Справа № 588/537/25
провадження № 2/588/343/25
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2025 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючий суддя Лебедь О. В.,

за участю: секретаря судового засідання Ноздріної В. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник адвокат Коротенко Олег Іванович до ОСОБА_2 в інтересах якої діє представник адвокат Бондар Валерій Миколайович про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини,

У С Т А Н О В И В:

Позиції сторін

Позивачка ОСОБА_1 у квітні 2025 року звернулася до суду із указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 .

За життя померла набула у власність: 7/8 частки будинку АДРЕСА_1 ; 7/8 частки земельної ділянки 0,1 га кадастровий номер :00:031:0669 по АДРЕСА_1 ; 7/8 частки земельної ділянки 0,083 га кадастровий номер :00:031:0670 по АДРЕСА_1 .

31.08.2018 приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Гребіником О.Д. посвідчено заповіт ОСОБА_3 , яким вона заповіла своє майно спадкоємцям у рівних частинах: частку ОСОБА_1 , частку ОСОБА_4 , частку ОСОБА_2 .

Спадкоємці звернулися до нотаріуса з приводу оформлення спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_3 .

19.06.2023 ОСОБА_4 подала нотаріусу заяву позивача посвідчену нотаріусом м. Москва, рф, про відмову від отримання спадщини на користь ОСОБА_4

03.07.2023 відповідач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу йому частки спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_3 .

11.09.2023 ОСОБА_4 звернулася до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частки майна після смерті ОСОБА_3 , проте було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у заяві ОСОБА_1 посвідченій нотаріусом м. Москва рф про відмову від спадщини відсутній апостиль.

У зв`язку з тим, що нотаріус безпідставно відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, ОСОБА_4 сестра позивача була змушена захищати свої права у суді.

Посилаючись на указані обставини, позивачка просить суд визначити ОСОБА_1 додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

02.05.2025 відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що не погоджується із заявою позивачки, оскільки після смерті свого батька ОСОБА_5 відповідач став власником 1/8 частки будинку та земельних ділянок 0,1 га кадастровий номер :00:031:0669 та 0,083 га кадастровий номер :00:031:0670 за адресою: АДРЕСА_1 , іншим співвласником 6/8 частки була ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_3 її донька ОСОБА_4 та відповідач подали заяви про прийняття спадщини, позивачка через свою сестру ОСОБА_4 подала відмову від прийняття спадщини.

Відповідач зазначає, що поважними причинами пропуску є причини пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оскільки позивачка була обізнана про дату смерті спадкодавці, про наявність заповіту, виразила свою волю стосовно відмови від спадкового майна, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

07.05.2025 представник позивачки ОСОБА_6 подав відповідь на відзив, у якій зазначив, що позивачка надсилала кошти та матеріально допомагала матері у оплаті нею комунальних послуг. Причиною пропуску строку на прийняття спадщини позивачкою було запровадження воєнного стану на території України, у зв`язку з повномасштабним вторгненням Росії в Україну 24.02.2022. Оскільки позивачка є громадянкою Російської Федерації, на неї розповсюджувалося обмеження в`їзду на територію України. Тому представник позивачки просить відмовити у задоволенні відзиву ОСОБА_2

21.05.2025 представник відповідача подав відповідь на відзив, у якому зазначено, що хоча позивачка надавала квитанції про сплату за послуги газопостачання ОСОБА_3 , доказів що зазначені кошти якимось чином надавались спадкодавиці не надано, тому квитанції не є доказом утримання спадкового майна. У свою чергу відповідач після смерті спадкодавці почав здійснювати усі виплати по будинку матері і підтверджує це роздруківками квитанцій.

22.05.2025 представник позивачки указав, що інформація відносно того, що відповідач брав участь у газифікації будинку, облаштуванні ванної кімнати та частковій заміні вікон не відповідає дійсності, оскільки цим займалася сестра позивачки ОСОБА_7 .

Представник зазначив, що позивачка до початку збройної агресії Російської Федерації проти України регулярно приїжджала до матері.

