Провадження № 22-ц/812/1274/25 Суддя першої інстанції Паньков Д.А.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 липня 2025 року м. Миколаїв Справа № 484/6356/24

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів Крамаренко Т.В., Локтіонова О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 травня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Панькова Д.А., в залі судового засідання в м. Первомайськ, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Кеш Ту Гоу» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

12 листопада 2024 року Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Кеш Ту Гоу» (далі ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтовано тим, що 06 серпня 2021 року між первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Авіра Груп» (далі ТОВ «ФК Кеш Тк Гоу») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 42516 про надання фінансового кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

Відповідно до пункту 1.1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах:

сума виданого кредиту-3 000 грн;

дата надання кредиту 06 серпня 2021 року;

строк кредиту - 13 днів;

валюта кредиту UAH;

стандартна процентна ставка - 2 % в день або 730 % річних.

Згідно інформаційної довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Платежі онлайн» від 20 травня 2024 року, 06 серпня 2021 року на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 3 000 грн за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , що являється доказом видачі кредитних коштів.

Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 25 червня 2024 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 17 550 грн, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту 3 000 грн; прострочена заборгованість за процентами 14 550 грн.

Відповідачем були зазначені реквізити платіжної банківської карти НОМЕР_1 для перерахування кредитних коштів.

17 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Авіра Груп» та ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» укладено договір факторингу №02-17/02/2022 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Авіра Груп» відступило ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 17 лютого 2022 року до договору факторингу № 02-17/02/2022, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 .

Позивачем на адресу ОСОБА_1 була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором, проте станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена Відповідачем без виконання.

Посилаючись на викладене, ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 17 550 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі становить 3 000 грн, прострочена заборгованість за процентами в розмірі становить 14 550 грн.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 травня 2025 року позов задоволено.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту від 06 серпня 2021 року № 42516 в розмірі 17 550 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі становить 3 000 грн, прострочена заборгованість за процентами в розмірі становить 14 550 грн, судовий збір в розмірі 2 422.40 грн та витрати на професійну правничу допомогу частково в розмірі 5 500 грн, а всього 25 472 грн 40 коп.

Рішення суду мотивовано тим, що підписання кредитного договору свідчить про те, що ОСОБА_1 всі умови цілком зрозумів та своїм підписом письмово підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даних договорів, вільні у виборі контрагента та умов договору.

Доказів, які б заперечували факт перерахування ТОВ «ФК «Авіра Груп» кредитних коштів ОСОБА_1 , останнім та його представником не надано.

Отже, відповідачем отримання коштів за кредитним договором від 06 серпня 2021 року № 42516 не спростовано.

До ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» перейшли всі права щодо права вимоги до відповідача за кредитним договором.

Відповідачем не було надано власного розрахунку заборгованості, а також доказів, які підтверджують повернення позичальником кредиту у розмірі та строки, передбачені кредитним договором, та спростовують правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості.

ОСОБА_1 не надано суду жодних належних та допустимих доказів в спростування доводів позивача.

Не погодившись з рішення суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що інформаційна довідка ТОВ «Платежі онлайн» про перерахування ОСОБА_1 суму кредиту не є належним доказом.

Судом не враховано як фактичні обставини, щодо відсутності підстав для нарахування суми процентів, оскільки матеріалами справи не доведено факту перерахування коштів, так і щодо законності їх нарахування.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, супровід даної справи не потребував вивчення великого обсягу фактичних даних, регулювання даної категорії справи здійснюється невеликим обсягом нормативно-правових актів, справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження.

Підготовка позову у даній справі не вимагала від адвоката великого обсягу роботи, тому стягнута судом сума витрат на правничу допомогу є завищеною та непропорційною до предмету спору.

Від ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» надійшов відзив на апеляційну скаргу. У відзиві позивач зазначав, що вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню та просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

За приписами частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що 06 серпня 2021 року між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 42516, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 3 000 грн строком на 14 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Договір укладено сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно пункту 6.7.1. зазначеного договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства.

Вказаний договір та додатки до нього містять електронний підпис відповідача.

