Справа № 953/4917/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2025 року Київський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого судді Колесник С.А.,
за участю секретаря судового засідання Смаль Ю.О.,
представника позивача адвоката Солонинка С.П. (в режимі відеоконференції),
відповідача Таран К.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, -
Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Солонинка С.П., через систему "Електронний суд" звернулася до Київського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, у якому просить:
1. Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/8 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
На обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначає наступне.
У сторін є спільний син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
19 вересня 2016 року було відкрито виконавче провадження №52247212, яке на сьогодні ведеться Салтівським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Але Позивач самостійно у добровільному порядку, сумлінно кожного місяця здійснює сплату аліментів безпосередньо Відповідачу з подальшим наданням підтвердних документів у виконавчу службу.
Однак з часу винесення судом рішення про стягнення з Позивача аліментів в розмірі 1/4 частини доходу, сімейний стан Позивача зазнав значних змін.
Позивач у 2015 році зареєстрував новий шлюб із ОСОБА_4 , про що Центральним відділом реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві складений актовий запис №2374 від 02.09.2015р.
Дружина Позивача на цей час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років (довідка та копія наказу з місця роботи додаються) та займається вихованням трьох дітей і сімейним побутом. Отже, у Позивача на сьогодні існує обов`язок матеріальної підтримки дружини у новому шлюбі, передбачений ч.1 ст.75 Сімейного кодексу України.
У шлюбі з ОСОБА_4 у Позивача народилось троє дітей, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Отже, у Позивача на сьогодні існує передбачений ст.180 Сімейного кодексу України обов`язок утримувати, крім дитини від першого шлюбу, ще трьох дітей.
На утриманні Позивача також знаходиться його мати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка є пенсіонеркою та інвалідом третьої групи. Інвалідність ОСОБА_8 отримана внаслідок перенесеного інсульту. В силу похилого віку та стану здоров`я непрацездатна мати утримується Позивачем. Отже, у Позивача на цей час також є обов`язок з утримання матері та участі у додаткових витратах на матір, що передбачено ст.202, 203 Сімейного кодексу України.
Сім`я Позивача відповідно до статті 1 Закону України «Про охорону дитинства» є багатодітною та на утриманні Позивача знаходиться 6 людей. При цьому на дитину від першого шлюбу стягується 1/4 його доходу (25%). На частину доходу, що залишається у розпорядженні Позивача, утримуються шестеро людей (троє дітей, дружина, мати та Позивач), тобто умовно на кожного доводиться по 12,5%.
Враховуючи зміни сімейного стану, що відбулись після прийняття судом рішення про стягнення аліментів, Позивач вважає, що стягуваний за судовим рішенням розмір аліментів порушує права інших трьох дітей Позивача на належне утримання та піклування, а тому є підстави для зменшення розміру аліментів, щоб забезпечити необхідний рівень кожного з дітей.
Позивач визнає свій обов`язок щодо утримання дитини, сумлінно його виконує, однак слід врахувати, що статтею 141 СК України встановлені рівні обов`язки матері і батька щодо дитини. Тож, утримання сина має покладатись не лише на Позивача, але і здійснюватися за участі Відповідачки.
Зменшений розмір аліментів безсумнівно не порушить право дитини від першого шлюбу на гідний рівень життя, він в будь-якому випадку відповідатиме принципу якнайкращого забезпечення її інтересів та буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку, але при цьому буде забезпечений і рівний баланс в утриманні Позивачем інших членів родини та справедливість щодо захисту права кожної з осіб.
Отже, ухвалення рішення про задоволення позовних вимог найбільш оптимально враховує потреби в утриманні кожного члена сім`ї Позивача та буде спрямоване на дотримання їхніх інтересів в однаковій мірі.
Таким чином, враховуючи всі обставини справи, з метою захисту інтересів дитини і інших утриманців Позивача та встановлення рівності їх матеріального забезпечення, з урахуванням обставин, визначених частиною 1 статті 182 СК України, враховуючи принцип рівності батьківського обов`язку забезпечувати своїх дітей, Позивач вважає справедливим та обґрунтованим зменшення розміру аліментів до 1/8 частки заробітку(доходу) щомісячно.
Згідно з ч.1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Задоволення позовних вимог у даній справі вплине на стягувані аліменти, розмір яких з дати набрання рішенням законної сили не відповідатиме розміру за виконавчим листом, що знаходиться на примусовому виконанні. Отже, відкликання такого виконавчого листа з органу виконавчої служби є послідовним з погляду на повний та ефективний захист інтересів Позивача, виправданим та обґрунтованим.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.05.2025 справу передано судді Колесник С.А.
Ухвалою суду від 02.06.2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.
16.06.2025 від Відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов Відзив на позовну заяву, у якому Відповідач проти позовних вимог заперечує у повному обсязі та зазначає наступне.
