Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.05.2025 Справа №607/24781/24 Провадження №2/607/434/2025

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

з участю секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

адвоката Ващука Я. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» в особі Тернопільської регіональної дирекції приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2024 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (далі ПрАТ «СГ «ТАС») в особі Тернопільської регіональної дирекції приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування своїх доводів, позивачі посилаються на те, що 03 квітня 2024 року о 09 год. 22 хв. в м. Тернополі, на перехресті вулиць Рєпіна-Коновальця, громадянка ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом марки «Volvo», державний номерний знак НОМЕР_1 , не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою та її зміною, виїжджаючи з другорядної дороги не надала перевагу в русі та допустила зіткнення з транспортним засобом марки «Volkswagen B6», державний номерний знак НОМЕР_2 , після чого автомобіль під керуванням ОСОБА_4 по інерції відкинуло на автомобіль марки «Skoda Rapid», державний номерний знак НОМЕР_3 , та автомобіль марки «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_4 , та в результаті дорожньо-транспортної пригоди зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В наслідок даної ДТП автомобіль Біняш М. М. марки «Volkswagen В6», державний номерний знак НОМЕР_5 , отримав значні механічні пошкодження.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 квітня 2024 року (набрало законної сили 30 квітня 2024 року) гр. ОСОБА_4 визнано виною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 850,00 грн.

У момент скоєння ДТП у водія забезпеченого транспортного засобу марки «Volvo», державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована цивільно-правова відповідальність у ПрАТ «СГ «TAC», згідно полісу № АР/6549965 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Умовами вище зазначено договору (полісу) ОСЦВВНТЗ серії АР/6549965 була застрахована цивільно-правова відповідальність на забезпечений транспортний засіб марки «Volvo», державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , та визначено ліміт відповідальності на одного потерпілого:

- за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю в розмірі 320 000,00 грн,

- за шкоду, заподіяну майну в розмірі 160 000,00 грн,

- франшиза в розмірі 1 600,00 грн,

ОСОБА_2 , як потерпіла особа внаслідок ДТП, звернулася у відділенні Тернопільської регіональної дирекції ПрАТ «СГ «ТАС» з повідомлення про ДТП.

Працівником Тернопільської регіональної дирекції ПрАТ «СГ «ТАС» на підставі п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон, чинний на час виникнення спірних правовідносин), було проведено огляд пошкодженого автомобіля «Volkswagen В6» державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , та складено протокол (акт) огляду транспортного засобу під час якого було встановлено відомості про транспортний засіб, технічний стан, перелік та опис пошкоджень, які були отриманні внаслідок ДТП з метою визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Натомість протягом тривалого часу ОСОБА_2 ніякої інформації від працівників Тернопільської регіональної дирекції ПрАТ «СГ «ТАС», а саме щодо розміру шкоди, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу отримати не могла.

З метою визначення вартості матеріальних збитків, спричинених власнику КТЗ марки «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_7 , внаслідок ДТП, яке мало місце 03 квітня 2024 року станом на час ДТП, гр. ОСОБА_1 , якого уповноважила ОСОБА_5 , звернувся до судового експерта Мазур Михайла Степановича для проведення експертного автотоварознавчого дослідження, із яким був укладений договір № 104/24 на виконання судової експертизи.

Згідно висновку експерта № 104/24 за результатами транспортно-товарознавчої експертизи від 12 вересня 2024 року вартість матеріального збитку автомобіля «Volkswagen Passat Variant 1.6 TDi BM 105HP» р.н. НОМЕР_7 , внаслідок ДТП, яке мало місце 03 квітня 2024 року склала 144 387,68 грн.

За проведення транспортно-товарознавчої експертизи гр. ОСОБА_1 було сплачено судовому експерту ОСОБА_6 кошти в розмірі 5 700,00 грн.

Керуючись ст. 35 Закону, ОСОБА_2 , як потерпіла особа внаслідок ДТП, написала 09 жовтня 2024 року у відділенні Тернопільської регіональної дирекції ПрАТ «СГ «ТАС» заяву про страхове відшкодування, у змісті якої просила провести страхову виплату згідно висновку експерта № 104/24 від 12 вересня 2024 року в сумі 144 387,68 грн.

