23.07.2025 Єдиний унікальний номер 205/4184/25
Єдиний унікальний номер 205/4184/25
Провадження № 2/205/2904/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18 березня 2025 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2025 року позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2025 року подружжю було надано строк для примирення два місяці.

Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 27 червня 2025 року провадження по справі у зв`язку з закінченням строку для примирення було поновлено.

Позивач у своєму позові посилався на те, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 15 грудня 2012 року, від сумісного життя мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння, різність характерів, поглядів на життя, ведення спільного господарства, що призвело з часом до взаємного відчуження, втрати почуття любові, поваги та довіри. З початку 2024 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. Сім`я розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем. Спір стосовно сумісно нажитого майна на теперішній час відсутній. Просив шлюб розірвати.

Відповідачці ОСОБА_2 копію ухвали судді про відкриття провадження по справі, копію позову з додатками було направлено поштою. У своєму відзиві на позовну заяву зазначила, що всупереч твердженням позивача до теперішнього часу проживають разом, ведуть спільне господарство, мають спільний бюджет, у вільний час позивач проводить дозвілля разом з родиною. Вважає, що в родині виникли тимчасові труднощі, які можливо владнати. Просила у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 15 грудня 2012 року, який було зареєстровано Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1695 (а.с. 3). Від сумісного життя мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Сімейні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння, різність характерів, поглядів на життя, ведення спільного господарства, що призвело з часом до взаємного відчуження, втрати почуття любові, поваги та довіри. Позивач стверджує, що з початку 2024 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо, відповідачкою ці обставини заперечуються.

Сім`я розпалася та поновлена бути не може. Строк для примирення, наданий судом, до позитивних наслідків не призвів, примирення між сторонами не відбулося. Позивач у своїй заяві до суду від 26 червня 2025 року наполягав на розірванні шлюбу.

На підставі ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщобуде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що примирення між подружжям не відбулося, позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, а примушування особи до перебування у шлюбі за відсутності її добровільної згоди не є припустимим, подальше збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачем, спір щодо сумісно нажитого майна на теперішній час відсутній, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати, питання про зміну прізвища відповідачці не вирішувати, оскільки думка з цього приводу нею висловлена не була.

Не заслуговують на увагу посилання відповідачки на те, що сім`я існування не припинила, а тому відсутні підстави для задоволення позову, оскільки позивач звернувся з відповідним позовом до суду, від якого не відмовився, навпаки у своїй заяві від 26 червня 2025 року повідомив суду, що примирення не відбулося і наполягав на розірванні шлюбу.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір на загальну суму 1 211 гривень 20 коп, який з урахуванням задоволення позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, ч. 1 ст. 141, ст. ст. 263, 264, ч.ч. 1-7 ст. 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), зареєстрований 15 грудня 2012 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1695, розірвати.

Питання про зміну прізвища не вирішувати.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1 211 гривень 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя