КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

секретар Кравченко А.С.,

за участю:

представника відповідачки Мельникової Н.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Мельниковою Надією Олександрівною, на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 06 березня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року ОСОБА_2 звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , згідно з яким просила:

- ухвалити рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми заборгованості ОСОБА_3 за договором позики від 23.08.2019 у розмірі 104155 доларів США - заборгованість з повернення позики, та 1914876 грн. 60 коп. - проценти за період з 23.08.2019 по 06.03.2024 (включно), шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: нежиле приміщення (групи приміщень АДРЕСА_1 . Нежиле приміщення має загальну площу 78,7 кв.м. та належить відповідачці на підставі договору про поділ нерухомого майна, що є спільною частковою власністю, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В. 14.10.2012 за реєстровим № 5013, шляхом проведення прилюдних торгів згідно з Законом України "Про виконавче провадження" за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій;

- ухвалити рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми судового збору у розмірі 15140 грн.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 23.08.2019 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, за умовами якого ОСОБА_4 передав ОСОБА_3 у власність грошові кошти у розмірі 1528536 грн. 00 коп., що станом на дату укладання Договору було еквівалентно 60312 доларів СШАҐ 00 центів за середнім курсом продажу долара США комерційними банками, а ОСОБА_3 зобов`язався повернути отримані кошти до 23.08.2020.

З метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_3 за Договором позики від 23.08.2019 між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком О.А., зареєстрований в реєстрі за № 7177.

Згідно з умовами договору іпотеки в іпотеку позивачу передано нежиле приміщення (групи приміщень № 135, групи приміщень № 135в), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Нежиле приміщення має загальну площу 78,7 кв.м. та належить відповідачці на підставі договору про поділ нерухомого майна, що є спільною частковою власністю, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В. 24.10.2012 за реєстровим № 5013.

Право власності зареєстровано в електронному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 30.01.2013, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 209284, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак Т,В. 30.01.2013, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна , номер запису про право власності: 62510.

26.08.2020 у зв`язку із збільшенням суми позики ОСОБА_4 та ОСОБА_3 уклали договір про внесення змін № 1 до договору позики від 23.09.2019, відповідно до умов якого загальна сума позики, яка підлягала поверненню станом на дату укладання договору про внесення змін № 1 становила суму, еквівалентну 106164 доларів США за середнім курсом продажу долара США комерційними банками.

06.03.2024 між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір про відступлення права вимоги за договором позики від 23.08.2019, за умовами якого ОСОБА_4 передав, а позивачка прийняла на себе право вимоги, що належало ОСОБА_4 , і став кредитором за договором позики від 23.09.2019, укладеним між ОСОБА_4 і ОСОБА_3 .

Також, 06.03.2024 між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено договір про відступлення прав за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тарасовою Ю.П. за реєстровим № 391.

Згідно умов Договору про відступлення іпотеки ОСОБА_4 відступив, а позивачка набула право прав первісного іпотекодержателя, що належали ОСОБА_4 згідно з договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком О.А. 23.08.2019 за реєстрованим №7177.

Разом з тим, всього за період з 23.08.2019 по 06.03.2024 ОСОБА_3 було повернуто еквівалент 14688 доларів США за середнім курсом продажу долара США комерційними банками, а саме:

- 21.05.2020 - еквівалент 9759 доларів США за середнім курсом продажу долара США комерційними банками;

- 22.09.2020 - еквівалент 4929 доларів США за середнім курсом продажу долара США комерційними банками.

07.03.2024 у зв`язку із збільшенням суми позики, зміною валюти і строків її повернення, між позивачкою і ОСОБА_3 було укладено договір про внесення змін № 2 до договору позики від 23.08.2019, відповідно до умов якого сторони погодили, що станом на 07.03.2024 загальна сума заборгованості ОСОБА_3 перед позивачкою за договором позики становить 104155 доларів США, а кінцевий строк повернення позики перенесено на 23.05.2024.

Однак, позивачка вказувала, що ОСОБА_3 порушила умови договору та не повернула суму позики в повному обсязі, у зв'язку з чим сума неповернутої заборгованості станом на дату подання даного позову становить 104 155 доларів США.

Крім того, у відповідності до положень ст. 1048 ЦК України сума процентів за період з 23.08.2019 по 06.03.2024 становить 1914876 грн. 60 коп.

За вказаних обставин, а також посилаючись на положення ст. 527 ЦК України, ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" та положення п.п. 5.1, 5.2, 5.3 Договору іпотеки, позивачка звернулася до суду з даним позовом, який просила задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 06.03.2025 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми заборгованості ОСОБА_3 за договором позики від 23.08.2019 в розмірі 104155 доларів США - заборгованість з повернення позики, та 1914876 грн. 60 коп. - проценти за період з 23.08.2019 по 06.03.2024 (включно), шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: нежиле приміщення (групи приміщень № 135), (групи приміщень № 135в), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 78,7 кв.м., та належить ОСОБА_1 на підставі договору про поділ нерухомого майна, що є спільною частковою власністю, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В. 24.10.2012 за реєстровим № 5013, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України "Про виконавче провадження" за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єутом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 15140 грн. 00 коп. (а.с. 126-129).