Натомість, не узгодивши зі ОСОБА_2 як особою потерпілою особою та власником пошкодженого транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_7 , розміру страхового відшкодування страховиком 17 жовтня 2024 року було перераховано на ім`я позивачки страхове відшкодування в розмірі 98 496,54 грн.

ОСОБА_2 вважає, що перерахована сума страхового відшкодування в розмірі 98 496,54 грн є для неї неприйнятною, суттєво заниженою та такою, яка не відповідає реальному розміру матеріального збитку, що у підсумку не дає їй змоги провести відновлювальний ремонт автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_7 , який зазнав механічних пошкоджень внаслідок ДТП.

Отож, позивачі просять стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 44 291,14 грн невиплаченого страхового відшкодування; на користь ОСОБА_1 5 700,00 грн за проведення експертного автотоварознавчого дослідження; понесені судові витрати.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 листопада 2024 року позовну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ПрАТ «СГ «ТАС» в особі Тернопільської регіональної дирекції приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди залишено без руху.

04 грудня 2024 року судом зареєстрована заява ОСОБА_1 про долучення квитанції про сплату судового збору на виконання ухвали суду від 25 листопада 2024 року.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 грудня 2024 року відкрито провадження у справі № 607/24781/24 та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.

24 грудня 2024 року на адресу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області поштовим відправленням надійшов відзив ПрАТ «СГ «ТАС», у якому сторона відповідача заперечує щодо задоволення позовних вимог. На обґрунтування відзиву представник відповідача покликається на те, що 03 квітня 2024 року мала місце ДТП за участю транспортного засобу «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 , та автомобіля «Volvo», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 .

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована у ПрАТ «СГ» TAC» згідно полісу № АР/6549965 від 13 червня 2023 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Франшиза згідно Поліса становить 1 600,00 грн.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 квітня 2024 року зазначено, що ДТП сталася внаслідок порушення ОСОБА_4 ПДР України, що стало причиною пошкодження автомобіля «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Матеріальний збиток, завданий ОСОБА_2 , як власнику автомобіля «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 , згідно «Звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ» №91-D4/28/2024-04-03 виконаного ФОП ОСОБА_7 від 28 травня 2024 року, на замовлення АТ «СГ «ТАС» (приватне) становить 100 096,54 грн, без врахування ПДВ на запасні частини та матеріали.

Станом на момент звернення до суду позивач не підтвердив жодними доказами, що він провів ремонт на станції СТО, яка являється платником ПДВ та поніс матеріальні збитки більше, ніж визначені Звітом №91-D4/28/2024-04-03, виконаним ФОП ОСОБА_7 від 28 травня 2024 року, на замовлення АТ «СГ «ТАС» (приватне).

Згідно полісу №АР/6549965 від 13 червня 2023 року франшиза становить 1 600,00 грн.

Розрахунок суми страхового відшкодування 100 096,54 грн 1 600,00 грн = 98 496,54 грн.

Таким чином, згідно законодавства, якщо страховик відшкодовує оцінену шкоду, визначену автотоварознавчим дослідженням, як вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, на рахунок потерпілої особи, то сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму, визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

На підставі вищевикладеного АТ «СГ «ТАС» (приватне) здійснило виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 у повному обсязі у розмірі 98 496,54 грн, що позивачка не заперечує у своїй позовній заяві.

Враховуючи вищезазначене, AT «СГ «ТАС» (приватне) не порушувало строки згідно п.34.2. Закону, як наслідок у страховика відсутній обов`язок приймати до уваги та оплачувати надання висновку № 104/24 від 12 вересня 2024 року.

Окрім того, слід звернути увагу суду та позивача на те, що висновок № 104/24 від 12 вересня 2024 року проводився без присутності зацікавлених осіб, а саме представника АТ «СГ «ТАС» (приватне) та ОСОБА_4 , що грубо суперечить Методиці товарознавчої експертизи. Висновок був проведений через 5 місяців після ДТП, а огляд пошкодженого транспортного засобу проводився через 2,5 місяці після ДТП, без присутності зацікавлених осіб, що грубо суперечить Методиці товарознавчої експертизи.

