Справа № 202/365/25
Провадження № 2/202/1854/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

24 липня 2025 року Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі:

головуючого судді Мачуського О.М.

за участю секретаря судового засідання Карасьової Г.І.,

представника позивача адвоката Гафича І.І.,

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Лебідя О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпра в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія „ПЗУ Україна», ОСОБА_1 , про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної події,-

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2025 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія „ПЗУ Україна», ОСОБА_1 , про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної події.

Мотивуючи позовні вимоги представник позивача адвокат Гафич І.І. зазначив, що 10.07.2024 року о 13.30 год. в м. Дніпро в результаті ДТП, винуватцем якого визнано водія ОСОБА_1 , автомобілю ОСОБА_2 SUBARU FORESTER, д.н.з. НОМЕР_1 завдано матеріальних збитків.

Позивач письмово повідомив ПРАТ СК «ПЗУ Україна», як страхувальника автомобіля винуватця, та надав всі необхідні документи.

20.10.2024 на рахунок Позивача без узгодження було зараховано часткове страхове відшкодування у розмірі 78 652 грн. 11 коп.

Вказане відшкодування не покриває реальних збитків, спричинених ДТП.

Крім того, у зв`язку з ДТП, авто Позивача було пошкоджено до стану, який не дозволяв його використовувати за призначенням, у зв`язку з чим Позивач був змушений змінювати свій образ життя та останньому завдано моральну шкоду.

Позивач, з урахуванням змінених позовних вимог, просив суд стягнути з відповідача ПАТ «СК ПЗУ Україна» недоплачене страхове відшкодування в розмірі 46 590 грн. 66 коп., та з відповідача ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10 000 грн., а також з обох відповідачів судові витрати.

Представник ПАТ «СК ПЗУ Україна» - Гуменюк О.О. до суду надіслала відзив, в якому заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що згідно Постанови Індустріального районного суду м. Дніпра від 17.09.2024 по справі № 202/10699/24, 10.07.2024 року о 13.30 год. в м. Дніпро, на перехресті нерівнозначних доріг пр. Слобожанський - вул. в. Сухомлинського, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем KIA CERATO д.н.з. НОМЕР_2 не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1, не надав дорогу і зіткнувся з слідувавшим по головній дорозі автомобілем SUBARU FORESTER, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі пошкоджені, визнано винуватцем ОСОБА_1 згідно ст. 124 КУпАП.

У відповідності до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільно-правова відповідальність власника ТЗ автомобілем KIA CERATO д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_1 застрахована в ПрАТ «СК ПЗУ Україна» згідно Полісу №EP.219707409 від 04.03.2024. Строк дії Полісу 00:00 05.03.2024 по 24:00 04.03.2025 включно. Страхова сума згідно Полісу за шкоду заподіяну майну становить 160 000,00 грн.; Франшиза - 3200,00 грн.

23.08.2024 Позивач звернувся до Відповідача-1 з повідомленням про дорожньо- транспортну пригоду та заявою про страхове відшкодування у порядку, визначеному ст. 35 Закону.

На виконання вимог Закону, представник Страховика оглянув пошкоджений транспортний засіб SUBARU FORESTER, д.н.з. НОМЕР_1 . Згідно Протоколом технічного огляду КТЗ від 13.09.2024 за результатами огляду зафіксовано та описано 23 пошкодження КТЗ 24.04.2024.

За результатами Звіту № S0S_-45 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу» від 14.01.2025 p., що виконав незалежний оцінювач ОСОБА_3 , який здійснює професійну діяльність на підставі кваліфікаційного свідоцтва оцінювача МФ № 6089 від 07.06.2008, визначив вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Subaru Forester 2,5 XT 5МТ реєстраційний номер НОМЕР_3 на 10.07.2024, що становить 109 167 грн. 01 коп. (включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали фарбування).

Таким чином, згідно Страхових актів № 46386/1 від 19.09.2024 та №46386/2 від 20.01.2025, ПрАТ «СК ПЗУ Україна», керуючись нормами цього Закону, прийняла вмотивоване рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 93 393, 34 грн. (109 167,01 грн. - 12 573,67 грн. - 3 200,00 грн.), де:

109 167,01 грн. - вартість збитків згідно Звіту № S0S_-45 від 14.01.2025 із застосування коефіцієнту фізичного зносу (0,7);

12 573,67 грн. - ПДВ, що не враховується в розмір страхового відшкодування на підставі ст. 36.2 Закону, якою визначено якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість;

3 200,00 грн. - франшиза згідно Полісу.

Належним чином визначений розмір страхової виплати згідно ст. 22.1 та ст. 36.2 Закону, був виплачений Відповідачем-1 на користь Позивача двома платежами, що підтверджується платіжною інструкцією від 20.09.2024 N 00126534 на суму 78 702,11 грн. та від 21.01.2025 N 00134671 на суму 14 691,23 грн.

Таким чином, в межах Полісу №EP.219707409, Відповідач-1 виконав повністю вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та сплатив на користь Позивача страхове відшкодування 93 393, 34 грн.

З урахуванням наведеного, представник просив відмовити у задоволення позовних вимог до страхової компанії.

Ухвалою суду від 13 січня 2025року справу прийнято та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 07 квітня 2025 року задоволено клопотання представника відповідача ПрАТ «СК ПЗУ Україна» - адвоката Гуменюк О.О. та представника позивача ОСОБА_2 адвоката Гафича І.І. та призначено судово-автотоварознавчу експертизу по справі. Провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 11 червня 2025 року поновлено провадження по цивільній справі у зв`язку з надходженням висновку експерта.

Представник позивача адвокат Гафич І.І. у судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Лебідь О.П. в судовому засіданні зазначив, що відповідач не заперечує проти позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, але в розмірі 1000 грн.

Представник відповідача ПАТ «СК ПЗУ Україна» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату та час судового засідання.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у справі № 202/10699/24 від 17.09.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за наступних обставин:

ОСОБА_1 10.07.2024 року о 13.30 год. в м. Дніпро, на перехресті нерівнозначних доріг пр. Слобожанський - вул. в. Сухомлинського, керуючи автомобілем KIA н.з. НОМЕР_2 не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1, не надав дорогу і заткнувся з слідувавшим по головній дорозі автомобілем Субару н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі пошкоджені, а ОСОБА_2 та пасажир ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження. Рішення набрало законної сили.

Цивільно-правова відповідальність власника ТЗ автомобілем KIA CERATO д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_1 застрахована в ПрАТ «СК ПЗУ Україна» згідно Полісу №EP.219707409 від 04.03.2024. Страхова сума згідно Полісу за шкоду заподіяну майну становить 160 000,00 грн.; Франшиза - 3200,00 грн.

23.08.2024 Позивач звернувся до страхової компанії з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про страхове відшкодування.

Представник Страховика оглянув пошкоджений транспортний засіб SUBARU FORESTER, д.н.з. НОМЕР_1 , що зафіксовано Протоколом технічного огляду КТЗ від 13.09.2024 року.

ПрАТ «СК ПЗУ Україна» на підставі Звіту про оцінку прийняло рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 93 393, 34 грн.

Визначений розмір страхової виплати був виплачений Відповідачем-1 на користь Позивача двома платежами, що підтверджується платіжною інструкцією від 20.09.2024 N 00126534 на суму 78 702,11 грн. та від 21.01.2025 N 00134671 на суму 14 691,23 грн.

Правовідносини виникли із зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, в частині невиконання в повному обсязі страховиком обов`язку відшкодувати у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи,що врегульовано нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон України № 1961-IV).

Статтею 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон України № 1961-IV).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 зазначеного Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закон України № 1961-IV).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе, у межах суми страхового відшкодування, виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди в межах суми страхового відшкодування.

Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року № 14-176цс18.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон України № 1961-IV) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно п.п. 34.2, 34.4 ст. 34 Закон України № 1961-IV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закон України № 1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Статтею 36 Закон України № 1961-IV встановлено, що страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою (п. 36.1 ст. 36 Закон України № 1961-IV).

В ході судового розгляду встановлено, що між сторонами фактично виник спір щодо розміру страхового відшкодування.

Так, страхова компанія при виплаті страхового відшкодування користувалось Звітом № S0S -45 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу» від 14.01.2025 p., що виконав незалежний оцінювач ОСОБА_3 , який здійснює професійну діяльність на підставі кваліфікаційного свідоцтва оцінювача МФ № 6089 від 07.06.2008 р. Оцінювач визначив вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Subaru Forester 2,5 XT 5МТ реєстраційний номер НОМЕР_3 на 10.07.2024, що становить 109 167 грн. 01 коп. (включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали фарбування).

Разом з тим, згідно висновків Звіту №838/08-24 від 20.09.2024 р., наданих позивачем, визначено ринкову вартість КТЗ SUBARU FORESTER, д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску з пробігом 310 147 км. до ДТП 10.07.1024 року - 274 899, 19 грн.; визначено вартість в пошкодженому стані (після ДТП) - 152 375, 14 грн. Вартість відновлювального ремонту 285 944,74 грн.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Одним з засобом доказування є, зокрема, висновки експертів.

