ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 766/3877/24 Головуючий в суді І інстанції Ус О.В.
Провадження № 22-ц/819/492/25 Доповідач Кутурланова О.В.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Кутурланової О.В.,
суддів:Воронцової Л.П.,
Склярської І.В.,
секретарОлійник К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Ус О.В. від 28 квітня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія», третя особа: Акціонерне товариство «Херсонобленерго», про відновлення постачання електричної енергії,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія», третя особа: Акціонерне товариство «Херсонобленерго», про відновлення постачання електричної енергії.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19 березня 2024 року відкрито провадження по даній цивільній справі.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03 грудня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

28.04.2025 року від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, заявленого ним до ТОВ «Херсонська обласна енергопостачальна компанія», третя особа: АТ «Херсонобленерго» про відновлення постачання електричної енергії шляхом зобов`язання АТ «Херсонобленерго» до набрання рішенням у цій справі законної сили відновити підключення до електричної мережі нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 (енергетичний ідентифікаційний код точки: 62Z347).

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що у квітні 2024 року він звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони АТ «Херсонобленерго» до набрання законної сили рішенням суду у справі відключати від зовнішньої електричної мережи електричну мережу нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 (енергетичний ідентифікаційний код точки: 62Z347).

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.05.2024 року у задоволенні заяви відмовлено.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 23.07.2024 року вказану ухвалу суду першої інстанції залишено без змін, при цьому зазначено, що ухвала суду про відкриття провадження у справі відповідно до п.7.11 ПРРЕЕ є достатньою та самостійною підставою для продовження електропостачання та/або його відновлення до вирішення спору по суті.

Однак, всупереч обізнаності відповідача та третьої особи про відкриття провадження у справі та її розгляд по суті, АТ «Херсонобленерго» не вчинило жодних дій, визначених чинним законодавством, направлених на недопущення порушення положень п.7.11 ПРРЕЕ, а навпроти надіслало на його адресу повідомлення №21/10-002339 про припинення розподілу електричної енергії, а 14.03.2025 року відключило всі належні йому приміщення від електричної мережі міста, чим унеможливило відновлення постачання електричної енергії до його приміщень за рішенням суду у разі задоволення його позову.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28 квітня 2025 року у задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Суд зазначив про необхідність звернути увагу Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» та Акціонерного товариства «Херсонобленерго», що ухвала Херсонського міського суду Херсонської області від 19 березня 2024 року про відкриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Херсонська обласна енергопостачальна компанія", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: АТ "Херсонобленерго" про відновлення постачання електричної енергії споживачу, відповідно до п.7.11 ПРРЕЕ, які затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 є достатньою та самостійною підставою для продовження здійснення електропостачання та/або його відновлення до вирішення спору по суті, на що вже звернуто увагу в постанові Херсонського апеляційного суду від 23.07.2024 року у цій справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність, необґрунтованість ухвали суду та вважаючи її такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким його заяву про забезпечення позову задовольнити у повному обсязі.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Херсонська обласна енергопостачальна компанія», посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність ухвали, просив скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

На розгляд справи до суду апеляційної інстанції Гончаренко В.А. та представник ТОВ «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» не з`явилися, від них надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За таких обставин, апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 та представника ТОВ «Херсонська обласна енергопостачальна компанія», оскільки їх явка у судове засідання обов`язковою не визнавалась, від Гончаренка В.А. та представника ТОВ «Херсонська обласна енергопостачальна компанія», надійшла заява про розгляд справи без їх участі, а відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце її розгляду не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, пояснення представника АТ «Херсонобленерго», перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки предметом спору у даній справі є питання правомірності припинення постачання електричної енергії з підстав порушення споживачем ОСОБА_1 Правил роздрібного ринку електричної енергії та умов договору про постачання електричної енергії, наявність яких позивач заперечує, тому ухвала суду про відкриття провадження відповідно до п.7.11 ПРРЕЕ є достатньою та самостійною підставою для продовження здійснення електропостачання та/або його відновлення до вирішення спору по суті.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитися з зазначеним висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України передбачено види забезпечення позову, якими є:

- накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

- накладення арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

- заборона вчиняти певні дії;

- встановлення обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

- заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

- зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

- зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

- зупинення митного оформлення товарів чи предметів;

- арешт морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

- іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п.7.11 Правил роздрібного ринку електричної енергії на період розгляду судом спірних питань щодо порушення споживачем цих Правил та/або умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами, припинення електропостачання такого споживача, пов`язане з оскаржуваним фактом порушення, не здійснюється за умови своєчасного надання споживачем до моменту відключення відповідної ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду. Відкриття провадження у справі після факту відключення споживача є підставою для відновлення електропостачання.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Згідно роз`яснень, даних у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

У правових висновках, наведених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними для захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Подібні правові висновки сформульовані також у постановах Верховного Суду від 10 листопада 2020 року у справі №910/1200/20 та від 31 січня 2023 року у справі №295/5244/22.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позовних вимог є зобов`язання відповідача ТОВ «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» відновити постачання електричної енергії до нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 .