Разом із відзивам надійшло клопотання про передачу справи за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва у зв`язку із місцем знаходження ПрАТ «СГ «ТАС» у Святошинському районі міста Києва.

24 лютого 2025 року судом зареєстровано відповідь на відзив представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ващука Я. С. У цій заяві по суті представник звертає увагу суду на те, що оцінювач ОСОБА_7 складав (Звіт) висновок про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 28 травня 2024 року та не мав права проводити звіт оцінку про розмір матеріального збитку та/або експертне дослідження, які відносяться відповідно до індексу та виду експертної спеціальності 12.2 «Визначення вартості дорожніх транспортних засобів у розміру збитку у завданого власнику транспортного засобу».

Звіт № 91-D/14/28 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 28 травня 2024 року складено із порушенням встановленого порядку, визначеного Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а також Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» з огляду на наступне.

Згідно з п. 8.5. Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої спільним Наказом Міністерства юстиції та Фонду держмайна від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ.

Відповідно до пункту 5.1 Методики технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна.

Огляд автомобіля марки «Volkswagen В6», державний номерний знак НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_2 оцінювач ОСОБА_7 не проводив. Такий огляд проводив лише представник Тернопільської регіональної дирекції ПрАТ «СГ» ТАС» на підставі п. 34.2 ст. 34 Закону, під час якого було встановлено відомості про транспортний засіб, технічний стан, перелік та опис пошкоджень, які були отриманні внаслідок ДТП, які згодом були зафіксовані у протоколі огляду транспортного засобу, складеного аварійним комісаром та в ході якого (огляду) здійснювалась фотофіксація наявних пошкоджень автомобіля.

Отож, суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_7 огляд пошкодженого автомобіля «Volkswagen В6», державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , не проводився. Натомість останній користувався виключно джерелами інформації замовника, яким є відповідач, на кшталт протоколу огляду колісного транспортного засобу, який був складений аварійним комісаром, про якого відсутні будь-які відомості, а також фотографіями, які були здійснені під час огляду представником страхової компанії.

При цьому сам протокол огляду транспортного засобу та фотографії, які були використані оцінювачем, ОСОБА_7 не зазначив серед переліку джерел інформації, використаних оцінювачем під час оцінки в Звіті № 91-Р/14/28 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу.

Підсумовуючи вище зазначене, слід зауважити, що у складеному Звіті № 91-D/14/28 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 28 травня 2024 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_7 не зазначено, що останній обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду.

Враховуючи викладене, адвокат Ващук Я. С. просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду, постановленою без оформлення окремого документа у судовому засіданні 16 квітня 2025 року, яка занесена до протоколу, відмовлено у задоволенні клопотання сторони відповідача про направлення справи за підсудність до Святошинського районного суду м. Києва, що відповідає змісту ч. 7 ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ващук Я. С. позовні вимоги підтримав, покликався на обґрунтування самого позову. Пояснював, що дійсно мав місце огляд «аваркомом» транспортного засобу, належного ОСОБА_2 , однак, оскільки відповідач не надавав інформації про розмір страхового відшкодування, власниця звернулася до його довірителя, який користується її автомобілем, щоб він провів відповідне дослідження за власний кошт. На даний час пошкоджений у ДТП транспортний засіб, належний ОСОБА_2 не відремонтований і не використовується.

