельна ділянка з кадастровим номером :00:037:0923 площею 0,0708 га має цільове призначення для індивідуального садівництва.

Відповідач після реєстрації за собою права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:037:0923 02.10.2019 року звернувся із заявою до центру надання адміністративних послуг щодо видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (будівництво садового будинку) на АДРЕСА_1 .

03.10.2019 року управлінням містобудування, архітектури та земельних відносин Новоград-Волинської міської ради ОСОБА_1 видано будівельний паспорт №376-н/19 на забудову земельної ділянки на АДРЕСА_1 .

22.11.2019 року ОСОБА_1 зареєстрував право власності на садовий будинок загальною площею 58,6 кв.м. згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.05.2023 року, номер запису про право вяасності:332606609.

Згідно акту обстеження будівлі та земельної ділянки в м.Звягель да території СГТ «Ветеран» на АДРЕСА_1 від 02.03.2023 комісій на виконання протокольного доручення депутатів міської ради та міського голови, які висвітлені під час проведення двадцять сьомої сесії міської ради восьмого скликання від 22.12.2022, провела обстеження з фотофіксадію будівлі та земельної ділянки в СГТ «Ветеран» на АДРЕСА_1 .

За результатами обстеження будівлі та земельної ділянки в м. Звягель на території СГТ «Ветеран» на АДРЕСА_1 від 02.03,2023 року встановлено, що на земельній ділянці розташована культова споруда з церковною атрибутикою та вивіскою «Українська Православна Церква Житомирська Єпархія Свято-Андріївський Храм». Земельна ділянка огороджена, ознаки ведення городництва відсутні, ділянка використовується не за цільовим призначенням,» а як територія для обслуговування культової споруди.

Про експлуатацію вищезазначеної будівлі на території СГТ «Ветеран» на АДРЕСА_1 не як садового будинку, а культової споруди свідчить також посилання на офіційну сторінку у соціальній мережі «Фейсбук», а саме: https://www.facebook.com/groups/038999.

До суду відповідачем надано відзив на позовну заяву в якій зазначив, що заперечує позовні вимоги повністю. Зазначив, що позивач, Звягельска міська рада, є неналежним, мотивуючи тим, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України). Відповідно до частини другої статті 4 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Передумовою участі органів та осіб, передбачених статтею 56 ЦПК України, в цивільному процесі є набуття ними цивільного процесуального статусу органів та осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, та наявність процесуальної правосуб`єктності, яка передбачає процесуальну правоздатність і процесуальну дієздатність. У наданій позивачем аргументації права на звернення до суду відсутні конкретні посилання на норми чинного законодавства, які б підтверджували повноваження органу місцевого самоврядування. Крім того проведення обстеження будівлі та земельної ділянки в супереч Закону України Про місцеве самоврядування в Україні в якому відсутні положення щодо проведення перевірок або обстежень в супереч Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» згідно якого, державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний контроль за використанням та охороною земель також здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у межах повноважень, визначених законом, у разі прийняття відповідною радою рішення про здійснення такого контролю. А також зазначив, що відповідачем вживалися заходи, щодо зміни цільового призначення земельної ділянки.

Представником позивача надано відповідь на відзив, в якому вона заперечила щодо обставин, викладених у ньому.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, зазначених у ньому. Просить задовольнити повністю.

Представник відповідача позов не визнав повністю.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази суд доходить наступного висновку.

Контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом. Земля - основне національне багатство. Це положення зафіксоване ст.ст.14,41 Конституції України.

Об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

Державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Повноваження органів місцевого самоврядування в галузі земельних відносин визначені Конституцією України, Земельним кодексом України, Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про державний контроль за використанням та охороною земель».

Зокрема, порядок здійснення контрольних повноважень органами місцевого самоврядування визначається вищевказаними нормами законодавства та передбачає право місцевих органів влади встановлювати обмеження у використанні, тимчасову заборону чи припинення використання земельної ділянки громадянами та юридичними особами при порушенні ними законодавства в галузі охорони земель.

