У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

17.07.2025 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі судді Костянтина Шепеля,

із секретарем судового засідання Раїсою Буга,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

у с т а н о в и в:

Представник позивача АТ «Кредобанк» Рудніцький Ю.І. 10 червня 2025 року звертається до суду з цим позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № ПКК/52318 від 28 грудня 2020 року в розмірі 66955,22 грн. Позов обґрунтовано тим, що відповідач свої зобов`язання щодо повернення боргу не виконує, а тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

В порядку частини сьомої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України направлено запити щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача.

17 червня 2025 року надійшла відповідь з УДМС України у Вінницької області на запит, відповідно до якої повідомлено, що згідно з РТГ Жмеринської ТГ, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зміна прізвища в 1990 році на ОСОБА_2 ) була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Виписана ІНФОРМАЦІЯ_2 як померла.

Відповідно до витребуваної копії актового запису про смерть в Жмеринському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 3 липня 2025 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 53 роки, в м. Жмеринка Вінницької області.

Судом встановлено, що представник банку звернувся до суду з позовом 10 червня 2025 року, а відповідач ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з частиною четвертою статті 25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Таким чином встановлено, що позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, який на час звернення позивача до суду вже помер.

Цивільний процесуальний кодекс України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Так, відповідно до норм статті 55 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю після відкриття провадження у справі.

Відповідно до Постанови від 16 травня 2018 року по справі №183/4229/14 Верховний Суд зазначив, що Цивільний процесуальний кодекс України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі.

Отже, Цивільний процесуальний кодекс України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю після відкриття провадження у справі. У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому не залежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Таким чином суд приходить до обґрунтованого висновку, що процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку відповідно до статті 55 Цивільного процесуального кодексу України можливо лише шляхом залучення правонаступника померлої сторони за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства, тим більше, що із позовної заяви вбачається, що позивач здійснював нарахування суми заборгованості по сплаті кредиту і за період після смерті позичальника.

Разом з тим суд враховує, що залучення судом правонаступників відповідача, який помер ще до звернення позивача до суду, потребує зміни підстав та предмету позову, оскільки вимоги боржника за кредитним договором і вимоги до спадкоємців боржника мають різні матеріально-правові підстави, що в свою чергу порушує принцип диспозитивності цивільного процесу, а також суперечить положенню статті 49 Цивільного процесуального кодексу України, щодо неможливості одночасної зміни і підстав і предмету позову.

Згідно з пунктом сьомим частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Разом з тим спірні правовідносини щодо кредитних зобов`язань допускають правонаступництво. Законодавець зберігає за кредитором право вимоги у разі смерті боржника. Загальні правила пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців визначається нормами статті 1281 Цивільного кодексу України. Однак, як вже зазначалося вище залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства, порушення яких є недопустимим.

Таким чином, оскільки чинним законодавством України не передбачено судового вирішення спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог статті 25 Цивільного кодексу України припинено, та в силу вказаного вище не могла бути стороною по справі, а тому провадження у справі підлягає закриттю з підстав, передбачених пунктом сьомим частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція з приводу необхідності закриття провадження у справах за позовами, які пред`явленні до осіб, що померли на момент пред`явлення позовів, висловлена Верховним судом у Постановах від 16 травня 2018 року, у справі № 183/4229/14-ц, 07 березня 2018 року у справі № 320/13096/13-ц, 14 лютого 2018 року у справі № 310/10284/15 та 16 січня 2018 року у справі № 654/3928/15.

Відповідно до частини другої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

З матеріалів справи судом вбачається, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у 2422,40 грн, що підтверджується Платіжною інструкцією № 23375001 від 21 травня 2025 року.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

За вказаних обставин сплачена сума судового збору підлягає поверненню позивачу.

На підставі викладеного та керуючись статтями 25, 55, 255, 258 - 261, 263 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області /м. Жмеринка/ повернути Акціонерному товариству «Кредобанк» суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн відповідно до платіжної інструкції № 23375001 від 21 травня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду на протязі п`ятнадцяти днів через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