Позивач ОСОБА_1 19 травня 2025 року звернувся до суду із письмовими поясненнями, в яких підтримав позовні вимоги та підтвердив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження серед яких одна із частин двигуна в результаті чого транспортний засіб не заводиться. Звернувшись на СТО, експерти з ремонту двигунів компанії «Volkswagen» повідомили позивачу про необхідність у заміні в двигуні головки блоку циліндрів. Судовим експертом Мазуром М. С., при проведенні огляду, було також виявлено, що внаслідок фронтального ударного навантаження та зон розташування цих пошкоджень, могли утворитись наявні ушкодження двигуна, адже були виявлені динамічні, статичні, конструктивні пошкодження роботи двигуна, та у зв`язку і чим він потребує ремонту. На сьогоднішній день автомобіль перебуває в технічно несправному стані, а вартість перерахованого страховиком страхового відшкодування не дозволяє провести повноцінний ремонт для його експлуатації.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, у прохальній частині позовної заяви просила проводити розгляд справи у порядку спрощеного провадження, відповідно до ч. 2 ст. 274 ЦПК України.

Представник ПрАТ «СГ «ТАС» у відзиві на позовну заяву просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог до цього страховика в повному обсязі за їх безпідставністю та необґрунтованістю. В судові засідання не з`являвся, однак був належним чином повідомлений про дату і час розгляду справи, клопотань про відкладення судових засідань з поважних причин, чи про розгляд справи за відсутності сторони відповідача не подавав, що не перешкоджає суду вирішувати спір по суті.

Відтак, заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ващука Я. С., дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд встановив наступні обставини справи.

Транспортний засіб «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_8 , ТСЦ 6141.

Згідно довіреності від 20 липня 2023 року ОСОБА_2 уповноважила повіреного, яким являється ОСОБА_1 представляти її інтереси в усіх без винятку установах та організаціях з питань, пов`язаних з експлуатацією (в тому числі за межами України), перереєстрацією, зняттям з обліку, обміном чи продажем за ціну і на умовах на їх розсуд належного їй транспортного засобу «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Ця довіреність видана з правом передоручення строком на три роки та дійсна до 20 липня 2026 року, посвідчена приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Береш Л. І., зареєстрована в реєстрі за № 1447, що також стверджується і Витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреносте № 50473127 від 20 липня 2023 року.

Водій ОСОБА_1 , який на момент дорожньо-транспортної пригоди, на підставі вищеописаної довіреності керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 , 03 квітня 2024 року звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» із повідомленням про ДТП та її обставини.

13 квітня 2024 року в присутності ОСОБА_1 та аварійного комісара було складено протокол огляду транспортного засобу «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 .

За змістом постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 квітня 2024 року, справа № 607/8176/24, ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Як встановлено в судовому засіданні, 03 квітня 2024 року о 09 год. 22 хв. в м. Тернополі на перехресті вул. Рєпіна - Коновальця громадянка ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом марки «Volvo», державний номерний НОМЕР_1 , не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою та її зміною, виїжджаючи з другорядної дороги не надала перевагу в русі та допустила зіткнення з транспортним засобом марки «Volkswagen B6», державний номерний знак НОМЕР_7 , після чого автомобіль під керуванням ОСОБА_4 по інерції відкинуло на автомобіль марки «Skoda Rapid», державний номерний знак НОМЕР_3 , та автомобіль марки «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_4 , та в результаті дорожньо-транспортної пригоди зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила вимоги п.п. 2.3 «б», 10.1, 16.1 Правил дорожнього руху України.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідальність водія транспортного засобу «Volvo», державний номерний НОМЕР_1 , застрахована у ПрАТ «СК «ТАС», що підтверджується Полісом № АР/ 6549965 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (діє на території України) від 13 червня 2023 року, строк дії договору з 13 червня 2023 року до 12 червня 2024 року включно, яким визначено ліміт відповідальності на одного потерпілого: за шкоду заподіяну життю та здоров`ю в розмірі 320 000,00 грн; за шкоду, заподіяну майну в розмірі 160 000,00 грн; франшиза в розмірі 1 600,00 грн.

Матеріальний збиток, завданий ОСОБА_2 , як власнику автомобіля «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 , згідно «Звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу» № 91-D4/28 виконаного ФОП ОСОБА_7 від 28 травня 2024 року, на замовлення ПрАТ «СГ «ТАС», становить 100 096,54 грн, без врахування ПДВ на запасні частини та матеріали.

