Справа № 527/662/25
провадження 2/527/895/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Фіцай О.Л.,

з участю секретаря судових засідань Москаленко В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Глобине цивільну справу № 527/662/25 за позовом за Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», код ЄРДПОУ 38548598, яка подана представником позивача Коваленко Яною Олегівною, до ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

19 лютого 2025 року представник позивача звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У позовній заяві представник зазначив, що 28.01.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1339-0944, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5700,00 грн., строком кредитування 300 днів, знижена % ставка - 1,20 % в день, стандартна % ставка - 1,50 % в день. Позивач виконав умови договору, надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі, шляхом перерахування коштів на картковий рахунок відповідача, зазначений відповідачем в особистому кабінеті.

Відповідач не виконував умов кредитного договору належним чином, внаслідок чого станом на 02.01.2025 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 29568,74 грн., з яких 5700,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 23868,74 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Разом з тим, позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до відповідача програми лояльності, а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими відсотками у сумі 3226,20 грн., за умовами погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 26342,540 грн., з яких 5700,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 20642,54 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Враховуючи вищезазначене, позивач просив суд стягнути з відповідача частину заборгованості за кредитним договором, а саме 26342,54 грн., з яких 5700,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 20642,54 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами, а також 2442,40 грн. судового збору.

30 квітня 2025 року Глобинським районним судом Полтавської області ухвалено заочне рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (місцезнаходження: 01133, м. Київ, б-р Лесі Українки, 26, офіс 407, ) станом на 02.01.2025 року за Договором про відкриття кредитної лінії №1339-0944 від 28.01.2024: - 5700,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 20642,54 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами, а всього 26342,54 грн. (двадцять шість тисяч триста сорок два гривень 54 копійок).

Ухвалою від 17.06.2025 скасовано заочне рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 30 квітня 2025 року Глобинським районним судом Полтавської області у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (справа №527/662/22, провадження № 2/527/442/25) і призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Судове засідання у цивільній справі в приміщенні Глобинського районного суду призначено на 10.00 год 10 липня 2025 року.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату та час судового засідання.

Відповідач надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності та надав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову про стягнення з нього 26342,54 грн., обґрунтовуючи тим, що частково погасив кредит на суму 1357,46 грн., 600 грн., 200 грн. Таким чином, загальна сума простроченої заборгованості за кредитом складає 3542,54 грн. Також не погоджується з розміром процентів за кредитом, посилаючись на ст.21 Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до якої у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.

Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

В судовому засіданні 10 липня 2025 завершено розгляд справи за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів, суд ухвалив перейти до стадії ухвалення судового рішення, проголошення якого відкладено на 16 год 40 хв 15 липня 2025 року.

Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив таке.

28.01.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1339-0944, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5700,00 грн., стоком кредитування 300 днів, знижена % ставка - 1,20 % в день, стандартна % ставка - 1,50 % в день, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок, зареєстрований для цієї мети в особистому кабінеті, Вказаний договір було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, які були надіслані ОСОБА_1 на його номер мобільного телефону.

Так, згідно матеріалів справи встановлено, що кредитний договір №1339-0944 від 28.01.2024 підписано відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора С8085 з дотриманням ч. ч. 6, 8 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». При цьому, ОСОБА_1 зазначені персональні дані, реквізити належного йому платіжного засобу для перерахування коштів: НОМЕР_1 та надано реквізити паспорту, відомості про місце його проживання та картки платника податків.

Відповідно до умов кредитного договору визначено, що сума кредиту: 5700 грн; дата видачі кредиту 28.01.2024; строк кредиту 300днів, дата повернення кредиту 22.11.2024; стандартна процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,50% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за промо-ставкою та/або ; розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.

Згідно з довідкою про перерахування суми кредиту за кредитним договором №1339-0944 від 28.01.2024 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» перераховано на рахунок відповідача ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 5700,00 грн.

Отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 5700 грн підтверджується довідкою АТ «ПриватБанк» про перерахування суми кредиту 5700 грн за договором №1339-0944 від 28.01.2024 за допомогою системи LiqPay на платіж № на карту НОМЕР_1 .

Згідно з ч.1 ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Так, статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як зазначено в ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що договір між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 №1339-0944 від 28.01.2024 є укладеним в електронній формі.

При цьому, суд враховує висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19; від 16.12.2020 у справі №561/77/19.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується, що між сторонами укладено кредитний договір, відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч.13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Кредитодавець виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу кредитні кошти згідно умов кредитного договору.

Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за основним боргом в сумі 5700 грн суд зазначає таке.

ОСОБА_1 зазначив, що частково погасив заборгованість за кредитом, а саме 07.02.2024 сплачено 1357,46 грн, 07.03.2024 600 грн., 09.04.2024 - 200 грн. На підтвердження надав копію скріншоту з особистого кабінету про сплату коштів на загальну суму 2157,46 грн.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.

Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Аналіз викладеного дає підставу зробити висновок, що наданий скріншот з особистого кабінету не відповідає в повній мірі критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності доказів, вимогам до електронних доказів, оскільки зі скріншоту неможливо достовірно встановити факт виконання зобов`язання за договором про відкриття кредитної лінії №1339-0944 від 28.01.2024, а не іншим особам за іншими правовідносинам

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач не підтвердив належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами часткову сплату заборгованості за кредитним договором. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за основним боргом в сумі 5700 гривень, тому позов в цій частині є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 20642,54 грн суд зазначає наступне.

За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Як встановлено судом умовами договору про відкриття кредитної лінії №1339-0944 від 28.01.2024 визначено, що сума кредиту: 5700 грн; дата видачі кредиту 28.01.2024; строк кредиту 300днів; дата повернення кредиту 22.11.2024; стандартна процентна становить - 1,50% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за зниженою ставкою.

Відповідно до ч.5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Пунктом 17 Розділу IV ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5 %".

Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" набрав чинності 24.12.2023.

Таким чином, максимальний розмір денної процентної ставки з 25.12.2023 по 22.04.04.2024 не може перевищувати - 2,5%; з 23.04.04.2024 по 20.08.2024 - 1,5 %", з 21.08.2024 максимальний розмір денної процентної ставки 1 %.

Враховуючи зазначене, визначений договором розмір процентної ставки 1,5 % за період з 28.01.2024 по 20.08.2024, що становить 206 днів, відповідає вимогам закону,

3 21.08.2024 по 21.11.2024, що становить 96 днів розмір процентної ставки не може перевищувати 1 %.

Отже, розмір процентів, які можуть бути стягнуті з відповідача, становить:

з 28.01.2024 по 20.08.2024 - 17613 грн = 85,5 грн (1,5% від 5700 грн ) *206 днів;

21.08.2024 по 21.11.2024 5358 грн =57 (1% від 5700 грн ) *94 днів

а всього 22971 грн.

Разом з тим, позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими комісією та процентами, тому позивач просив суд стягнути з відповідача частину заборгованості за кредитним договором, а саме 26342,54 грн., з яких 5700,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 20642,54 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Щодо посилання відповідача на положення ст.21 Закону України «Про споживче кредитування» та доводів щодо можливості стягнення процентів в розмірі 2850 грн, який не перевищує половини суми, одержаної споживачем за договором, суд зазначає таке.

Статтею 21 Закону України «Про споживче кредитування» визначено особливості відповідальності споживача за договором про споживчий кредит і встановлено, що споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу.

Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.

Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.

За порушення виконання споживачем зобов`язань за договором про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, процентна ставка за кредитом, порядок її обчислення, порядок сплати процентів не можуть бути змінені у бік погіршення для споживача.

З наведеної норми вбачається, що її положення та обмеження стосуються виключно тих платежів, які нараховуються за порушення виконання зобов`язань і є мірою відповідальності за таке порушення, та відпловідно не поширюються на нарахування розміру процентів, які, в свою чергу, встановлені ст. 8 Закону України та пунктом 17 Розділу IV ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України «Про споживче кредитування».

З врахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що оскільки відповідачем ОСОБА_1 не надано суду доказів на підтвердження належного виконання зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів, а також відсотків, тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у визначеному позивачем розмірі, а саме у розмірі 26342,54 грн., з яких 5700,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 20642,54 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13, 76-81,141, 223, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (місцезнаходження: 01133, м. Київ, б-р Лесі Українки, 26, офіс 407, ) станом на 02.01.2025 року за Договором про відкриття кредитної лінії №1339-0944 від 28.01.2024: - 5700,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 20642,54 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами, а всього 26342,54 грн. (двадцять шість тисяч триста сорок два гривень 54 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судовий збір у сумі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривень 40 копійок).

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів до Полтавського апеляційного суду.

Повне найменування сторін:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (місцезнаходження: 01133, м. Київ, б-р Лесі Українки, 26, офіс 407, );

ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_2 ).

Суддя О.Л. Фіцай