Справа № 344/6604/21
Провадження № 6/344/366/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Атаманюка Б.М.,

секретаря Солонинко С.А.

за участі

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника- адвоката Венгринюка Ю.В.,

представника позивача адвоката Мисник Н.В.,

представника виконавчої служби Валевського О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Венгринюка Юрія Володимировича, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , про встановлення або зміну способу та порядку виконання рішення суду (відстрочення примусового виконання) по справі 344/6604/21 за позовом громадянина Королівства Іспанія Гонсалес Гутієррес Хуан Педро в інтересах якого виступає Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Переріслянської сільської ради ОТГ, про забезпечення повернення малолітньої дитини до Королівства Іспанія,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Венгринюк Юрій Володимирович, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , 17.06.2025 звернувся в суд із заявою про встановлення або зміну способу та порядку виконання рішення суду по справі 344/6604/21 за позовом громадянина Королівства Іспанія ОСОБА_2 в інтересах якого виступає Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Переріслянської сільської ради ОТГ, про забезпечення повернення малолітньої дитини до Королівства Іспанія.

На обґрунтування заяви посилається на те, що 12.10.2023 ВПВР УЗПВР в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного МРУ МЮ відкрито виконавче провадження за №73016637, де боржником виступає ОСОБА_1 , а стягувачем - ОСОБА_2 . Станом на сьогодні, рішення судів, не виконані з огляду на те, що позивач не бере активну участь у реалізації виконання судових рішень з предмету спору, не цікавиться своєю малолітньою дитиною, не підтримує жодних контактів із відповідачкою ОСОБА_1 , не порушує питання щодо спільної участі у вихованні малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та жодним чином не сприяє виконанню рішень судів щодо повернення своєї малолітньої дитини до Королівства Іспанії. Відповідно до довідки №32 від 13.05.2025 року, виданої ГО «Спортивний клуб таеквондо І.Т.Ф. «Данищук Тім», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тренується у секції Таеквон-До на базі ліцею №3 Івано-Франківської міської ради. Згідно із довідкою від 14.05.2025 року Центру раннього розвитку дитини «Манюсики ІФ», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує цей центр з 01.07.2024 року по сьогоднішній день. Відповідно до довідки 3 01/05-25 від 15.05.2025 року, виданої фізичною особоюпідприємцем ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує Навчальний центр міжнародної мовної школи «Англійська Хелен Дорон» двічі на тиждень з 24.09.2024 року по сьогоднішній день. Відповідно до висновку Центру психологічної допомоги «Серденько» ТОВ «Серденько» від 28.05.2025 року щодо визначення психологічної характеристики психоемоційного стану та сімейних відносин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було встановлено наступне: Під час психодіагностичного обстеження хлопчик проявив комунікабельність. Емоційний фон під час обстеження не стійкий, імпульсивний. Він не охоче співпрацював із спеціалістом, давав розгорнуті відповіді на ті теми, що його цікавили, виконував завдання не охоче. Неуважний, багато імпровізував, непосидючий. Спостерігалась періодична яскрава емоційна реакція, яка стосувалась цікавих хлопцю тем. Наявне адекватне сприйняття ситуації. Розповідь не логічна. Із бесіди з хлопчиком було встановлено, що Тадею 6 років, він відвідує школу. Друзів наразі не має. Мешкає з мамою, бабусею та дідусем, з якими він найбільше любить проводити час. Це найближчі для нього люди, до яких він демонструє прихильність, почуття безпеки та довіри. Розповідає, що з мамою їм подобається разом дивитися мультики, гуляти, їздити на відпочинок у гори. Щодо батька, ОСОБА_5 каже: «у мене немає тата, він хоче маму вбити. І мене вкрасти в мами». За словами хлопчика, у свідомому віці з батьком не бачився і не спілкується. Він не бажає контакту з ним, висловлює стійке заперечення можливості спілкування, відмовляється називати його татом, використовуючи замість цього термін «іспан». Він знає про можливість приїзду батька та говорить: «тоді треба буде їхати в поліцію і його в суд здати». Ці висловлювання можуть свідчити про сильний страх, тривогу та внутрішню потребу захисту себе та матері. ОСОБА_6 стверджує, що батько хоче його забрати, і каже: «я не його дитина». У висловлюваннях дитини часто простежуються ворожість і навіть ненависть: він каже, що ненавидить тата, при цьому демонструє підвищену емоційну збудженість і агресивні реакції, коли розмова стосується батька. Особливу тривогу викликають відповіді, що стосуються батька. Тадео прямо зазначає: «я не буду відповідати, я не люблю тата», демонструючи емоційне відчуження. Він додає: «я був змушений його вбити (уявного тата)» агресивна фантазія вказує на глибоке внутрішнє неприйняття, гнів. Загалом відповіді Тадео вказують на підвищену тривожність, емоційну вразливість, внутрішню розгубленість і переживання, пов`язані міжособистісними конфліктами й можливою травматизацією у взаєминах із батьком. За допомогою методики Рене Жиля вдалось встановити, що Тадео обрав місце для себе справа від мами на першому зображенні. Це свідчить про його емоційну орієнтацію на матір, прагнення бути поруч із нею, відчувати захищеність і підтримку. На другому зображенні хлопчик знову обирає місце справа від мами. Повторюваність вибору підсилює висновок про маму як провідну фігуру прив`язаності, яка викликає у Тадео відчуття стабільності та безпеки. На третьому зображенні Тадео зображає себе справа від мами, але на відстані двох стільців від тата. Така дистанція може свідчити про емоційну віддаленість, напругу або уникання контакту з батьком. Це підкреслює емоційне зміщення у сторону матері. На четвертому зображенні, де хлопчик самостійно розміщував всю сім`ю за столом, він посадив себе у центрі, обличчям до всіх. Це може свідчити про потребу в контролі над ситуацією, бажання бути учасником усіх процесів у родині та бачити всіх водночас. Маму він посадив зліва, дідуся біля мами, бабусю навпроти себе. Це може свідчити про комфортне сприйняття бабусі та дідуся, емоційну близькість до них. Тата Тадео не захотів зображати така позиція може символізувати заперечення його як члену сім`ї, емоційний спротив, гнів або страх, пов`язаний із татом. Загалом, Тадео демонструє сильну емоційну прив`язаність до мами, потребу в захисті, довіру до бабусі та дідуся, відсутність прийняття батька та прагнення до емоційного контролю у міжособистісних зв`язках. Загалом у Тадео спостерігається високий рівень тривожності з багатоплановою структурою страхів: від нормативних вікових до специфічно емоційно зумовлених (соціальна невпевненість, страх втрати мами, невідомість батька). Основною захисною фігурою виступає мама. Тата хлопчик асоціює як серйозну емоційну відстороненість, протест, заперечення його як значущої фігури, або навіть емоційну травматизацію, пов`язану з цією постаттю.