В письмовій заяві оцінювача міститься пояснення про те, що при виконанні даної оцінки оцінювач виходить з того, що огляд пошкодженого транспортного засобу виконаний якісно, а фотографії містять вичерпну інформацію про характер і ступінь пошкоджень транспортного засобу. Проведений аналіз, міркування та висновки обмежуються лише викладеними припущеннями й обмежувальними умовами і представляють власне професійне судження оцінювача.

13 червня 2024 року між ОСОБА_1 (Замовник) та судовим експертом Мазуром М. С. (Виконавець) укладено договір № 104/24, предметом якого є виконання судової автотоварознавчої експертизи, з наданням за його результатами висновку експерта № 104/24, за що Замовник оплачує 5 700,00 грн.

13 червня 2024 року було складено повідомлення для ПрАТ «СГ «ТАС» про направлення представника бути присутнім при проведенні транспортно-товарознавчої експертизи 20 червня 2024 року об 13 го. 30 хв., де також вказано адресу, про отримання якого розписалися ОСОБА_1 та представник страховика ОСОБА_8 .

Згідно висновку судового експерта Мазура М. С. № 104/24 від 12 вересня 2024 року, вартість матеріальних збитків, спричинених власнику КТЗ Volkswagen Passat Variant 1.6 TDi BM 105HP р.н. НОМЕР_7 , внаслідок ДТП, яке мало місце 03 квітня 2024 року, станом на час ДТП, при зовнішньому візуальному обстеженні (без проведення необхідних технологічних-інструментальних; діагностичних дефектовок деталей/ механізмів/вузлів/агрегатів і вимірів) ймовірно становить «У» = 144 387,68 грн.

За проведення транспортно-товарознавчої експертизи ОСОБА_1 було сплачено судовому експерту Мазур М. М. кошти в розмірі 5 700,00 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 104/24 від 03 вересня 2024 року.

09 жовтня 2024 року ОСОБА_2 звернулася до ПрАТ «СГ «ТАС» із заявою про страхове відшкодування, в якій просила провести їй виплату згідно наданого нею висновку експерта № 104/24 від 12 вересня 2024 року в сумі 144 387,68 грн та 5 700,00 грн за експертизу, разом -150 087,68 грн.

15 жовтня 2-224 року ПрАТ «СГ «ТАС» складено страховий акт № 24250/44/924, додатком 1, до якого є розрахунок суми страхового відшкодування, якими погоджено ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 98 496,54 грн.

17 жовтня 2024 року ОСОБА_2 отримала на картковий рахунок грошові кошти в сумі 98 496,54 грн страхове відшкодування по договору № АР6549965 від 13 червня 2023 року, т/з Volkswagen Passat, д/н НОМЕР_7 , без ПДВ.

За вказаних обставин, до правовідносин, що виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми процесуального та матеріального права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частинами першою та другою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Пунктом 13 Постанови Пленуму ВССУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 роз`яснено, що, враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб).

Стаття 395 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначає види речових прав на чуже майно, до яких належить, зокрема, право володіння.

Речове право на чуже майно, як і право власності, носить абсолютний характер. Суб`єкт речового права на чуже майно вступає у відносини з усіма іншими суб`єктами, хто його оточує. Отже, абсолютний характер речового права проявляється в тому, що порушником речового права на чуже майно може бути будь-яка особа із числа тих, з ким він вступає у відносини.

За статтею 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно.

Тобто, якщо порушення речового права на чуже майно з вини третіх осіб завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України.

Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.

Згідно з пунктом 2.2 Правил дорожнього руху, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Таким чином, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту користування ним на достатній правовій підставі, відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху, що узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 03 грудня 2014 року у справі №6-183цс14.

Верховний Суд у своїх постановах від 20 травня 2019 року у справі №521/8965/16-ц, від 03 квітня 2018 року у справі №553/3281/14-ц не вбачає підстав для відступу від вказаного висновку.

З огляду на викладене, ураховуючи, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 , за наявності документів, передбачених пунктом 2.2 Правил дорожнього руху та довіреності, а ОСОБА_2 є власником цього транспортного засобу, ці позивачі є учасниками спірних правовідносин та мають право на захист судом порушеного права.