Позивач свої вимоги про зменшення розміру аліментів обґрунтовує зміною сімейного стану, а саме народженням у другому шлюбі трьох дітей та необхідністю утримання непрацездатної матері. На підставі наведеного позивач просить зменшити розмір аліментів, які він сплачує на утримання нашого спільного сина, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 від доходу до 1/8 частини заробітку (доходу).
Однією з підстав, щодо зменшення розміру аліментів, у позові зазначено те, що на утриманні позивача знаходиться його непрацездатна мати, ОСОБА_8 , яка є пенсіонеркою та інвалідом третьої групи, проте до позовної заяви не додано жодного доказу на підтвердження факту утримання позивачем своєї матері. До того ж, позивач не єдина дитина в сім`ї. ОСОБА_8 має ще доньку. Окрім того, наскільки їй відомо, мати позивача знаходиться за кордоном. Таким чином, вважає факт утримання непрацездатної матері позивачем не доведеним.
Щодо розміру аліментів.
Відповідач вважає, що зменшення розміру аліментів з 1/4 до 1/8 від заробітку (доходу), що підлягають стягненню з позивача, буде суперечити інтересам сина, ОСОБА_9 з наступних міркувань. До 2017 року аліменти стягувались з заробітної плати позивача кожного місяця. З квітня 2017 року надходження аліментів припинилось у зв`язку зі звільненням її колишнього чоловіка з роботи. Напротязі декількох місяців перерахувань не було. Після її звернення до державної виконавчої служби позивач почав перераховувати гроші їй на банківську картку у розмірі який відповідає 1/4 частині середньої заробітної плати. Отже позивач в рахунок оплати аліментів перераховував по 5000 - 6000 грн. на місяць. Таким чином, якщо зменшити розмір аліментів вдвічі, позивач буде перераховувати на утримання дитини 2500 - 3000 грн. З урахуванням того, що спільному сину виповнилося 14 років, а у підлітковому віці витрати на одяг, їжу та навчання дитини зростають, то зменшення суми фінансової підтримки, яку надає батько та в умовах постійного зростання цін на товари та послуги, негативно відіб`ється на рівні забезпечення дитини.
Окрім того син перейшов до 10 класу. До закінчення навчання залишається 2 роки. За цей час дитині необхідно підготуватись до складання випускних тестів (НМТ). Оскільки Фелікс планує продовжувати навчання у вищому навчальному закладі, необхідна якісна підготовка до підсумкового тестування. Тому, у найближчі два роки витрати на навчання дитини збільшаться у декілька разів так як необхідна буде додаткова допомога викладачів з таких предметів як математика, українська мова та історія України, а також один додатковий предмет за вибором учня, наприклад англійська мова. Відповідно інформації, розміщеній на сайтах пошуку викладачів, вартість додаткових занять за годину, в середньому, складають: з математики - близько 400 грн., з української мови - близько 400 грн, з історії України - близько 300 грн., з англійської мови - близько 400 грн. Що, за умови, 2-х занять на тиждень з кожного предмету складатиме близько 12 000 грн. на місяць.
Як зазначено у позовній заяві, відповідно до ст.27 Конвенції ООН про права дитини, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.
Так, позивач постійно мешкає у м. Києві разом з дружиною і дітьми від другого шлюбу і не приймає участі у вихованні спільного сина.
Зазначила, що разом з нею та сином однією сім`єю проживає її мати, ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка є непрацездатною пенсіонеркою, має хронічні захворювання, у зв`язку із чим потребує постійного прийому призначених ліків, вартість яких складає близько 1500 грн. на місяць. Оскільки пенсія її матері за останній місяць складає 4232 грн., відповідно до ст. 202 та 203 Сімейного кодексу України, вона зобов`язана нести додаткові витрати на утримання та лікування матері. Вона має брата, але він мешкає окремо у іншому місті і участі у витратах на утримання і лікування матері не приймає.
Окрім того, її сім`я (вона, її мати і син) мешкає у приватному будинку АДРЕСА_1 , площа якого за даними технічного паспорту складає 168,3 м. кв. Витрати на місяць за комунальні послуги складають близько від 2000 до 6000 грн. на місяць.
Вона не заміжня, тому усі визначені вище витрати по утриманню сім`ї та житла вона несе сама.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує, між іншим, матеріальне становище платника аліментів.
Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР), ОСОБА_1 з 07.02.2017 року до теперішнього часу зареєстрований як фізична особа-підприємець.
Види економічної діяльності за якими здійснює діяльність Позивач: 62.01 омп`ютерне програмування (основний); 58.29 Видання іншого програмного забезпечення; 62.02. Консультування з питань інформатизації; 62.03 Діяльність із керування комп`ютерним устаткуванням; 62.09 Інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем; 63.11 Оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність; 63.12 Веб-портали; 63.99 Надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у; 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування.
ФОП ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .
Окрім того, просила врахувати той факт, що позивач є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 , яка була придбана її колишнім чоловіком 25.11.2016 року, а саме у період, коли він вже сплачував аліменти. Відповідно відомостей розміщених на сайтах з продажу нерухомості орієнтовна вартість трикімнатної квартири у цьому будинку складає більше 80 000 доларів США.
Також від спільних знайомих їй стало відомо, що позивачем було придбано автомобіль.
Крім того зазначає, що друга дружина позивача, ОСОБА_4 та мати позивача, ОСОБА_8 , за захистом своїх прав щодо надання їм матеріальної підтримки та стягнення аліментів з ОСОБА_1 до суду не звертались.
16.06.2025 до суду надійшли клопотання Відповідача про витребування доказів у справі, у задоволенні яких ухвалою суду від 04.07.2025 відмовлено.
