Провадження: 2/484/1433/25
Справа: 484/3086/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2025 Первомайський міськрайонний суд миколаївської області в складі:

головуючого - судді Коваленко Н.А.,

за участю секретаря судового засідання Голубкової Н.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ "ІДЕЯ БАНК", третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазанова Олена Миколаїна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до АТ «Ідея Банк», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазанова Олена Миколаїна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.07.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазанова О.М. видав виконавчий напис № 2589 про стягнення з позивачки на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості в розмірі 116256,41 грн. Виконавчий напис було видано на підставі кредитного договору № Z62/20785/003480485 укладено між АТ "Ідея Банк" та ОСОБА_1 , строк платежу за яким настав 18.04.2019 року. На підставі зазначеного виконавчого напису 06.09.2021 старшим державним вионавцем Вільшанського відділу державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) Гірник Г.І. відкрито виконавче провадження №66720571. Позивач, зазначає, що приватний нотаріус при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису від 16.07.2021 застосував не чинні на той момент норми, які регулюються вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі. Відтак зазначене свідчить про недотримання умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безпірної заборгованості боржника, що є безумовною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Посилаючись на викладені обставини, просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2589 від. 1607.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М.

Разом із позовною заявою позивачка подала заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні, що здійснюється на підставі виконавчого напису № 2589 від 16.07.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазановою Оленою Миколаївною, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Ідея Банк" кредитної заборгованості в сумі 116 256, 41 грн. Також просить зняти арешт накладений на грошові кошти/ електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках електронних гаманцях у виконавчому провадженні відкритому виконавцем виконавчого округу Кіровограської області Гірник Г.І. на підставі вказаного виконавчого напису.

Ухвалою судді від 05.06.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою судді від 05.06.2025 року заяву позивачки про забезпечення позову задоволено та задовольнити та забезпечено позов ОСОБА_1 до АТ "ІДЕЯ БАНК", третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазанова Олена Миколаївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, шляхом зупинення стягнення (виконавче провадження № 66720571) на підставі виконавчого напису № 2589 від 16.07.2021, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазановою Оленою Миколаївною, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "ІДЕЯ БАНК", заборгованість в сумі 116256, 41 грн.

18.06.2025 від представника відповідача АТ «Ідея Банк» Гаталяк Н. надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона просить відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 у повному обсязі, посилаючись на наступне. 18.02.2017 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № Z62/20785/003480485, відповідно до п.1 якого Банк надав Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 49084,00 грн., позичальник зобов`язалася одержати кредит і повернути його разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості, згідно з умовами цього Договору. АТ «Ідея Банк» належним чином виконало обов`язки за кредитним договором. ОСОБА_1 власних зобов`язань не виконувала, внаслідок чого станом на 07.06.2021 у неї утворилась заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 114356,41 грн., з яких: строковий основний борг 25528,85 грн.; прострочений основний борг - 20302,24 грн.; прострочені проценти - 16570,68 грн.; строкові проценти - 376,26 грн.; пеня - 1027,95 грн., строкова плата за обслугововання кредиту- 1254,83 грн., прострочена плата за обслуговування кредиту-42795,6 грн, пеня за несвоєчасне погашення платежів за кредитним договором, нарахована позичальнику по 29.02.2020 включно, адже починаючи з 01.03.2020 по 30.06.2023, в період дії карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби, їх нарахування було припинено на виконання вимог пункту 6 розділу IV Закону України «Про споживче кредитування». У зв`язку з вказаним вище на адресу боржника кредитором було надіслано вимогу про усунення порушень кредитних зобов`язань та довідку-розрахунок заборгованості, які були залишені нею без задоволення. Вимога АТ «Ідея Банк» була надіслана за адресою проживання та реєстрації позичальника, що зазначена у кредитному договорі. Позивачка жодним чином не висловила заперечень щодо змісту надісланої вимоги про усунення порушень кредитних зобов`язань, яка відповідно до умов кредитного договору вважається нею отриманою. Викладене свідчить про те, що позивачка погодилася з вимогами АТ «Ідея Банк», проте на теперішній час намагається відтермінувати момент повернення боргу, що свідчить про свідоме ухилення ОСОБА_1 від виконання взятих на себе кредитних зобов`язань. Відповідно до вимог чинного законодавства АТ «Ідея Банк» надало приватному нотаріусу всі необхідні документи для вчинення нею 16.07.2021 виконавчого напису № 2589. Щодо вчинення виконавчого напису за договором ,який нотаріально не посвідчений, представник відповідача зазначає, що спірний виконавчий напис вчинено до втари чинності Постановою №662, оскільки така втратила чинність в частині розділу "Стягнення заборгованості з підтав, що випливають з кредитних відносин", 28.04.2022 року, тобто з моменту набрання чинності Постановою Кабунету Міністрів України від 19.04.2022 №480.