Розглядаючи справу № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Грандвіс" (далі-ПрАТ "СК "Грандвіс") до фізичних осіб та ПрАТ "Просто-Страхування" про зворотне стягнення виплаченого страхового відшкодування за договором добровільного страхування майна, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2018 року вказала, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе лише за умови, що згідно із цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37 цього Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюється Конституцією України, ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01 липня 2004 року (далі Закон №1961-IV) та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Пунктом 2.1 статті 2 Закону №1961-IV передбачено, що якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Вказана норма кореспондується зі частиною другою статті 999 ЦК України, якою встановлено, що до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

У спорах, пов`язаних із відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону №1961-IV є спеціальними, а цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

За вимогами статті 3 Закону №1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

У пункті 33.1.4 статті 33 Закону №1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35 Закону №1961-IV).

Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди).

Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (у договірному зобов`язанні ним є страховик).

Відповідно до частини 1 статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступник) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Частиною 1 статті 22 Закону №1961-IV передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтями 28, 29 Закону №1961-IV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Пунктом 2.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика) передбачено, що вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу.

Відповідно до пункту 2.4 указаної Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону №1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Разом із тим, за змістом пункту 36.2 статті 36 Закону №1961-IV, страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо за рахунок потерпілої особи (її представника), то сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Судом встановлено, що 03 квітня 2024 року трапилася ДТП в місті Тернопіль, за участю транспортного засобу «Volvo», державний номерний НОМЕР_1 , та транспортного засобу «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_7 , унаслідок якої ці автомобілі отримали механічні пошкодження. Водій транспортного засобу «Volvo», державний номерний НОМЕР_1 , визнана винуватою у вчиненні цієї ДТП про що суд вище навів постанову. Водій транспортного засобу «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_7 , ще до ухвалення судом рішення про винуватця ДТП, звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» із заявою, в якій повідомив про її обставини. 13 квітня 2024 року в присутності ОСОБА_1 та аварійного комісара було складено протокол огляду транспортного засобу «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 . На підставі цього протоколу та фотографій ФОП ОСОБА_9 , на замовлення страховика, склав вищеописаний звіт від 28 травня 2024 року та оцінив матеріальний збиток, завданий ОСОБА_2 на суму 100 096,54 грн, без врахування ПДВ на запасні частини та матеріали. Зазначений розмір страхового відшкодування не узгоджувався з ОСОБА_2 , ні з ОСОБА_1 , як і немає інформації, що позивачі були обізнані про висновки цього звіту, розмір матеріального збитку та відповідно розмір страхової виплати. Відтак ОСОБА_1 за дорученням ОСОБА_2 звернувся до судового експерта Мазура М. С., який провів дослідження, про що було сповіщено представника відповідача під розписку та визначив у висновку № 104/24 від 12 вересня 2024 року, що вартість матеріальних збитків, спричинених власнику КТЗ Volkswagen Passat Variant 1.6 TDi BM 105HP р.н. НОМЕР_7 , внаслідок ДТП, яке мало місце 03 квітня 2024 року, станом на час ДТП, становить 144 387,68 грн. На підставі цього висновку ОСОБА_2 звернулася до ПрАТ «СГ «ТАС» 09 жовтня 2024 року із заявою про страхове відшкодування в сумі 144 387,68 грн та 5 700,00 грн за експертизу. Натомість, 15 жовтня 2024 року ПрАТ «СГ «ТАС» складено страховий акт з додатком, якими погоджено ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 98 496,54 грн та 17 жовтня 2024 року остання отримала на картковий рахунок грошові кошти в сумі 98 496,54 грн, без ПДВ.

За встановлених обставин, зваживши на те, що страховик не узгодив розмір страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання страхової виплати, і ОСОБА_2 обґрунтувала своє право на отримання такої виплати у більшому розмірі, з ПрАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_2 слід стягнути 44 291,14 грн невиплаченого страхового відшкодування (144 387,68 грн (висновок експерта ОСОБА_10 ) 98 496,54 грн (сума виплачена страховиком) 1 600,00 грн (франшиза)).

