ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/2862/24 Номер провадження 22-ц/814/2549/25Головуючий у 1-й інстанції Река А. С. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Одринської Т.В., Пікуля В.П., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника Македона Олександра Андрійовича, який діє в інтересах Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 13 березня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2024 року до представник АТ «Універсал Банк» - Мєшнік К.І. звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 . В обґрунтування позову вказував, що 01 липня 2018 року відповідачка звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 01.07.2018. Положеннями анкети-заяви визначено, що вона разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідачка підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір, та зобов`язалася виконувати його умови.

Також вказував, що згідно укладеного договору ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 90000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У зв`язку із невиконанням своїх зобов`язань станом на 25.08.2024 року утворилась заборгованість у сумі 74716,68 грн., яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), яку позивач просив стягнути з відповідача.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 13 березня 2025 року позов АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг від 01 липня 2018 року в сумі 3217,25 грн.

Вирішено питання судових витрат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

З вказаним рішенням суду не погодився представник АТ «Універсал Банк» - Македон О.А. подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове, яким позовні вимоги АТ «Універсал Банк» задовольнити. В іншій частині рішення районного суду залишити без змін.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що ухвалюючи оскаржуване рішення, судом першої інстанції не було досліджено механізм отримання банківських послуг проекту Monobank, а також процедуру ознайомлення споживача з умовами, правилами обслуговування, тарифами, таблицею розрахунків вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту. Стверджує, що суд першої інстанції дійшов передчасних висновків відносно того, що ОСОБА_1 не була ознайомлена із вищезазначеними умовами, правилами обслуговування, тарифами тощо.

Зокрема вказує, підписанням цього договору ОСОБА_1 підтвердила, що ознайомлена з правилами надання банківських послуг, тарифами таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту та отримала їх примірники у мобільному додатку, вони їй зрозумілі і не потребують додаткового тлумачення.

Акцентує увагу, що будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідач не надала суду доказів, які б спростували правильність наданого банком розрахунків заборгованості за кредитним договором.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Судове засідання проводилось в порядку письмового провадження за відсутності сторін по справі, з дотриманням принципу гласності судового процесу та забезпеченням сторонам права на своєчасне та повне отримання інформації про хід та результати розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 01 липня 2018 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг з метою відкриття поточного рахунку у гривні на своє ім`я з встановленням кредитного ліміту, вказаному у додатку.

У анкеті-заяві зазначено, що відповідачка погоджується з тим, що дана анкета-заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

Згідно ч.6 Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг відповідачка просить вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у тому числі її електронний /електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкритті або будуть відкритті їй в Банку.

Також визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

Також, до анкети-заяви банком долучено Умови та правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів.

Відповідно до довідки АТ «Універсал Банк» про розмір встановленого кредитного ліміту від 24.01.2025, ОСОБА_1 01.07.2018 було встановлено суму кредитного ліміту 10000 грн., сума ліміту неодноразово збільшувалася та 06.01.2022 становила 90000 грн., та була неодноразово зменшена до 74800 грн. 31.10.2023 (а.с. 90).

Також, згідно довідки АТ «Універсал Банк» від 24.01.2025, на ім`я ОСОБА_1 відкрито рахунок; валюта рахунку UAH; тип картки Чорна картка; статус картки активна до 09/24 (а.с. 89).

Відповідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 01.07.2018, наданого банком на підтвердження своїх вимог, станом 25.08.2024 заборгованість складає 74716,68 грн., з яких: 74716,68 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 0 гривень загальний залишок заборгованості за відсотками, 0 гривень заборгованості за пенею; судовий збір 0 гривень; 0 гривень заборгованість за порушення грошового зобов`язання (а.с. 6-13).

З огляду на виписку про рух коштів по картці від 24.01.2025 (а.с. 68-88), ОСОБА_1 за період: 01.07.2018-25.08.2024, сума витрат за цей період склала 302333,52 грн., сума зарахувань за період склала 227616,84 грн.

Окрім того, з даної виписки вбачається, що ОСОБА_1 користувалася кредитною (платіжною) карткою, а саме: здійснювала розрахунки в торгівельних мережах, поповнювала мобільний рахунок, перераховувала кошти, тим самим підтверджувала свою згоду на умови банку щодо встановленого кредитного ліміту.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України).

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зазначене вище дає підстави дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Із матеріалів справи вбачається, що 01.07.2018 року між ОСОБА_1 та АТ «Універсал Банк» укладено кредитний договір (далі Договір) шляхом підписання Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг (monobank).

Підписавши анкету-заяву відповідач погодилась, що ця анкета разом з Умовами і правилами надання обслуговування в АТ «Універсал Банк», Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які вона отримала в мобільному додатку, складають договір про надання банківських послуг.

Відповідно до довідки про розмір встановлення кредитного ліміту ОСОБА_1 23.11.2019 встановлено кредитний ліміт в розмірі 10000 грн., сума ліміту неодноразово збільшувалася та 06.01.2022 становила 90000 грн., та була неодноразово зменшена до 74800 грн. 31.10.2023 (а.с. 90).

Згідно виписки про рух коштів по картці ОСОБА_1 остання користувалася наданим кредитом шляхом здійснення покупок у магазинах, поповненням рахунків мобільних операторів зв`язку та свого карткового рахунку тощо (а.с.68-88).

Відповідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 01.07.2018, наданого банком на підтвердження своїх вимог, станом 25.08.2024 заборгованість складає 74716,68 грн., з яких: 74716,68 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що між сторонами фактично склалися кредитні правовідносини, сторони мали взаємні права та обов`язки із виконання укладеного між ними кредитного договору.

Разом із тим, колегія суддів, повно і всебічно проаналізувавши матеріали справи, доходить висновку, що між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг, що підтверджується анкетою - заявою до договору про надання банківських послуг від 01.07.2018 року, витягом з умови і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank, витяг з тарифів за карткою Momobank, розрахунку заборгованості.

Враховуючи викладене, відсутність заперечень відповідача, колегія суддів вважає, що позовні вимоги АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Таким чином, зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а оскаржуване рішення було ухвалене із порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення районного суду в частині його оскарження скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення по суті заявлених вимог.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну представника Акціонерного товариства "Універсал Банк" - Македона Олександра Сергійовича - задовольнити.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 13 березня 2025 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість про надання банківських послуг від 01 липня 2018 року в сумі 74716, 68 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги 7570 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 21 липня 2025 року

Головуючий суддя : ____________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: ____________________ Одринська Т.В. ___________________В.П.Пікуль