Відповідно до пункту 1.1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах:

Сума виданого кредиту: 3 000 грн

Дата надання кредиту: 06 серпня 2021 року

Строк кредиту : 13 днів

Валюта кредиту:

ОСОБА_2 процентна ставка - 2 % в день або 730 % річних.

Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 25 червня 2024 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 17 550 грн, яка складається з:

-прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі становить 3 000 грн;

-прострочена заборгованість за процентами в розмірі становить 14 550 грн.

Згідно пункту 2.4. Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом.

На виконання вимог пункту 2.4. кредитного договору Відповідачем були зазначені реквізити платіжної банківської карти НОМЕР_1 для перерахування кредитних коштів (частина 7 кредитного договору).

На підтвердження виконання Товариством пункту 2.4 Кредитного договору, позивач надає інформаційну довідку ТОВ «Платежі онлайн» від 20 травня 2024 року, відповідно до якого 06 серпня 2021 року на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 3 000 грн за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , що є доказом видачі кредитних коштів.

Умовами пункту 6.1 Договору Цей Договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до пункту 6.2 сторона несе повну відповідальність за правильність вказаних ними у Договорі реквізитів, і зобов`язується своєчасно у письмовій формі, по електронній пошті, повідомляти іншу Сторону про їх зміну, а у разі неповідомлення - несе ризик настання пов`язаних із цим несприятливих наслідків.

17 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «Авіра Груп»» та ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» укладено договір факторингу № 02-17/62/2022, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати клієнту грошові кошти за плату, а клієнт зобов`язується відступити фактору свої права грошової за кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників. Згідно витягу з додатку до договору позивач набув права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 42516 в розмірі 17 550,00 грн.

21 травня 2024 року на адресу ОСОБА_1 була направлена вимога про погашення заборгованості за Кредитним договором від 06 серпня 2021 року № 42516, проте станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена відповідачем без виконання.

За вимогами статей 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи відповідачки, викладені в апеляційній скарзі, звертає увагу на таке.

Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема із договорів.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 ЦК України).

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

При цьому, в частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Встановивши обставини справи та визначившись з характером спірних правовідносин, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність позивачем факту укладання між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та відповідачем кредитного договору від 06 серпня 2021 року і невиконання позичальником свого обов`язку зі своєчасного повернення заборгованості за тілом кредиту та процентами за користування кредитними коштами, тому суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів на підтвердження укладення відповідачем кредитного договорі від 06 серпня 2021 року є неприйнятними з огляду на таке.

Як встановлено матеріалами справи 06 серпня 2021 року між первісним кредитором ТОВ «ФК «Авіра Груп», правонаступником якого являється ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 42516 про надання фінансового кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір Відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні статей 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору.

Клієнт ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , з яким укладено договір від 06 серпня 2021 року № 42516 ідентифікований ТОВ «ФК «Авіра Груп» Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора):здійснювалося в інформаційно-телекомунікаційній системіhttps://www.aviracredit.com.ua/(одноразовий ідентифікатор - KL9047дата відправки ідентифікатору позичальнику 06 серпня 2021 року,номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатором 03.

При цьому відповідач зазначив свої персональні дані, зокрема, прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, громадянство, паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків, місце реєстрації та місце фактичного проживання, номер мобільного телефону, електронну адресу, номер банківського розрахунку. Кредитором за вказаними даними здійснена перевірка, верифікація за телефоном та прийнято рішення від 06 серпня 2021 року на отримання кредиту з відповідними умовами кредитування.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Таким чином, Кредитний договір від 06 серпня 2021 року № 42516, був підписаний позичальником з використанням електронного підпису, що підтверджується даними про його введення у електронній системі особи-кредитора, та відображається безпосередньо в тексті договору символів надісланого Позичальнику цифрового підтвердження.

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. ( частина 3 статті 83 ЦПК України).

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подано в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтовує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї (частина 1 статті 84 ЦПК України).

Статтею 88 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що відповідачем не спростовано відповідними доказами, що дії позикодавця по укладенню зазначеного кредитного договору виконувались не відповідачем, а без його згоди іншими особами

Не заслуговують на увагу й твердження скаржника про недоведеність позивачем перерахування кредитних коштів відповідачу, оскільки відповідно пункту 2.2. Договору кредитні кошти надають позичальнику шляхом безготівкового переказу на платіжну картку, що зазначив позичальник.