10.07.2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, де вона зазначає, що сторона відповідача у відзиві зазначає, що на виконання вимог переліку передбаченого КМУ №1172 від 29.06.199 АТ "Ідея Банк" надало приватному нотаріусу всі необхідні документи для вчинення нею 16.07.2021 виконавчого напису №2589, але проаналізувавши детально перелік позивач вказує, що доданий детальний розрахунок заборгованості є документом неналежної якості, занадто дрібний шрифт, що не дає змогу взагалі його оцінити. Крім того, відповідач посилається, що відповідач отримав перелік документів поштовим відправленням на вказану у договору у адресу, що підтверджується списком згрупованого поштового відправлення. Однак, вважає, що даний список не дає підстав вважати поштове відправлення отриманим. Крім того, усі твердження сторони відповідача стосовно отримання позивачем вимоги вчасно та погодження позивачкою з вимогами АТ "Ідея Банк" не знаходять жодного підтвердження.

В судове засідання позивачка не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представниця відповідача АТ «Ідея Банк» в судове засідання не з`явиласяв, причини неявки суду не повідомив.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила.

Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі учасників справи, оскільки матеріали справи містять достатньо інформації та доказів для вирішення спору.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.

Суд встановив, що 18.02.2017 року ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 уклали між собою в простій письмовій формі Кредитний договір №Z62.20758.003480485, у якому узгодили його умови: суму кредиту 49084 грн; строк платежу за яким настав 18.04.2019 року.

16.07.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу сазановою О.М. вчинено Виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2589, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість за Кредитним договором №Z62.20758.003480485 у розмірі 114356,41 грн., з яких: строковий основний борг 25528,85 грн.; прострочений основний борг - 20302,24 грн.; прострочені проценти - 16570,68 грн.; строкові проценти - 376,26 грн.; пеня - 1027,95 грн., строкова плата за обслугововання кредиту- 1254,83 грн., прострочена плата за обслуговування кредиту-42795,6 гр

06.09.2021 року старшим державним виконавцем Вільшанського відділу державної виконавчої служби Голованівському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Гірник Г.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66720571 з примусового виконання виконавчого напису №2589, виданого 16.07.2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановленихзаконом.

Зокрема, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»).

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції на час вчинення виконавчого напису)).

Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат».

У виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число)його вчинення,посада,прізвище,ім`я,по батьковінотаріуса,який вчиниввиконавчий напис; найменуваннята адресастягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набранняюридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання.

Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса (ч. 1 ст. 89 Закону України «Про нотаріат» (в редакції на час вчинення виконавчого напису)).

Нотаріус вчиняє виконавчий напис у порядку, передбаченому главою 16 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, №296/5 у редакції, чинній на час вчинення напису (далі - Порядок).

Зокрема, згідно п.п. 1.1, 1.2, 2.1, 2.2 глави 16 розділу ІІ Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.

Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п. 3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку).

Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку (п. 3.3 глави 16 розділу ІІ Порядку).

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені«Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (п. 3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у«Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (п.п. 3.2, 3.5 глави 16 розділу ІІ Порядку).

Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.

Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника. У цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій (п.п. 5.1, 5.3 глави 16 розділу ІІ Порядку).

У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису.

Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса (п.п. 7.1, 7.3 глави 16 розділу ІІ Порядку).

Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в«Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи (п. 7.6 глави 16 розділу ІІ Порядку).

