Провадження № 2/679/556/2025
Справа № 679/689/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2025 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі головуючого судді Томіліна О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

До Нетішинського міського суду Хмельницької області надійшла позовна заява АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом» в особі філії «ВП «Хмельницька атомна електрична станція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за комунальні послуги.

В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що АТ «НАЕК «Енергоатом» в особі філії «ВП «ХАЕС» є основним постачальником на території м. Нетішин послуг з централізованого опалення, холодного та гарячого водопостачання, водовідведення. 30.05.2007 між позивачем та співвідповідачем ОСОБА_1 було укладено договір № 86/8038 про надання послуг з централізованого опалення, холодного та гарячого водопостачання, водовідведення. Відповідно до умов договору позивач зобов`язався постачати відповідачу вчасно та відповідної якості зазначені послуги, а останній зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Як вказує позивач, відповідачі є власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а також споживачами комунальних послуг за вказаною адресою, відповідно до договору № 86/8038 від 30.05.2027. Однак, в результаті того, що плата за користування наданими позивачем послугами відповідачами вносилась не в повному обсязі, за період з 01 травня 2024 року по 31 березня 2025 року утворилася заборгованість у розмірі 20178,36 грн. Також позивачем, у зв`язку із порушенням відповідачами зобов`язання щодо оплати комунальних послуг, нараховані 3% річних 206,55 грн, сума інфляційних втрат 1127,85 грн.

У зв`язку із чим, керуючись ст. ст. 525, 526, 610, 625 ЦК України, ст. ст. 67, 68, 162, 179 ЖК України, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів вказану заборгованість, а також здійснити розподіл судових витрат.

27.05.2025 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Роз`яснено відповідачам право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив.

Сторони про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлені належним чином.

До суду від сторін не надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, у встановлений судом строк відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відзив на позов до суду не подали, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталися.

Від відповідача ОСОБА_4 23.06.2025 надійшла заява (відзив), у якій остання повідомляє суд, що причиною виникнення заборгованості за комунальні послуги стало тяжке матеріальне становище відповідача ОСОБА_4 , проте на теперішній час заборгованість за комунальні послуги погашена, на підтвердження чого відповідач надає копію рахунку на оплату за травень 2025 року та копії платіжних інструкцій. Також відповідач ОСОБА_4 , вважає, що у зв`язку зі сплатою заборгованості на момент розгляду справи предмет спору відпав, а позов підлягає закриттю. Окрім цього відповідач, посилаючись на тяжке матеріальне становище, просить не стягувати 3% річних, інфляційні втрати та судовий збір.

Головуючий суддя Томілін О. М. у період з 23.06.2025 по 04.07.2025 перебував у щорічній відпустці.

За відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Як встановлено частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Такий висновок суду, зважаючи, що відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину невчинення ними своєчасно такої процесуальної дії, узгоджується також із положеннями частини восьмої статті 178 вказаного Кодексу.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін не надходили.

За змістом ч.ч. 4, 5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення у даній справі є 22.07.2025, тобто дата складання повного тексту рішення.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого.

Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Як слідує зі ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Судом встановлено, що 30.05.2007 між позивачем та співвідповідачем ОСОБА_1 було укладено договір № 86/8038 про надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до умов договору позивач зобов`язався постачати відповідачу вчасно та відповідної якості зазначені послуги, а останній зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Відповідно до п. 2 цього договору споживачами комунальних послуг є відповідачі по справі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які відповідно до п. 18 договору, зокрема зобов`язалися оплачувати послуги, установлені договором, не пізніше 20 числа місяця наступного за звітним (а.с. 14-15).

Також судом встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , яка є неповнолітньою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 . Право власності на вказану квартиру зареєстроване 07.09.2023 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 , видане 17.08.2023 Фондом комунального майна міста Нетішина (а.с. 20-21, 50).

Згідно з розрахунком (довідка) розмір заборгованості ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , за послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, абонплати станом на 31.03.2025 за період з 01.05.2024 по 31.03.2025 становить 20178,36 грн (а.с. 13).

Також позивачем були надані суду розрахунки (з якими суд погоджується) інфляційних втрат за весь час прострочки, що становлять 1127,85 грн, а також 3% річних від простроченої суми, що склали 206,55 грн (а.с. 15-17).

З наданих відповідачем ОСОБА_3 квитанцій, вбачається, що відповідачем ОСОБА_1 сплачено позивачу АТ «НАЕК «Енергоатом» в особі філії «ВП «ХАЕС» за комунальні послуги у червні 2025 року 21020,80грн.

