Справа №345/2618/25
Провадження № 2/345/1276/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.07.2025 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Сухарник І.І.

за участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначає, що відповідачами по справі є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - рідні сестри та рідний брат спадкодавця, оскільки будь-які спадкоємці першого ступеня спорідненості на спадкове майно, відсутні. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті свого рідного дядька - ОСОБА_5 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійне місце реєстрації проживання якого було: АДРЕСА_1 . Спадкодавець ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповіту не залишив.

До дня своєї смерті, спадкодавець ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_6 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . На день смерті спадкодавця ОСОБА_6 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємець ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - був зареєстрований та проживав спільно зі спадкодавцем. Відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, ОСОБА_5 прийняв спадщину, однак в установленому законом порядку та спосіб, своїх спадкових прав не оформив.

Позивач зазначає, що після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина на наступне спадкове майно, а саме: нажитловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

В установленому законом порядку, спосіб і в строк позивач звернувся до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Лесюка П.В. з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначене спадкове майно, яке на день смерті, належало спадкодавцю ОСОБА_5 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, постановою від 13 травня 2025 року нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинковолодіння в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього та рекомендовано звернутись до суду.

Також в позовній заяві зазначено, що крім позивача, інших спадкоємців, які б протягом встановленого законом строку звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в порядку ст. 1269 ЦК України та спадкоємців, передбачених ст.1261 ЦК України, які претендують на обов`язкову частку в спадщині, передбачену ст. 1241 ЦК України, а також проживаючих із спадкодавцем однією сім`єю без укладення шлюбу, немає. Спадковий договір від імені спадкодавця не укладався. Спадкоємці другої черги спадкоємців за законом ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в установлений ст. 1270 строк, власноручно подали до нотаріуса заяви про відмову від прийняття спадщини.

На день смерті спадкодавця ОСОБА_5 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач був зареєстрований та проживав спільно зі спадкодавцем, тому він прийняв спадщину. В зв`язку з тим, що іншим способом захистити свої спадкові права в позивача немає можливості, тому він звернувся до суду та просить визнати за ним право власності на наступне спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_5 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в цілому, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 29.05.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за даною позовною заявою. Призначено підготовче судове засідання.

У підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Просить також повернути йому 50% сплаченого судового збору (а.с.62).

Представник позивача адвокат Жовнір М.Й. також однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Просить повернути позивачу 50% сплаченого судового збору (а.с.61).

У підготовче судове засідання відповідачка ОСОБА_4 не з`явилася, однак подала суду заяву про визнання позовних вимог, в якій повністю визнала позов, а також просила справу розглянути у її відсутності (а.с.51).

У підготовче судове засідання відповідачка ОСОБА_2 не з`явилася, однак подала суду заяву про визнання позовних вимог, в якій повністю визнала позов, а також просила справу розглянути у її відсутності (а.с.54).

У підготовче судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явився, однак подав суду заяву про визнання позовних вимог, в якій повністю визнав позов, а також просив справу розглянути у його відсутності (а.с.57).

Згідно абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Зважаючи на те, що відповідачем по справі визнано вимоги позивача і це визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у відповідності до частини четвертої статті 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 24.10.2023 року, яке видане Калуським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 1280 від 24.10.2023 року (а.с. 20).

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є племінником ОСОБА_5 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження та одруження (а.с.17, 27, 28).

ОСОБА_5 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Факт реєстрації постійного місця проживання підтверджується довідкою № 86 від 06.02.2024 року, яка видана Староугринівським старостинським округом Новицької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області (21).

Згідно матеріалів справи, спадкодавець ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповіту не залишив.

До дня своєї смерті, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_6 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_2 від 25.10.2012 року, яке видане виконкомом Староугринівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, актовий запис № 18 від 25.10.2012 року, та копією заповіту (а.с.22, 23).

Відповідно до довідки № 85 від 06.02.2024 року, яка видана Староугринівським старостинським округом Новицької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, на день смерті спадкодавця ОСОБА_6 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємець ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - був зареєстрований та проживав спільно зі спадкодавцем (а.с.24).

Таким чином, відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, ОСОБА_5 прийняв спадщину, однак в установленому законом порядку та спосіб своїх спадкових прав не оформив.