Особливо помітними є емоційні реакції, пов`язані з темою батька, яка викликає в нього страх, гнів, агресивні фантазії та виражене емоційне неприйняття. Хлопчик демонструє глибоку прихильність до матері та бабусі з дідусем, вбачаючи в них джерело безпеки та підтримки, тоді як батька повністю відкидає з кола близьких осіб, що може бути наслідком психологічної травми або тривалого переживання загрози з його боку. Зважаючи на складний, важкий і нестабільний психоемоційний стан малолітньої дитини по відношенню до його батька, який виступає позивачем у даній справі, вважаємо за необхідне клопотати перед судом про можливість відстрочити виконання рішення суду строком на один рік, а також встановити та змінити спосіб і порядок його виконання, шляхом проведення знайомства і зустрічей ОСОБА_2 із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , один раз у місяць протягом року з моменту прийняття рішення за результатами розгляду цієї заяви у присутності матері ОСОБА_1 , представника органу опіки і піклування та психолога.

На підставі наведеного, просив відстрочити примусове виконання Постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 07 листопада 2022 року та додаткової постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 30 січня 2023 року строком на один рік шляхом проведення знайомства і зустрічей позивача ОСОБА_2 із малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , один раз у місяць в останню суботу та неділю місяця з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. протягом року з моменту прийняття рішення за результатами розгляду цієї заяви за обов`язкової присутності матері малолітньої дитини ОСОБА_1 , представника органу опіки і піклування та психолога.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримала, додатково пояснила, що передача дитини батьку буде мати негативні психологічні наслідки для дитини. Дитина батька не знає, боїться, дитина не знає іспанської мови. Необхідні зустрічі батька з дитиною перед виконанням рішення суду, а тому просить відстрочити виконання судового рішення.

Представник заявника - адвокат Венгринюк Ю.В. в судовому засіданні заяву підтримав, просив суд заяву задовольнити. Додатково пояснив, що попри назву поданої заяви - про встановлення або зміну способу виконання судового рішення, по суті подано заяву про відстрочення виконання судового рішення. При цьому, право подавати заяву про відстрочення або розстрочку виконання рішення мають сторони виконавчого провадження, що передбачено ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження».

Представника позивача адвокат Мисник Н.В. в судовому засіданні заперечила щодо задоволення даної заяви, пояснила, що через активну протидію з боку боржника та її батьків дитина зазнала стресу, проявила емоційне збудження, у зв`язку з чим виникла необхідність відкласти проведення виконавчих дій. Вказане підтверджується Актом державного виконавця. Спосіб виконання запропонований у заяві, а саме встановлення побачень батька з дитиною протягом року, фактично повністю змінить рішення суду. Вважає, що боржник немає права на звернення із заявою про встановлення чи зміну способу або порядку виконання рішення, оскільки відповідно до ст. 435 ЦПК України таким правом наділений стягувач чи виконавець. Хоча, зважаючи на об`єднання в одній заяві і вимог про відстрочення виконання, вважає, що заяву слід розглянути по суті та відмовити у її задоволенні.