23.06.2025 до суду від представника Позивача надійшла Відповідь на відзив (а.с.86-89), у яких представник Позивача зазначив наступне.
Щодо утримання Позивачем своєї матері ОСОБА_8 , вказала, що обов`язок утримання Позивачем своєї матері є не лише моральним аспектом, але і вимагається діючим законом. Матері Позивача 73 роки, відповідно в силу віку та інвалідності, яка підтверджена посвідченням, вона не має змоги працювати та отримувати додатковий дохід. До того ж обов`язок утримання не ставиться в залежність від наявності інших дітей. Сестра Позивача ОСОБА_11 , 1980 р.н,., не може надавати допомогу матері через скрутні власні сімейні обставини. Вона є інвалідом другої групи і пенсіонером по інвалідності, яка у зв`язку із смертю чоловіка, змушена одна виховувати трьох дітей - двох неповнолітніх 13 років та 10 років і сина-студента. Тож Позивач як працездатний чоловік взяв на себе утримання матері. Позивач разом із матір`ю зареєстровані за адресою АДРЕСА_4 . ОСОБА_8 до початку військової агресії мешкала в цій квартирі. Однак на початку війни цей будинок, як і багато інших на Північній Салтівці, через обстріли був пошкоджений, тож мати Позивача через відсутність умов проживання та задля безпеки змушена була переїхати до сім`ї Позивача у Київ.
При цьому, Відповідач заперечуючи обставини утримання Позивачем матері, між тим сама посилається на необхідність нею самостійного утримання власної матері за наявності брата, та доказів такого утримання не надає.
Щодо розміру аліментів.
Відповідач заперечує проти зменшення розміру аліментів до 1/8 частини доходу Позивача. Однак обґрунтовує заперечення твердими грошовими сумами. Зокрема, сплату на сьогодні Позивачем аліментів у сумі 6 тис. гривень, та в разі зменшення, сума буде складати 3 тис. гривень. Вказує, що оскільки якщо розрахунок аліментів залежить від доходу Позивача, то їх розмір може як зменшуватись, так і збільшуватись. Тож наведення Відповідачем таких цифр є лише припущенням. До того ж державою визначений гарантований мінімальний розмір аліментів, який законодавець вважає достатнім для покриття базових потреб дитини - 50% прожиткового мінімуму та рекомендований розмір - прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.
Зауважує, що Позивач просить суд зменшення до вказаного розміру, враховуючи необхідність утримувати не лише дитину від першого шлюбу, але і трьох дітей від другого шлюбу і трьох дорослих людей, задля забезпечення балансу в їх утриманні та дотримання їхніх інтересів в однаковій мірі.
Щодо можливих витрат на репетиторів для дитини.
Відповідач посилається на необхідність витрат на дитину у наступних роках на репетиторство задля якісної підготовки до підсумкового тестування.
Проте відповідно до статті 53 Конституції України держава забезпечує доступність і безоплатність повної загальної середньої освіти. Додаткове навчання у репетиторів не є базовими потребами дитини (харчування, одяг, житло, загальна освіта, медичне обслуговування), які покриваються аліментами. Отже, відповідно до ст.185 СК України Відповідач вправі домовитись з Позивачем про його участь у додаткових витратах на дитину, та в разі спору звернутись до суду.
Крім того, вказані витрати на репетиторів є лише планами Відповідача, та їх реалізація на цей час є лише припущенням. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Щодо витрат Відповідача на утримання приватного будинку.
Предметом спору та доказування у даній справі є стан Позивача та його можливість утримувати, тому посилання Відповідача на збільшені витрати на комунальні послуги у зв`язку із великою площею будинку мають бути залишені поза судовим дослідженням та оцінкою.
Можливість проживання трьох членів родини у будинку площею 168,3 кв.м лише говорить про стабільне матеріальне становище Відповідача.
Щодо наявності у власності Позивача 1/2 квартири.
Твердження Відповідача про придбання Позивачем у власність частини квартири не відображає сімейного стану Позивача, на який останній посилається як підстави для зменшення аліментів. До того ж частка квартири була придбана 9 років тому. Вартість нерухомості у 2016 році була вдвічі нижчою від тої, що наводиться Відповідачем.
Оголошення з ціною квартир, надані Відповідачем у якості доказів власних заперечень, є недопустимими та недостовірними доказами відповідно до ст.ст.77, 79 ЦПК України, оскільки ціна частки нерухомості Позивача не є предметом доказування у даному спорі, та дійсна її вартість може бути визначена лише незалежною експертною оцінкою.
Щодо стягнення аліментів з Позивача його дружиною і матір`ю вказує, що утримання дружина ОСОБА_4 та матір ОСОБА_8 є обов`язком Позивача, та спору між Позивачем та членами його родини з цього питання немає, відповідно відсутні підстави для звернення до суду.
У судове засідання Позивач не з`явився, через систему «Електронний суд» 30.06.2025 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.85).
Представник Позивача у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на підстави, викладені у позові та Відповіді на відзив, просила про його задоволення.
Відповідач проти позову заперечувала з підстав, викладених в Відзиві на позовну заяву.
Суд, вислухавши доводи учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до наступних висновків.
Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).
Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 25.07.2014 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини усіх видів доходів, пенсії щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину, починаючи з 23.06.2014 року і до досягнення нею повноліття (а.с.11).

