Справа № 472/496/24
Провадження №2/472/25/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 року селище Веселинове

Миколаївської області

Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Орленко Л.О.,

з участю секретаря

судового засідання - Чорної О.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Болюбаш І.О.

(в режимі відеоконференції),

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - адвоката Венделя О.М.,

представників третіх осіб - Стаднічукак А.І., Камашевої Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 у с-щі Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Веселинівської селищної ради Миколаївської області, Служба у справах дітей Веселинівської селищної ради Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Веселинівської селищної ради Миколаївської області, Служба у справах дітей Веселинівської селищної ради Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав.

14 липня 2025 року до суду від представника позивача - адвоката Болюбаш І.О. надійшла заява про відвід головуючому судді Орленко Л.О. від розгляду даної справи, посилаючись на те, що головуючий суддя Орленко Л.О. не може брати участь в розгляді даної справи і підлягає відводу у зв`язку з обставинами, які викликають сумніви в її об`єктивності та неупередженості, вважаючи, що суддею Орленко Л.О. порушено принцип змагальності сторін, оскільки позиція судді Орленко Л.О. під час розгляду вказаної справи свідчить про можливу прихильність та особисту симпатію до відповідачки ОСОБА_2 . В своїй заяві представник позивача вказує на те, що, головуючий суддя протягом всього засідання 13.05.2025 року вчиняла тиск на відповідачку, намагалась спонукати її до активних дій по відношенню до малолітньої дитини, хоча жодну свідому матір не треба змушувати проявляти материнську любов, турботу та увагу до дитини. Також зазначає, що під час попередніх судових засідань головуючий суддя рекомендувала відповідачці звернутись до Служби у справах дітей та Органу опіки та піклування з питання ініціювання надання допомоги у налагодженні відносин з сином. Проте, станом на 13.05.2025 року відповідачка таких дій не вчинила та взагалі не збиралась вчиняти, продовжувала себе поводити дуже пасивно.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Болюбаш І.О. та позивач ОСОБА_1 заяву про відвід судді підтримали та просили її задовольнити, з тих же підстав, що викладені в заяві.

В судовому засіданні представник відповідача - адвокат Вендель О.М. та відповідач ОСОБА_2 заперечували щодо задоволення даної заяви про відвід, вважаючи її необґрунтованою.

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Органу опіки та піклування Веселинівської селищної ради Миколаївської області, Служби у справах дітей Веселинівської селищної ради Миколаївської області, Стаднічук А.І. та Камашева Т.В. висловили думку про необгрунтованість відводу та про наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про відвід.

Суд, заслухавши думки учасників справи, при обговоренні заяви про відвід, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 3 ст. 40 ЦПК України встановлено, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Дана заява про відвід судді подана до суду 14.07.2025 року, тобто раніше ніж за три робочі дні до наступного судового засідання.

Разом з тим, відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 40 ЦПК України, якщо питання про відвід судді в порядку, визначеному частиною третьою цієї статті, неможливо розглянути в суді, в якому розглядається справа, то справа для вирішення питання про відвід передається до суду відповідної інстанції, найбільш територіально наближеного до цього суду. Якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що постановляється ухвала, яка оформлюється окремим документом. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються.

Наразі у Веселинівському районному судді Миколаївської області здійснюють правосуддя двоє суддів: суддя Орленко Л.О. та суддя Тустановський А.О., який до того ж перебуває у відпустці.

А тому, заява про відвід розглядається суддею Орленко Л.О., яка розглядає дану справу.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необгрунтованість заявленого відводу, так як обставини, на які посилається представник позивача в заяві про відвід судді Орленко Л.О., не є тими підставами, які не допускають участі судді в розгляді справи, а представник позивача фактично не згоден з тим, як головуючий суддя Орленко Л.О. веде судовий процес та розглядає справу.

Крім того, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини (стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року).

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Таким чином, посилання представника позивача на те, що суддя Орленко Л.О. під час розгляду справи стала на бік відповідачки та проявляє до неї симпатію, не заслуговують на увагу, оскільки при розгляді справ про позбавлення батьківських прав суд, в першу чергу, враховує якнайкращі інтереси дітей, а не сторін.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає дану заяву про відвід такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви представника позивача - адвоката Болюбаш І.О. про відвід головуючому судді Орленко Л.О.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Л.О. Орленко