Так, згідно п. б) ч. 1 та ч. 10 статті 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до делегованих повноважень міських рад належить здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів; здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у межах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до абзацу 1 статті 6-1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, а саме за виконанням землевласниками та землекористувачами вимог щодо використання земель за цільовим призначенням, розміщенням, проектуванням, будівництвом, введенням в дію об`єктів, що негативно впливають на стан земель, експлуатацією, збереженням протиерозійних гідротехнічних споруд, захисних лісонасаджень.

Згідно абзацу 2 п. а) статті 6-1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» виконавчі органи сільських, селищних, міських рад вносять до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування клопотання: щодо припинення права користування земельною ділянкою відповідно до закону.

Згідно статті 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний контроль за використанням та охороною земель також здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у межах повноважень, визначених законом, у разі прийняття відповідною радою рішення про здійснення такого контролю.

На підставі вищевикладеного, оскільки державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а міська рада у межах повноважень, визначених законом, не приймала рішень про здійснення такого контролю, а тому міська рада звернулась із відповідним листом від №02/887 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо вжиття заходів реагування в межах своїх повноважень у відповідності до чинного законодавства щодо дотримання земельного законодавства під час використання земельної ділянки для індивідуального садівництва, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 з кадастровим номером :00:037:0923, оскільки земельна ділянка та будівля використовується для обслуговування культової споруди.

Відповідно до відповіді від 20.05.2023 року №18-6-0.41-1837/2-23 Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на лист Звягельської міської ради від 12.05.2023 №02/887 Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області зазначило, що відповідно до постанови КМУ від 13.03.2022 №303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану.

Звягельська міська рада зверталась до Державної інспекції архітектури та містобудування в Житомирській області (копія листа від 12.05.2023 №02/886), на час розгляду справи судом - відповідь не надійшла.

З огляду на викладене, помилковими є доводи представника відповідача про те, що Звягельська міська рада є неналежним позивачем.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про землеустрій» цільове призначення земельної ділянки це допустимі напрями використання земельної ділянки відповідно до встановлених законом вимог щодо використання земель відповідної категорії та визначеного виду цільового призначення.

Основою для визначення цільового призначення земельної ділянки є її належність до відповідної категорії земель і відповідного способу використання.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 91, пункту «а» частини першої статті 96 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані забезпечувати використання останніх за цільовим призначенням. Аналогічний обов`язок визначений в абзаці десятому статті 35 Закону України «Про охорону земель».

Цільове призначення земельної ділянки використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку (абзац чотирнадцятий частини першої статті 1 Закону України «Про землеустрій» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно із частинами першою, другою статті 18 ЗК України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим.

Відповідно до частини першої статті 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Метою встановлення категорій земель за цільовим призначенням є забезпечення особливого правового режиму для їх охорони і ефективного використання.

Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення (абзац другий частини першої статті 20 ЗК України). Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок.

Відповідно до пунктів 1.2, 1.4 Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів

від 23 липня 2010 року № 548, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України

01 листопада 2010 року за № 1011/18306, код та цільове призначення земель застосовуються для забезпечення обліку земельних ділянок за видами цільового призначення у державному земельному кадастрі. Класифікація видів цільового призначення земель визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів.

Основою для визначення цільового призначення земельної ділянки є її належність до відповідної категорії земель і відповідного способу використання. Поділ земельного фонду країни на категорії передбачено Земельним кодексом України (подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №927/703/20).

Велика Палата Верховного Суду постановою від 01 червня 2021 року у справі

№ 925/929/19 (провадження № 12-11гс21) відступила від висновку, викладеного в постановах Верховного Суду України: від 05 березня 2013 року у справі № 21-417а12, від 08 квітня 2015 року у справі № 6-32цс15, постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі № 712/10864/16-а та постановах Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі № 701/902/17-ц, від 03 червня 2019 року у справі № 708/933/17, від 24 лютого 2020 року у справі

№ 701/473/17, про те, що зміна виду використання землі в межах її цільового призначення повинна проводитися в порядку, встановленому для зміни цільового призначення такої землі.