Судом встановлено, що спадковим майном після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та яке складається з наступних об`єктів: а) житлового будинку під літерою «А», », загальною площею 67,6кв. м., з яких під житловою площею 39,1кв. м., під допоміжною площею 28,5кв. м.; б) стайні під літерою «Б», площею 35,2кв. м.; в) стодоли під літерою «В», площею 37,3кв. м.; г) сараю під літерою «Г», площею 15,8кв. м.; ґ) вбиральні літерою «Д», площею 1,3кв. м.; д) воріт під № 1, площею 8,6кв. м.; е) огорожі під № 2, площею 49.4кв. м.; ж) огорожі під № 3, площею 138,6кв. м.; з) криниці під № 4, площею 9 мПг.

Вищезазначене підтверджується технічним паспортом від 04.04.2025 року на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , а також технічним паспортом в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва, реєстраційний номер ТІ01:8289-6360-5027-4178,який виготовлений 11.04.2025ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації», інвентаризаційна справа № 17434 (а.с.34-43).

Відповідно до довідки № 00122 від 04.04.2025 року, яка виготовлена ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації», інвентаризаційна вартість домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 04.04.2025 року, становить 371146,00 грн. (триста сімдесят одна тисяча сто сорок шість тисяч гривень нуль копійок) (а.с.31).

В установленому законом порядку, спосіб і в строк, позивач звернувся до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Лесюка П.В. з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначене спадкове майно, яке на день смерті, належало спадкодавцю ОСОБА_5 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Постановою від 13 травня 2025 року за № 154/02-31 приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лесюка П.В. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинковолодіння в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього та рекомендовано звернутись до суду (а.с.18).

Також з матеріалів справи судом встановлено, що спадкоємці першої черги спадкування за законом відсутні.

Спадкоємці другої черги спадкоємців за законом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (рідні брат і сестра померлого ОСОБА_5 ) в установлений ст. 1270 строк власноручно подали до нотаріуса заяви про відмову від прийняття спадщини (а.с.19, 25). Інших спадкоємців на вищевказане спадкове майно, які б звернулись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, немає.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до довідки № 86 від 06.02.2024 року, яка видана Староугринівським старостинським округом Новицької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, на день смерті спадкодавця ОСОБА_5 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був зареєстрований та проживав спільно зі спадкодавцем, тому позивач є таким, що прийняв спадщину (а.с.21).

Окрім того, відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до довідки № 00122 від 04.04.2025 року, яка надана ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації», згідно архівних даних реєстрація права власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 , не проводилась (а.с.31).

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції від 23.02.2016 №8.4-35//18/1) (а.с.34-43).

У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про належність цього майна попередньому власнику та визначення наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку (лист Мін`юсту від 21.02.2005 №19-32/319). За таких обставин спадкове право на набуття права власності на нерухоме майно може бути реалізовано лише в судовому порядку.

Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд в Постанові від 10 жовтня 2018 року у справі №557/1209/16-ц, який зазначив, що право власності на зведену до 03.08.2004 року нерухомість набувається в порядку, який існував на час її будівництва, а не виникає у зв`язку з державною реєстрацією.

За пунктом 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19 березня 2013 року № 95, (втратив чинність) документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Тобто, не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року, якщо їх відповідність вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил підтверджується технічним паспортом, складеним за результатами технічної інвентаризації.

Таким чином враховуючи, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , був збудований до 1992 року (відповідно до технічного паспорту рік спорудження будинку до 1992), то після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на даний житловий будинок.

Стаття 41 Конституції України визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У ст. 328 ЦК України зазначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Одним із способів набуття права власності є спадкування.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. ст. 1218 та 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що інших спадкоємців, які б протягом встановленого законом строку звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в порядку ст. 1269 ЦК України та спадкоємців, передбачених ст.1261 ЦК України, які претендують на обов`язкову частку в спадщині, передбачену ст. 1241 ЦК України, а також проживаючих із спадкодавцем однією сім`єю без укладення шлюбу, немає. Спадковий договір від імені спадкодавця не укладався. Відповідачі позов визнали повністю, на спадщину не претендують.

Оскільки оформити право власності на спадкове майно іншим способом позивач не має можливості, враховуючи досліджені матеріали справи, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на вищезазначене спадкове майно.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченогопри поданні позову.

Враховуючи, що відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за доцільне повернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 142, 200, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на наступне спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_5 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в цілому, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , з державного бюджету України 50 відсотків сплаченого ним судового збору по квитанції від 26.05.2025 року, в сумі 1855,73 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Головуючий