Представника виконавчої служби Валевський О.О. в судовому засіданні зазначив, що остання виконавча дія проводилася 11.06.2025 за участі батька, однак виконавча дія була зупинена за клопотанням представника органу опіки та піклування, оскільки дитина хвилювався, була перелякана. У вирішенні даної заяви поклався на розсуд суду.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Згідно ч.ч. 1, 3, 4 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду щодо сплати загальної суми боргу частинами. Надання розстрочки судом полягає у визначенні розміру щомісячних платежів з метою погашення всієї суми боргу, визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку сплати останнього платежу на підставі розстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; суми щомісячного платежу, наявність яких має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування та сума щомісячних платежів знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання розстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04 06.2019 року у справі № 916/190/18.

Згідно частини 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Судом встановлено, що Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 07 листопада 2022 року апеляційні скарги, подані Південно-Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та адвокатом Войнаровською О. І. (Адвокатське об`єднання «ЮФ «Василь Кісіль і Партнери») в інтересах ОСОБА_2 , задоволено. Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 липня 2022 року скасоване, ухвалено нове рішення про задоволення позову. Визнано незаконним утримування ОСОБА_1 на території України малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язано повернути малолітнього ОСОБА_3 на територію Королівства Іспанія. Якщо рішення не буде виконано у добровільному порядку, зобов`язано ОСОБА_1 передати малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батькові, ОСОБА_2 . Витрати пов`язані з поверненням ОСОБА_3 в Королівство Іспанія покладено на ОСОБА_2 . Допущено негайне виконання рішення в частині повернення малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на територію Королівства Іспанія.

Додатковою постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 30 січня 2023 року заяву, подану адвокатом Войнаровською О. І., яка виступає в інтересах ОСОБА_2 , задоволено. Ухвалено у справі додаткову постанову. Якщо ОСОБА_7 відмовиться передавати малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відібрати дитину і передати батькові ОСОБА_2 для забезпечення повернення дитини до Королівства Іспанія. 12.10.2023 року ВПВР УЗПВР в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного МРУ МЮ відкрито виконавче провадження за №73016637, де боржником виступає ОСОБА_1 , а стягувачем - ОСОБА_2 .

Постановою головного державного виконавця Надвірнянського відділу державної виконавчої служби Надвірнянського району Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Чіха Івана Михайловича від 12 жовтня 2023 року відкрито виконавче провадження № 73016637 на виконання виконавчого листа № 344/6604/21, виданого Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області 25 квітня 2023 року.

На момент розгляду справи рішення суду не виконане. Згідно з атом державного виконавця від 11.06.2025 спроба примусового виконання судового рішення, за участі батька дитини, була припинена, оскільки дитина відмовилася йти з батьком, що зумовлено психологічним тиском на дитину.

Доводячи свою позицію щодо підстав для відстрочення виконання судового рішення боржник посилається на важкий і нестабільний психоемоційний стан малолітньої дитини по відношенню до його батька, на підтвердження чого надає психологічну характеристику психоемоційного стану дитини та сімейних відносин.

Проте, звертається увага боржника, що апеляційний суд скасовуючи рішення суду першої інстанції в цій справі вказав, що суд першої інстанції всупереч приписам Гаазької Конвенції 1980 р. досліджував висновок органу опіки піклування, психоемоційні характеристики дитини та відповідача, та вдався до дослідження обставин, що не є предметом позову.

Згідно з п.1 ст. 19 Гаазької Конвенції 1980 р. ніяке рішення прийняте відповідно до цієї Конвенції, щодо повернення дитини, не розглядається як встановлення обставин будь-якого питання про піклування.

Предметом позову у справі що розглядається є виключно повернення малолітньої дитини в порядку виконання державою Україна взятих на себе зобов`язань, а не психологічного ставлення дитини до кожного з батьків.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для відсточення виконання судового рішення.

Водночас, звертається увага, що боржник вимогу про відстрочення виконання, на що має право відповідно до ст. 435 ЦПК України, поєднав з вимогою про зміну способу виконання судового рішення, на що відповідно до цієї норми Закону права не має. При цьому, стаття 33 Закону України «Про виконавче провадження», на яку посилався представник боржника, не застосовується як процесуальна норма, яка дає право на звернення до суду боржника із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 81, 247, 353, 435 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви адвоката Венгринюка Юрія Володимировича, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , про встановлення або зміну способу та порядку виконання рішення суду (відстрочення примусового виконання) по справі 344/6604/21 за позовом громадянина Королівства Іспанія Гонсалес Гутієррес Хуан Педро в інтересах якого виступає Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Переріслянської сільської ради ОТГ, про забезпечення повернення малолітньої дитини до Королівства Іспанія - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом 15 днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення (складення) має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст судового рішення виготовлено та підписано 21.07.2025.

Суддя Богдан АТАМАНЮК