Згідно з частиною 5 статті 20 Земельного кодексу України види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Суд зазначає, що цільове призначення земельної ділянки відповідно до законодавчо встановлених категорій земель визначається на підставі документації із землеустрою, а порядок використання земельної ділянки в межах певної категорії визначається землекористувачем самостійно, проте з обов`язковим дотриманням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Зміна виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель не є зміною її цільового призначення, а отже, не потребує проходження процедур, які відповідно до земельного законодавства України застосовуються при зміні цільового призначення (розробки проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, його затвердження тощо).

Єдина умова, яку встановлюють положення частини 5 статті 20 Земельного кодексу України при самостійному визначені виду використання земельної ділянки її власником/користувачем, є дотримання вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, та необхідність урахування містобудівної документації та документації із землеустрою.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31.07.2019 у справі № 806/5308/15.

Судом встановлено, що на підставі рішення Новоград-Волинської міської ради Житомирської області «Про передачу у власність, користування земельних ділянок та про інші питання земельних відносин» від 19.09.2012 року за №294 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для ведення садівництва ОСОБА_2 в СГТ «Ветеран» на АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,0708 га.

Рішенням Новоград-Волинської міської ради Житомирської області від 06.12.2013 року №498 «Про передачу у власність, користування земельних ділянок та інші питання земельних відносин» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки загальною площею 0,0708 га за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер :00:037:0923 та передано у власність ОСОБА_2 .

На підставі вище прийнятих рішень зареєстровано право власності за ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.10.2013 року.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.05.2023 року, номер запису про право власності:332606609 земельна ділянка з кадастровим номером :00:037:0923 площею 0,0708 га перейшла на праві власності за договором купівлі-продажу від 25.09.2019 року ОСОБА_1 .

Земельна ділянка з кадастровим номером :00:037:0923 площею 0,0708 га власником якої є ОСОБА_1 Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.05.2023 року, номер запису про право власності:332606609 земельна ділянка з кадастровим номером :00:037:0923 площею 0,0708 га має цільове призначення для індивідуального садівництва.

Згідно акту обстеження будівлі та земельної ділянки в м.Звягель да території СГТ «Ветеран» на АДРЕСА_1 від 02.03.2023 комісій на виконання протокольного доручення депутатів міської ради та міського голови, які висвітлені під час проведення двадцять сьомої сесії міської ради восьмого скликання від 22.12.2022, провела обстеження з фотофіксадію будівлі та земельної ділянки в СГТ «Ветеран» на АДРЕСА_1 .

За результатами обстеження будівлі та земельної ділянки в м. Звягель на території СГТ «Ветеран» на АДРЕСА_1 від 02.03,2023 року встановлено, що на земельній ділянці розташована культова споруда з церковною атрибутикою та вивіскою «Українська Православна Церква Житомирська Єпархія Свято-Андріївський Храм». Земельна ділянка огороджена, ознаки ведення городництва відсутні, ділянка використовується не за цільовим призначенням, а як територія для обслуговування культової споруди.

Про експлуатацію вищезазначеної будівлі на території СГТ «Ветеран» на АДРЕСА_1 не як садового будинку, а культової споруди свідчить також посилання на офіційну сторінку у соціальній мережі «Фейсбук», а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свідок ОСОБА_3 яка є начальником Управління містобудування, архітектури та земельних відносин Звягельської міської ради - головний архитектор міста, в судовому засіданні 04 липня 2025 року пояснила, що на території спірної земельної ділянки побудована культова споруда, а культури огородництва та садівництва не вирощуються.

На думку представника відповідача, докази, надані позивачем, не містять результатів перевірок із питань дотримання законодавства про охорону земель, обов`язкових для виконання вказівок (приписів) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про таку охорону, актів перевірок, тощо. Досліджені судом докази, не можуть бути підставою для задоволення позову.

Суд звертає увагу, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (частини перша та друга статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України).