Відповідно до висновку Експерта № 953-25 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи встановлено, що ринкова вартість колісного транспортного засобу марки SUBARU FORESTER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_4 , без урахування аварійних пошкоджень на дату дорожньо-транспортної події - 10 липня 2024 року складала: 280 211,60 грн.

Вартість колісного транспортного засобу марки SUBARU FORESTER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_4 , в пошкодженому стані, після дорожньо- транспортної події, що мала місце 10 липня 2024 року складала: 140 277,60 грн..

Відповідно до мотивувальної частини експертизи, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу SUBARU FORESTER становить 323 431,13 грн., що робить економічно недоцільним його відновлення, а отже матеріальний збиток завданий автомобілю Позивача в результаті ДТП становить 280 211,60 грн.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України № 1961-IV визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 28 Закону України № 1961-IV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Статтею 29 Закону України № 1961-IV встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України № 1961-IV.

Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди (п. 30.1 ст. 30 Закону України № 1961-IV)

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (п. 30.2 ст. 30 Закону України № 1961-IV)

Отже, передбачено лише дві підстави, коли транспортний засіб вважається фізично знищеним: у випадку, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим.

Враховуючи викладене, суд виходить з того, що у спірному випадку у страховика виник обов`язок з відшкодування різниці між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, оскільки відповідно до наданих суду доказів, здійснення відновлювального ремонту автомобіля SUBARU FORESTER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є економічно недоцільним, тому що вартість такого ремонту перевищує вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, з урахуванням висновку судового експерта, матеріальний збиток, який підлягає сплаті Позивачу з боку страховика складає:

280 211,60 (вартість до ДТП) 140 277,60 (Вартість після ДТП) 93 393,34 (сума виплаченого відшкодування) 3200 грн. (франшиза) = 43 340,66 грн.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія „ПЗУ Україна» підлягають частковому задоволенню.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_1 , суд зазначає наступне:

Відповідно до частини першої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб (частина третя статті 23 ЦК України).

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина перша статті 1167 ЦК України).

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Встановлено, що внаслідок ДТП та винних дій ОСОБА_1 автомобіль Позивача було значно пошкоджено, останній не міг користуватись ним, змушений був змінювати свій життєвий розклад та вживати активних дій на відновлення свого порушеного права.

Разом з тим, суд зазначає, що тривалість часу (рік) протягом якого Позивач не може користуватись належним йому майном не пов`язано з діями саме ОСОБА_1 , а викликано недостатнім страховим відшкодуванням з боку страхової компанії, на що ОСОБА_1 впливати не може.

З урахуванням характеру й обсягу моральних страждань та переживань, понесених внаслідок пошкодження майна, вимушених змін у житті позивача, суд вважає, що заподіяна моральна шкода в загальному обсязі 3 000 грн. відповідає принципами розумності та справедливості.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням задоволених позовних вимог, з відповідачів підлягає стягненню на користь держави судовий збір у такому розмірі: з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія „ПЗУ Україна» - 1 211,2 грн., з ОСОБА_1 - 1 211,2 грн. (мінімальна ставка судового збору за кожну майнову вимогу подану фізичною особою),

Також, представником позивача заявлено про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на підготовку поданого до суду Звіту про оцінку №838/08-24 від 20.09.2024 р. в розмірі 4500,00 гривень а також вартість сплаченого експертного дослідження № 953-25, проведеного під час розгляду справи, у розмірі 16 963, 20 грн..

Частиною 6 статті 139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Стороною позивача на підтвердження понесених витрат на проведення досліджень надано платіжну інструкцію № 0.0..1 від 02.08.2024 року та № 2.126792695.1 від 03 травня 2025 року.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

З урахуванням наведеного, оскільки позовні вимоги в частині, яка була предметом експертних досліджень підлягають задоволенню, на користь позивача підлягають стягненню з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія „ПЗУ Україна» витрати на підготовку експертного висновку та проведення експертизи в розмірі 21 463, 20 гривень.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія „ПЗУ Україна», ОСОБА_1 , про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної події задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія „ПЗУ Україна», , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , суму несплаченого страхового відшкодування в розмірі 43 340, 66 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 моральну шкоду у розмірі 3 000 грн..

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія „ПЗУ Україна», , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , судові витрати на підготовку експертного висновку та проведення експертизи в розмірі 21 463, 20 гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія „ПЗУ Україна», , на користь держави судовий збір у розмірі 1 211,2 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь держави судовий збір у розмірі 1 211,2 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Мачуський