Виконавчий напис має містити: дату (рік, місяць, число) вчинення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та місце проживання (місцезнаходження) стягувача; найменування та місце проживання (місцезнаходження) боржника, дату й місце його народження, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, у тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, суму державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, під яким виконавчий напис зареєстровано; дату набрання чинності виконавчим написом; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання; підпис нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, скріплений печаткою; інші відомості, передбачені статтею 18Закону України«Про виконавчепровадження» (п. 4 глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 (в редакції на час вчинення напису) для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а саме пункт 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

У разі задоволення такого позову адміністративний суд може прийняти рішення про визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень (п. 1 ч. 2 ст. 245 КАС України).

Резолютивна частина рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання рішенням законної сили.

Нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду (ч.ч. 1, 2 ст. 265 КАС України).

Таким чином, законом чітко визначено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду, а не з моменту набрання чинності нормативно-правовим актом, яким підтверджено нечинність такого акту або виключено з нього відповідне (нечинне) положення. Твердження відзиву про протилежне не ґрунтуються на вимогах закону та пов`язані з неправильним тлумаченням закону.

Аналогічні висновки викладені й в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17, згідно якої судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

За встановленого, Постанова № 662, якою внесені зміни до переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14.

Разом з тим, Верховний Суд у постановах від 12 березня 2020 року у справі№ 757/24703/18-ц, від 15 квітня 2020 рокуу справі № 158/2157/17, від 21 жовтня2020 року у справі № 172/1652/18, від 08 серпня 2022 року у справі № 752/16820/19, від 19 жовтня 2022 року у справі № 278/2416/21, від 28 червня 2023 року у справі №758/3725/21 неодноразово нагадував судам, що встановлення під час вирішення спору про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, тієї обставини, що укладений між банком та позичальником кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, вказує на наявність підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Таким чином, оспорюваний виконавчий напис вчинений з порушенням встановленого законом порядку, а саме - на підставі кредитного договору, складеного у простій письмовій формі (нотаріально не посвідченого), тобто без урахування того, що підтвердження заборгованості у кредитних відносинах (за винятком нотаріально посвідчених кредитних або пов`язаних з ними договорів) не може здійснюватися в порядку вчинення виконавчого напису. Вказаний напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з визнанням відповідних положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, нечинними в судовому порядку.

В іншій частині доводів позову підлягають врахуванню висновки Великої Палати Верховного Суду у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц, згідно яких порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України«Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерстваюстиції Українивід 22лютого 2012року №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14Закону України«Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87Закону України«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За результатами аналізу норм вищенаведених нормативних актів можна дійти висновків, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою КабінетуМіністрів Українивід 29червня 1999року №1172 (далі - Перелік документів). Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

З урахуванням наведених висновків, твердження позову про те, що заборгованість за кредитним договором не є безспірною, суд оцінює критично, оскільки в цій частині позивачка не надала доказів на підтвердження вказаних обставин, зокрема, не зазначила, з яких підстав вона не погоджується з нарахованою заборгованістю, не навела та не надала відповідних розрахунків.

За встановлених судом обставин, враховуючи порушення нотаріусом вимог щодо вчинення оспорюваного виконавчого напису виключно на нотаріально посвідчених кредитних договорах, а тому напис з цієї підстави підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

За такого, вимоги ОСОБА_1 до АТ "ІДЕЯ БАНК", третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазанова Олена Миколаїна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню.

На підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, але враховуючи те, що при винесення рішення суд повинен вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд на підставі частини 6 статті 141 ЦПК України вважає за можливе стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі №2589, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою миколаївни 16.07.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Ідея Банк" заборгованості, що становить загальну суму 116 256,41 грн. (Сто шістнадцять тисяч двісті п`ятдесят шість гривень сорок одна копійка).

Стягнути з акціонерного товариства «Ідея Банк» () на користь держави, судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач: акціонерне товариство «Ідея Банк», адреса: вул. валова, 11, м.Львів,79008, ;

третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, адреса: б-р Лесі Українки, 9/134 м. Київ, 01133

Повний текст рішення виготовлений 17.07.2025 року.

Суддя Н.А. Коваленко