Позивачем не оспорюється, що дитина проживає разом з матір`ю.

Постановою державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції Яровою І.В. 16.09.2016 відкрито виконавче провадження № 52247212 за виконавчим листом № 640/10528/14-ц, виданого 29.07.2014 Київським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини усіх видів доходів, пенсії щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину, починаючи з 23.06.2014 року і до досягнення нею повноліття (а.с.12).

02.09.2015 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 (а.с.13).

Від шлюбу подружжя має дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.15,16).

Дружина позивача - ОСОБА_4 працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Дочірня фірма Екомітайз Інтернешнл Україна» з 02.01.2020 на посаді фахівця з розробки та тестування програмного забезпечення відділу інформаційних систем. На даний час (з 29.05.2024 до 02.04.2027) перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку, згідно наказу по Товариству від 28.05.2024 №012.1-к/тр (а.с.14).

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на праві власності належить по частині квартири в АДРЕСА_5 загальною площею 73,6 кв.м., житлвою площею 41,5 кв.м, яка складається з 3-х кімнат (38).

ОСОБА_1 є ФО-П, основним видом діяльності якого є комп`ютерне програмування (а.с.69).

Матір`ю ОСОБА_1 є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка є пенсіонером по інвалідності 3-ї групи (а.с.17,18).

Позивач ОСОБА_1 щомісячно сплачує аліменти на користь ОСОБА_2 (жовтень 2024 5025,13 грн., листопад 2024, грудень 2024, січень 2025, лютий 2025, березень 2025 по 6030,15 грн., квітень 2025, травень 2025 по 5025,13 грн.)(а.с.42-45).

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України№789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Аналізуючи зміст ст.181,192 СК України, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Так, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на користь кого вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Також судом звертається увага, що під час розгляду позову про зменшення розміру аліментів суд не переглядає рішення, яким стягнуто аліменти, а лише з`ясовує наявність обставин, які дають підстави для зменшення розміру аліментів.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст.82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що належних та допустимих доказів того, що змінились обставини, що існували на момент постановлення рішення про стягнення аліментів, визначені ст.192 СК України, що дають підстави для зменшення розміру аліментів, позивачем суду не надано. Також, ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дітей від іншого шлюбу.

Інші доводи позивача не можуть бути прийняті судом, оскільки не відносяться до безумовних підстав для зменшення розміру аліментів.

Окрім того, розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідає вимогам сімейного законодавства, не перевищує десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, а їх зменшення без доведення погіршення його майнового становища не буде спрямовано на належне забезпечення малолітнього сина ОСОБА_3 та суперечитиме його інтересам.

Будь - яких належних та допустимих доказів, що Відповідач використовує аліменти не за цільовим призначенням, суду не надано.

Суд вважає, що розмір аліментів, який на даний час сплачує Позивач, який на його думку є завеликим, носить тимчасовий характер, а розмір отримуваних Відповідачем аліментів навпаки сприятиме найкращому розвитку та забезпеченню дитини.

Таким чином, суд не вбачає достатніх правових підстав для зменшення розміру аліментів, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.10-13, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. 192 Сімейного кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_6 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_6 .

Повний текст рішення складений 21.07.2025.

Суддя Колесник С.А.