На виконання умов кредитного договору відповідачу ТОВ «Платежі онлайн» було перераховано кредитні кошти на платіжну картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 в сумі 3 000,00 грн, що підтверджується інформаційною довідкою цього товариства.

Відповідач не спростував належними доказами факту отримання ним кредитних коштів, зокрема, не надав суду доказів на спростування того, що кредитні кошти перераховувались не на його картку.

Щодо незгоди скаржника з розміром нарахованих процентів та розрахунком заборгованості, то слід зазначити таке.

Згідно з підпунктом 1.3. Договору проценти за користування кредитом клієнт сплачує Товариству 912.5% річних від суми кредиту в розрахунку 2.5% за добу. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована.

Згідно із пунктом 2.3. Договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахїування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. У випадку прострочення погашення кредиту проценти нараховуються і за період прострочення, але не більше 18- календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки.

Встановлено, що відповідач не здійснював платежів за договором у визначений строк 14 днів, тобто до 19 серпня 2021 року (пункт 1.2. Договору), а тому за умовами підпункту 2.3. Договору відбулася автопролонгація, яка не може перевищувати 180 днів.

Скаржник, стверджуючи, що нарахування процентів відбувалося поза межами строку кредитування, встановленого у договорі, не врахував, що умовами цього ж договору передбачена автопролонгація у випадку неповернення кредитних коштів.

Отже, розмір нарахованих процентів відповідає укладеним умовам кредитного договору, а розрахунок заборгованості є відображення розрахунків відповідно до таких умов.

Будь-яких доказів на спростування розрахунків позивача, позичальником не надано.

Скаржник в апеляційній скарзі посилається на судові рішення Верховного Суду, зокрема, постанови: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16, від 23 березня 2018 року у справ № 444/9519/12, від 13 липня 2022 року у справі №363/1834/17, стверджуючи, що судом першої інстанції при ухвалені оскаржуваного рішення, висновки, викладені у цих постановах, не застосовані. Між тим, перелічені скаржником судові рішення були ухвалені за іншими обставинами справи, ніж ті, що встановлені у справі, що переглядається.

За наведеного, колегія суддів вважає, що доводи скарги правильних висновків суду не спростовують.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Щодо доводів апеляційної скарги стосовно незгоди з розміром визначених судом першої інстанції витрат на професійну правничу допомогу, то слід зауважити наступне.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких віднесено, зокрема, й витрати на професійну правничу допомогу (частина 1, 3 статті 133 ЦПК України).

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмово ви в позові на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частини 1, 2 статті 141 ЦПК України).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При розгляді справи в суді першої інстанції ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» просило суд стягнути з ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 500 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано: копію акту про отримання правової допомоги від 13 грудня 2024 року; копію платіжної інструкції від 13 грудня 2024 року № 3 3933 на суму 10 500 грн; копію рахунку від 13 грудня 2024 року; копію довіреності від 29 грудня 2023 року

За змістом вищевказаних документів вбачається, що професійна правнича допомога надана на загальну суму 10 500 грн за наступні послуги при розгляді справи в суді першої інстанції: зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості 1 год, 2 000 грн; складання та подання до суду позовної заяви 2,5 год, 5 000грн; інші клопотання, заяви до суду, складання процесуальних документів, моніторинг «Єдиного державного реєстру судових рішень» щодо процесуального статусу судової справи 1,5 год 3 000 грн; канцелярській витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції 500 грн .

Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 500 грн.

При цьому судом було враховано співмірність та розумність розміру судових витрат, враховано конкретні обставини справи, її складність та виконання адвокатом роботи.

В питанні критеріїв оцінки розміру таких витрат слід врахувати висновки Великої Палати у справі № 755/9215/15-ц. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу слід врахувати висновки Великої Палати від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо розміру стягнутих з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» витрат на професійну правничу допомогу, оскільки розмір витрат, визначений судом першої інстанції, є обґрунтованим і відповідає фактичним витратам на правничу допомогу.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої , а також розподілу витрат по сплаті судового збору, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відсутні.

Керуючись статтями 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді: Т.В. Крамаренко

О.В. Локтіонова

Повне судове рішення складено 22 липня 2025 року.