У своїй заяві позивач вказує про необхідність забезпечення позову у обраний ним спосіб з метою відновлення на період розгляду справи свого порушеного права зі сторони відповідача, неправомірні дії якого призвели до незаконного відключення належних позивачу нежитлових приміщень від електричної мережі міста, що суперечить приписам п.7.11 ПРРЕЕ.

Як встановлено судом, у травні 2024 року ОСОБА_1 звертався до суду з заявою про забезпечення позову по даній справі шляхом заборони АТ «Херсонобленерго» до набрання рішенням у цій справі законної сили відключати від зовнішньої електричної мережи електричну мережу нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16 травня 2024 року, залишеною без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 23 липня 2024 року, у задоволенні заяви відмовлено та зазначено, що предметом спору у даній справі є питання щодо правомірності припинення постачання електричної енергії з підстав порушення споживачем ОСОБА_1 . ПРРЕЕ та умов договору про постачання електричної енергії, тому ухвала суду про відкриття провадження у справі відповідно до п.7.11 ПРРЕЕ є достатньою та самостійною підставою для продовження здійснення електропостачання та/або його відновлення до вирішення спору по суті.

Проте, незважаючи на наявність зазначених судових рішень, в порушення вимог п.7.11 ПРРЕЕ, під час перебування даної справи на розгляді в суді першої інстанції, відповідач не вжив передбачених чинним законодавством дій задля недопущення порушень п.7.11 ПРРЕЕ, наслідком чого стало відключення 14 березня 2025 року Акціонерним товариством «Херсонобленерго» належних позивачу нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 від електричної мережі міста.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

Забезпечення позову - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (постанова Верховного Суду від 06 грудня 2023 року у справі № 199/5431/20 (провадження № 61 - 2081св23)).

У даній справі мета застосування положень пункту 7.11 ПРРЕЕ, з урахуванням того, що відповідач та третя особа в позасудовому порядку не вчиняють належних дій на виконання положень цього пункту, збігається із метою забезпечення позову, а тому його реалізацію необхідно здійснювати в межах відповідного спору до ухвалення судового рішення по суті справи.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для забезпечення позову у обраний позивачем спосіб, оскільки це буде відповідати завданням та основним засадам судочинства.

До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в ухвалі від 28 травня 2025 року у справі №344/13201/23.

При цьому, Верховним Судом констатовано, що окреме застосування пункту 7.11 ПРРЕЕ призводить до виникнення інших судових спорів у справах за позовами споживачів до електропостачальників, що не відповідає розумності строків розгляду справи судом та принципу процесуальної економії.

У зв`язку зі зверненням споживача послуг до суду за захистом своїх прав відсутній інший механізм, ніж забезпечення позову, для практичного застосування пункту 7.11 ПРРЕЕ, оскільки відповідач не виконує вимоги пункту 7.11 ПРРЕЕ в межах ініційованого спору. Такий шлях вирішення питання про забезпечення позову захистить позивача від дій, направлених на звернення до суду за захистом своїх прав в рамках іншого судового процесу.

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновків про обгрунтованість доводів апеляційної скарги та наявність підстав, визначених ст.376 ЦПК України для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції з постановленням нового судового рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у обраний ним спосіб.

Враховуючи, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, то питання відшкодування судових витрат за подання апеляційної скарги, відповідно до ст.141 ЦПК України, вирішується судом першої інстанції по завершенню розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376,381,382,383,384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 28 квітня 2025 року скасувати та постановити по справі нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія», третя особа: Акціонерне товариство «Херсонобленерго», про відновлення постачання електричної енергії задовольнити.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Херсонобленерго» (, що зареєстроване за адресою: м.Херсон, вул.Пестеля, 5) до набрання рішенням у цій справі законної сили відновити підключення (підключити) до електричної мережі міста Херсона електричну мережу нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 (енергетичний ідентифікаційний код точки: 62Z347), які належать на праві власності ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 22 липня 2025 року.

Головуючий О.В.Кутурланова

Судді: Л.П.Воронцова

І.В.Склярська