В судових засіданнях представники сторін підтримали свої позиції висловлені в заявах по суті справи.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 15.04.2025 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання на 16.05.2025.

Протокольною ухвалою суду від 16.05.2025 за клопотанням представника відповідача відкладено підготовче судове засідання до 22.05.2025.

Ухвалою суду від 22.05.2025 закрито підготовче провадження у вказаній справі та призначено до судового розгляду на 12.06.2025.

Протокольною ухвалою розгляд справи відкладено до 01.07.2025 за клопотанням представника відповідача.

Протокольною ухвалою розгляд справи відкладено до 09.07.2025 за клопотанням представника позивача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що у позові необхідно відмовити, зважаючи на таке.

Фактичні обставини справи встановлені судом та мотиви суду

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 у м.Тростянець Охтирського району Сумської області (а.с. 22).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на усе належне їй майно, зокрема житловий будинок по АДРЕСА_1 , а також земельні ділянки за указаною адресою площею 0,0833 га кадастровий номер :00:031:0670 та площею 0,1000 га кадастровий номер :00:031:0669 (а.с. 39, 41, 46). Зазначене майно, яке мала у власності померла також підтверджується і витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 40, 42, 48).

Із заповіту складеного 31.08.2018 ОСОБА_3 та посвідченого приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Сумської області Гребіником О.Д. з реєстровим №1344 вбачається, що 1/2 частку всього майна де б воно не знаходилося та з чого б не складалося і на що за законом вона матиме право заповіла ОСОБА_1 , а іншу 1/2 частку ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с. 23).

У оформленні спадкових прав позивачці було відмовлено у зв`язку тим, що ОСОБА_1 не проживала разом з ОСОБА_3 на момент смерті та через пропуск шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с. 26).

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 є громадянкою Російської Федерації, та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а отже зі спадкодавицею на момент смерті разом не проживала (а.с. 5-7).

Згідно з заявою від 15.06.2023 посвідченої нотаріусом м. Москва Ковалевською О.В. та зареєстрованою в реєстрі №77/1809-н/77-2023-2-567 ОСОБА_1 відмовилася від спадкового майна на користь своєї сестри ОСОБА_4 (а.с. 34).

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України).

Відповідно до частин 1, 3 статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (стаття 1268 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України).

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини суд має досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому поважними є причини пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, такі причини визначаються в кожному конкретному випадку, з урахуванням встановлених судом фактичних обставин справи.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 26.09.2012 в справі № 6-85цс12, від 04.11.2015 в справі № 6-1486цс15 і підтримана Верховним Судом, зокрема, у постановах від 28.02.2018 в справі № 318/1037/15, від 21.10.2019 в справі № 662/1724/18, від 24.01.2020 в справі № 192/1663/17.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку.

На підтвердження позовних вимог представник позивачки в судовому засіданні пояснив пропуск позивачкою строку на прийняття спадщини відсутністю можливості прибути з території РФ для її оформлення.

Проте судом було встановлено, що позивачка оформила правовідносини з адвокатом шляхом обміну паперовими документами надісланими через треті країни. Така сама процедура могла бути використана для подання заяви про прийняття спадщини у визначений законом строк.

У постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 9 лютого 2022 року у справі № 709/769/19 вказано, що чинне законодавство не позбавляє спадкоємця права направити заяву про прийняття спадщини за допомогою засобів поштового зв`язку. В цьому контексті важливий саме зміст заяви про прийняття спадщини, а не спосіб її подання.

У випадку, коли спадкодавець на час смерті проживав за межами України і до складу спадщини входять права на нерухоме майно, яке знаходиться на території України, прийняття спадщини відбувається у спосіб звернення спадкоємця з відповідною заявою до компетентного органу, уповноваженого на вчинення нотаріальних дій за місцем знаходження нерухомого майна в Україні (Постанова Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 13 березня 2023 року у справі № 398/1796/20).

Також представник позивачки посилався, на те, що спадкування ОСОБА_1 відповідає заповідальній волі померлої ОСОБА_3 .