Відповідно до рахунку за тепло-водопостачання та водовідведення заборгованість ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , станом на 31.05.2025 становить 21021,23 грн.

Відповідно до ч. 1. ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як зазначається у ст.ст. 530, 610, 629 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 67, 68, 162 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Згідно з п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (ч.ч. 1, 3 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

До комунальних послуг відносяться зокрема наступні послуги: з постачання теплової енергії; з постачання гарячої води; з централізованого водопостачання; з централізованого водовідведення (ст.ст. 21-24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Крім того, відповідно до статті 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна.

Частиною другою статті 382 ЦК України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

В даному випадку відповідачі право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , набули на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 , видане 17.08.2023 Фондом комунального майна міста Нетішина, державна реєстрація проведена 07.09.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Позивачем доведено, а відповідачами не спростовано, що відповідачі, маючи зобов`язання з оплати комунальних послуг, припустилися порушення умов укладеного між сторонами договору щодо своєчасного внесення оплати за спожиті комунальні послуги, внаслідок чого за ними утворилася зазначена заборгованість.

Проте станом на день розгляду справи заборгованість відповідачів перед позивачем за комунальні послуги у розмірі 20178,36 грн, яка виникла за період з 01.05.2024 по 31.03.2025 та про стягнення якої позивачем заявлено позовні вимоги, відповідачами сплачена.

Отже відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за комунальні послуги у розмірі 20178,36 грн, яка виникла за період з 01.05.2024 по 31.03.2025, внаслідок чого суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

В той же час суд не приймає доводи відповідача ОСОБА_3 про необхідність закриття провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення заборгованості виходячи з такого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Поряд з цим за змістом пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

З матеріалів справи вбачається, що на момент пред`явлення позову АТ «НАЕК «Енергоатом» в особі філії «ВП «ХАЕС» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за комунальні послуги предмет спору існував, оскільки у відповідачів існувала заборгованість перед позивачем за комунальні послуги у розмірі 20178,36, яка утворилася за період з 01.05.2024 по 31.03.2025, та вказана заборгованість відповідачами була погашена після пред`явлення позивачем позову та відкриття судом провадження у справі.

При цьому судом враховано, що представник позивача, якому відомо про сплату відповідачами заборгованості за комунальні послуги, не звертався до суду із заявою про закриття провадження у справі з підстави, яка передбачена п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Крім того, за позовними вимогами позивач просить стягнути з відповідачів, на підставі ст. 625 ЦК України, інфляційні втрати в сумі 1127,85 грн та 3% річних у сумі 206,55 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням унаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

Кредитору, у свою чергу, згідно з частиною другою статті 625 ЦК України належить право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу.

Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання кредитор має право стягнути, а боржник повинен сплатити, крім основного боргу, також втрати від інфляційних процесів та річні відсотки за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, оскільки на момент звернення до суду із позовом відповідачі мали перед позивачем заборгованість за комунальні послуги, яка була прострочена, враховуючи, що відповідачі не надали суду докази, які б спростовували обставини на які посилається позивач, щодо прострочення відповідачами заборгованості за комунальні послуги, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача індекс інфляції та три відсотки річних за прострочення виконання зобов`язання щодо оплати комунальних послуг за період з 01.05.2024 по 31.03.2025 у загальному розмірі 1334,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача суму понесених ним судових витрат у виді судового збору в розмірі 187,74 грн (6,20 % задоволених позовних вимог) у рівних частках, а саме по 62,58 грн з кожного.

Водночас суд не вбачає підстав для звільнення відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі частини першої статті 8 Закону «Про судовий збір», про що суду заявляла ОСОБА_3 , посилаючись на тяжке матеріальне становище відповідачів, з огляду на незначний розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідачів, та відсутності доказів дійсної неспроможності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 сплатити судовий збір у розмірі по 62,58 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» інфляційні втрати та три відсотки річних за прострочення виконання зобов`язання щодо оплати комунальних послуг за період з 01.05.2024 по 31.03.2025 у загальному розмірі 1334,40 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» судові витрати у виді судового збору у розмірі 187,74 грн у рівних частках, а саме по 62,58 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду або через Нетішинський міський суд Хмельницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» (ідентифікаційний код 24584661; місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код філії 21313677; місцезнаходження філії: Хмельницька область, Шепетівський район, м. Нетішин, вул. Енергетиків, буд. 20).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце поживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце поживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце поживання: АДРЕСА_1 .

Дата складення повного судового рішення 22.07.2025.

Суддя О.М. Томілін