Також нормами Закону №1961-IV, а саме п. п. 34.2. 34.3 статті 34 передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків ; якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Так, представник страховика прибув на місце страхового випадку 13 квітня 2024 року, що суд описав вище, однак розмір збитків не був узгоджений із потерпіло стороною, про складення звіту та його зміст ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не повідомлялися, а тому мали гарантоване право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди.

Отож, з ПрАТ «СГ«ТАС» на користь ОСОБА_1 слід стягнути 5 700,00 грн витрат за проведення експертного автотоварознавчого дослідження.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі змістом частин 1, 2 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Приписами частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами). Зазначений правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 19 вересня 2018 року по справі №753/21177/16-ц, від 30 червня 2020 року по справі №200/12295/17, від 03 червня 2021 року по справі № 461/2217/19.

Оцінка майна має здійснюватися з урахуванням Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440, яким визначено загальні засади. Відповідно до п.51 Національного стандарту № 1 незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Разом із цим, відповідно до п. 56 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» звіт про оцінку майна, у тому числі, має містити письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення тощо. Отже, виходячи з наведених норм, підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь-якому випадку, ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього. Наведений правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 07 квітня 2021 року по справі № 753/3055/18, від 19 травня 2021 року по справі № 523/17998/17.

У випадку, якщо ж звіт про оцінку транспортного засобу складений взагалі без його огляду, такий звіт є не належним доказом у справі (п. 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року по справі № 752/16797/14-ц).

Так, відповідно до п. 5.1 розділу V Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), яка є обов`язковою для врахування всіма експертами та суб`єктами оціночної діяльності (п.1.3 Методики), технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) дає змогу за допомогою органолептичних методів визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд, у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.

Пунктом 5.2 розділу V Методики передбачено, що у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку.

Пунктом 5.7 розділу V Методики передбачено, що після закінчення дослідження КТЗ оцінювач (експерт) у разі потреби ознайомлює заінтересованих осіб, залучених до технічного огляду КТЗ, з його результатами.

Спираючись на наведене положення та правові висновки, суд вважає за можливе прийняти до уваги та ґрунтувати своє рішення на підставі даних, зазначених саме у висновку судового експерта Мазура М. С. № 104/24 від 12 вересня 2024 року, а не на звіті оцінювача, складеного на замовлення відповідача. Таке рішення суду обумовлене тим, що Звіт оцінювача ФОП ОСОБА_7 від 28 травня 2024 року оформлено без особистого огляду цим оцінювачем об`єкту оцінки автомобіля «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_7 , на підставі вихідних даних протоколу огляду транспортного засобу від 13 квітня 2024 року та фотографій, які складено іншою особою. Натомість, такого недоліку позбавлений висновок експерта № 104/24 від 12 вересня 2024 року, складений на замовлення позивача. Відтак саме цей висновок приймається судом як достовірний та обґрунтований, складений із дотриманням встановленого законом порядку.

Відповідно до частини 1, пункту 2 частини 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином, судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції слід віднести на ПрАТ «СГ «ТАС».

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 7678, 83,206, 258268, 273, 352355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_2 44 291 (сорок чотири тисячі двісті дев`яносто одну),14 грн невиплаченого страхового відшкодування та 865 (вісімсот шістдесят п`ять),95 грн витрат, понесених на сплату судового збору.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 5 700 (п`ять тисяч сімсот),00 грн витрат за проведення експертного авто товарознавчого дослідження та 345 (триста сорок п`ять),25 грн витрат, понесених на сплату судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивачі:

ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_9 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_10 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», , адреса місцезнаходження: вул. Перемоги, буд. 65, м. Київ, 03062,

в особі Тернопільської регіональної дирекції приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», , адреса місцезнаходження: вул. Юліуша Словацького, буд. 6, кв. 1, м. Тернопіль, 46000.

Суддя Тернопільського

міськрайонного суду Герчаківська О.Я.