Саме для реалізації волі спадкодавця вираженої в заповіті законом встановлено строк протягом 6 місяці, який позивачкою пропущено. Пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини становить вже понад 2 роки. Спадкове майно не є безхозним, інші спадкоємці подали заяви про прийняття спадщини.

Докази витрат позивачки на утримання спадкового майна не визнаються судом належними та достовірним. Платіжні інструкції та квитанції не містять інформації про оплату позивачкою (а.с. 87-99, 135), а наявність світлин із зображенням окремих ремонтних робіт не є доказом проведення чи фінансування цих робіт.

Подані позивачкою докази перетину кордону вказують на те, що відвідувати матір вона припинила задовго до початку повномасштабного вторгнення Російської федерації.

Такі аргументи позивачки як правова необізнаність та зміни порядку користування майном резидентів Російської федерації не можуть бути визнані об`єктивними та непереборними труднощами подання заяви про прийняття спадщини. Воєнний стан, на який посилається позивачка, як на перешкоду подати заяви у встановлений законом строк, є прямим наслідком збройної агресії з боку держави громадянкою якої є позивачка.

За твердженням позивачки причиною пропуску строку для звернення з заявою про прийняття спадщини за заповітом було те, що вона перебувала за межами України, оскільки є громадянкою Російської Федерації та проживає у м. Бєлгород.

Суд вважає що позивачка не надала належних та достатніх доказів поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій; аргументи позивача, які наведено на обґрунтування позову, не підтверджені доказами. Подібна за змістом позиція висвітлена в постанові Верховного Суду від 26.06.2024 у справі №686/5757/23.

Отже, суд приходить до висновку про відсутність підстав для надання додаткового строку для подання позивачкою заяви про прийняття спадщини.

Недотримання позивачкою встановленого строку прийняття спадщини призвело до припинення права на спадкування. Безпідставне надання додаткового строку на прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елементу верховенства права та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину.

ОСОБА_1 як спадкоємець ОСОБА_3 за заповітом заяву про прийняття спадщини не подала, а 15.06.2023 року підписала посвідчену нотаріусом м. Москва заяву про відмову від належної їй частини майна ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 . Ця заява була подана нотаріусу 19.06.2023 після закінчення строку встановленого в статті 1270 ЦК України.

Як вже було встановлено у рішенні Тростянецького районного суду Сумської області від 29.02.2024 у справі №588/2178/23, ОСОБА_1 не прийняла спадщину після смерті матері і в установлений статтею 1270 ЦК України строк не відмовилась від належної їй частки майна матері.

Заява про відмову від спадщини може бути відкликана протягом строку для прийняття спадщини. Законодавство не передбачає визначення додаткового строку для відкликання заяви про відмову від прийняття спадщини за заповітом (постанова КЦС ВС від 17 січня 2022 року у справі № 932/5274/20).

ОСОБА_1 мала право прийняти спадщину або відмовитись від її прийняття до 07.05.2023 року, але цей строк пропустила.

Наявність заяви ОСОБА_1 про відмову від належної їй 1/2 частини майна ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 (хоч і поданої з порушенням встановленого строку), а потім звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання нею заяви про прийняття спадщини свідчить про її непослідовну та суперечливу поведінку у спадкових правовідносинах.

Відповідно до частини 3 статті 12, частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 81 цього Кодексу і несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Встановивши, що підстави, на які посилається позивачка не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, він не скористався правом на прийняття спадщини, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини (подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 520/10377/17, провадження № 61-48230св18, від 11 серпня 2021 року у справі № 720/1079/19, провадження № 61-14663св20, від 22 січня 2020 року у справі № 592/18695/18, провадження № 61-13558св19).

Керуючись статтями 12, 13, 18, 76, 81, 89, 263-265 ЦПК України, статтями 12, 13, 1220,1222, 1272, ЦК України суд

У Х В А Л И В :

У позові ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник адвокат Коротенко Олег Іванович до ОСОБА_2 в інтересах якого діє представник адвокат Бондар Валерій Миколайович про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_2 від 09.03.1999.

Суддя О.В. Лебедь