Номер провадження: 22-ц/813/4756/25
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Сегеди С.М.,

за участю секретаря Скрипченко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Міра» про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст заяви.

07 лютого 2025 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про скасування заходів забезпечення позову.

В обґрунтування заяви зазначено, що при розгляді справи без відповідних документів, що підтверджують сімейний стан, ухвалою суду заборонено ТОВ «Міра» передавати Заявнику майнові права на належну йому квартиру. У зв`язку з чим, просить зняти відповідне обтяження.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Тодирець А.О. про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 27 січня 2021 року.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове, яким задовольнити вимоги заяви, посилаючись при цьому на порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що майнове право на спірний об`єкт ОСОБА_1 придбав за рік до реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , а тому не є об`єктом спільного майна.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 січня 2021 року відкрито провадження по справі, встановлено загальний порядок розгляду справи. Заяву представника ОСОБА_2 адвоката Чумаченко С.О. про забезпечення позову задоволено. Заборонено ТОВ «Міра» передавати ОСОБА_1 майнові права (за актом приймання-передачі майнових прав) та інші документи, надання яких є в компетенції ТОВ «Міра», що необхідні для реєстрації права власності, на підставі договору №1-10-14/18 від 29 жовтня 2015 року купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна, укладеного між ТОВ «Міра» та ОСОБА_1 .

Протокольною ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 червня 2021 року закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до слухання по суті.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02 червня 2022 року зупинено провадження у справі №522/23820/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ТОВ «Міра» про поділ спільного майна подружжя до набрання законної сили судового рішення по справі №522/5894/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «МІРА» про визнання майнових прав особистою приватною власністю.

01 листопада 2023 року від представника ОСОБА_1 до суду надійшла заява про поновлення провадження по справі, з підстав набрання законної сили судового рішення по справі №522/5894/22.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2023 року поновлено провадження по справі. Призначено справу до слухання по суті.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Тодирець А.О. про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою суду від 27 січня 2021 року.

Постановою Одеського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2023 року залишено без змін.

07 лютого 2025 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про скасування заходів забезпечення позову.

Порядок скасування вжитих судом заходів забезпечення позову врегульовано приписами статті 158 Цивільного процесуального кодексу України.

За загальним правилом заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу.

Так, відповідно до частини 1 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач зазначав що предметом позову є поділ спільного майна подружжя. Поділу підлягають майнові права на самостійну трьохкімнатну квартиру будівельний номер 1-10-14, розташованої на 10 поверсі об`єкта будівництва (житловий комплекс із вбудовано-прибудованими спортивно-оздоровчими приміщеннями та підземним паркінгом «Вісімнадцята Жемчужина» за адресою: АДРЕСА_1 ), приблизною площею 91,50 кв.м., на підставі договору №1-10-14/18 від 29.10.2015 року купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна. Договір укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Міра» та ОСОБА_1 .

Виходячи з позову позивач просить передати право вимоги 1/2 частки майнових прав, а також зобов`язати ТОВ «Міра» передати їй майнові права в порядку визначеному договором.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02 травня 2023 року по справі № 522/5894/22 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «МІРА» про визнання майнових прав особистою приватною власністю задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право на майнові права на самостійну трикімнатну квартиру будівельний номер АДРЕСА_2 поверсі об`єкта будівництва житловий комплекс із вбудованого прибудованими спортивно-оздоровчими приміщеннями та підземним паркінгом «Вісімнадцята Жемчужина» за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 2 301 188,40 грн, як на такі, що були придбані за особисті кошти ОСОБА_1 , на праві особистої приватної власності.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 12 405 гривень.

Постановою Одеського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 травня 2023 року залишено без змін.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 жовтня 2024 року по справі №522/5894/22 касаційну скаргу представника ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 травня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року скасовано та ухвалено у справі нове рішення. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «Міра» про визнання майнових прав особистою приватною власністю відмовлено.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідачів, третіх осіб, з метою забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, суд першої інстанції правильно вважав передчасним звернення до суду ОСОБА_1 з заявою про скасування заходів забезпечення позову.

При цьому судом першої інстанції вмотивовано враховано, що вжиття заходів забезпечення позову тимчасово обмежить права відповідача щодо розпорядження майном, в той час їх вжиття забезпечить збереження балансу інтересів сторін та узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позовних вимог не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті.

Враховуючи викладене суд першої інстанції обґрунтовано не вбачав підстав для скасування заходів забезпечення позову накладених ухвалою від 27 січня 2021 року.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання про залишення позовної заяви без розгляду.

Скаржник не довів обставини, на які посилався як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надав.

Доводи ОСОБА_1 про те, що майнове право на спірний об`єкт ОСОБА_1 придбав за рік до реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , а тому не є об`єктом спільного майна не беруться до уваги колегією суддів, з огляду на те, що фактично стосуються суті позовних вимог та предмету доказування у даній категорії справ.

На цьому наголошував суд першої інстанції і правильно зазначав, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позовних вимог не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального закону, не є такими, що порушують розгляд справи по суті.

Одночасно апеляційний суд зазначає, що доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Питання про відмову у задоволенні клопотання представника про скасування заходів забезпечення позову розглянуто по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції немає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, доводи апеляційної скарги його не спростовують, ухвала постановлена у відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2025 рокузалишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст судового рішення складено 14 липня 2025 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

С.М. Сегеда