Принцип змагальності (пункт 4 частини третьої статті 2, стаття 12 ЦПК України) забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (пункт 81), від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19 (пункт 9.58), Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18 (пункт 41)).

Земельне законодавство не передбачає, що докази використання земельної ділянки за не цільовим призначенням можна отримати виключно під час виконання своїх повноважень, зокрема, посадовими особами Держгеокадастру. Тому, на переконання суду, встановлення факту нецільового використання земельної ділянки можливе не лише на підставі актів перевірок контролюючого органу, обов`язкових для виконання вказівок (приписів) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про таку охорону, протоколів і постанов про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про таку охорону. Факт нецільового використання земельної ділянки можуть підтверджувати й інші докази, зокрема ті, які дослідив суд.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2022 у справі № 477/2330/18 зроблено висновок про те, що …. факт нецільового використання земельної ділянки можуть підтверджувати й інші докази, зокрема ті, які дослідив суд апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, помилковими є доводи представника відповідача про те, що тільки докази, здобуті під час державного контролю за використанням та охороною земель, є єдиними належними для підтвердження обставин використання спірної земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 14.04.2021 у справі № 904/158/20, акт обстеження земельної ділянки, складений уповноваженими посадовими особами в порядку здійснення самоврядного контролю за використанням та охороною земель, з урахуванням приписів статті 189 Земельного кодексу України, статті 20 Закону України "Про охорону земель" та Положення про самоврядний контроль за використанням та охороною земель є допустимим доказом щодо встановлення обставин відсутності підстав для користування земельною ділянкою.

Подібного висновку дійшов Верховний Суд дійшов висновку, у справі № 910/2045/19 де зазначив, що відповідно до акта обстеження земельної ділянки ..., який складено Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в рамках самоврядного контролю, передбаченого статтею 189 Земельного кодексу України, земельна використовується не за цільовим призначенням.

Отже, в разі порушення відповідачем норм земельного законодавства орган самоврядного контролю повинен проводити перевірку, повідомляти про її проведення відповідача та складати за її результатами акт перевірки.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що акт обстеження будівлі та земельної ділянки в м. Звягель да території СГТ «Ветеран» на АДРЕСА_1 від 02.03.2023 комісія на виконання протокольного доручення депутатів міської ради та міського голови, які висвітлені під час проведення двадцять сьомої сесії міської ради восьмого скликання від 22.12.2022, провела обстеження з фотофіксадію будівлі та земельної ділянки в СГТ «Ветеран» на АДРЕСА_1 є належним доказом порушення ОСОБА_1 вимог земельного законодавства.

Згідно із статтею 143 ЗК України підставою примусового припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Верховний Суд у складі об`єднаної судової палати Касаційного цивільного суду, передаючи справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду для вирішення виключної правової проблеми, звернув увагу на висновок Верховного Суду України, викладений у рішенні від 18 серпня 2010 року у справі № 6-21895св09, про те, що використання земельної ділянки не за цільовим призначенням і неусунення допущених порушень може бути підставою лише для примусового припинення права користування земельною ділянкою. Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанова від 14.12.2022 року у справі №477/2330/18 зазначає, що використання земельної ділянки не за цільовим призначенням може бути підставою для припинення в судовому порядку як права власності, так і права користування нею (пункту «а» частини першої статті 143 ЗК України). Подібних висновків дійшов Верховний суд в своїх постановах, зокрема постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 18 березня 2020 року у справі № 287/584/16-ц, від 18 травня 2020 року у справі № 287/576/16-ц і від 1 липня 2020 року у справі № 287/575/16-ц, а також Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 3 червня 2020 року у справі № 287/581/16-ц, від 5 червня 2020 року у справі № 287/589/16-ц).

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 2684 грн. Оскільки судом задоволені позовні вимоги, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір.

Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Припинити право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:037:0923 за адресою АДРЕСА_1 ,яка належить ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Звягельської міської ради () сплачений судовий збір в розмірі 2684(дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Судове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на нього протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після апеляційного перегляду.

Суддя: М.Г. Сусловець