В апеляційній скарзі відповідачка, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обгрунтування апеляційної скарги вказує на неврахування судом першої інстанції того, що матеріали справи не містять відомостей про те, що до договору іпотеки вносилися зміни, доповнення щодо предмета позики в частині збільшення суми забезпеченого зобов`язання.

При цьому, зазначає, що ані договір про внесення змін № 1 до Договору позики від 23.08.2019, ані матеріали справи не містять підтвердження отримання ОСОБА_3 додаткової суми позики.

Також, вказує, що до неї, як до іпотекодавця, позикодавець не звертався з вимогами про погашення боргу.

Крім того, відповідачка не була стороною договору від 07.03.2024 про внесення змін № 2 до договору позики від 23.08.2019, до договору іпотеки не вносилися жодні зміни у зв`язку зі зміною валюти забезпеченого зобов`язання, зміни його розміру.

Вважає, що позивачкою заявлено вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки після спливу строків позовної давності (а.с. 138-143).

У судовому засіданні представник відповідачки підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Позивачка та її представник повторно не з'явилися у судове засідання, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином за відомими суду адресами, про причини неявки суд не повідомили.

Разом з тим, враховуючи положення ч.2 ст. 372 ЦПК України, судом апеляційної інстанції визнано за можливе розглянути справу за відсутності позивача, оскільки його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представника відповідачки, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 23.08.2019 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено договір позики (а.с.9-10).

Згідно умов договору позики ОСОБА_4 передав ОСОБА_3 у власність грошові кошті в сумі 1 528 536 (один мільйон п`ятсот двадцять вісім тисяч п`ятсот тридцять шість) гривень 00 копійок, що станом на дату укладання Договору було еквівалентно 60 312 (шістдесят тисяч триста дванадцять) доларів США 00 центів за середнім курсом продажу долара США комерційними банками, а ОСОБА_3 зобов`язався повернути отримані кошти до 23.08.2020 включно.

Відповідно до пункту 4.1 договору позики своїм підписом під цим договором позичальник ( ОСОБА_3 ) підтверджує факт отримання ним грошових коштів від позикодавця ( ОСОБА_4 ) в сумі 1 528 536 (один мільйон п`ятсот двадцять вісім тисяч п`ятсот тридцять шість) гривень 00 копійок, що еквівалентно 60 312 (шістдесят тисяч триста дванадцять) доларів США 00 центів за середнім курсом продажу долара США комерційними банками на дату укладання договору позики.

В пункті 15 договору зазначено, що сторонам договору відомі та зрозумілі умови позики, про чинність правочину, порядок укладання договору позики та його правові наслідки, у тому числі (але не обмежуючись) зміст ст.ст. 167, 177, 179, 533, 625, 1046-1052 ЦК України, ст.ст. 57, 59, 64, 65, 74 СК України.

Пунктом 2.2. Договору встановлено, що позика повертається у строки та порядку, визначеному пунктом 2.6. договору, у гривнях за середнім курсом продажу долара США комерційними банками на день кожної передачі грошових коштів в рахунок повернення позики.

У відповідності до п. 2.6. Договору позика повертається частинами в наступному порядку:

а) в строк до 23.09.2019 року поверненню підлягає сума у гривнях, яка еквівалентна 2200 (дві тисячі двісті) доларам США 00 центів;

б) в строк до 23.10.2019 року поверненню підлягає сума у гривнях, яка еквівалентна 2200 (дві тисячі двісті) доларам США 00 центів;

в) в строк до 23.11.2019 року поверненню підлягає сума у гривнях, яка еквівалентна 2200 (дві тисячі двісті) доларам США 00 центів;

г) в строк до 23.12.2019 року поверненню підлягає сума у гривнях, яка еквівалентна 2200 (дві тисячі двісті) доларам США 00 центів;

д) в строк до 23.01.2020 року поверненню підлягає сума у гривнях, яка еквівалентна 2200 (дві тисячі двісті) доларам США 00 центів;

е) в строк до 23.02.2020 року поверненню підлягає сума у гривнях, яка еквівалентна 2200 (дві тисячі двісті) доларам США 00 центів;

є) в строк до 23.03.2020 року поверненню підлягає сума у гривнях, яка еквівалентна 2200 (дві тисячі двісті) доларам США 00 центів;

ж) в строк до 23.04.2020 року поверненню підлягає сума у гривнях, яка еквівалентна 2200 (дві тисячі двісті) доларам США 00 центів;

3) в строк до 23.05.2020 року поверненню підлягає сума у гривнях, яка еквівалентна 2200 (дві тисячі двісті) доларам США 00 центів;

и) в строк до 23.06.2020 року поверненню підлягає сума у гривнях, яка еквівалентна 2200 (дві тисячі двісті) доларам США 00 центів;

і) в строк до 23.07.2020 року поверненню підлягає сума у гривнях, яка еквівалентна 2200 (дві тисячі двісті) доларам США 00 центів;

ї) в строк до 23.08.2020 року поверненню підлягає сума у гривнях, яка еквівалентна 36 112 (тридцять шість тисяч сто дванадцять) доларам США 00 центів.

Згідно п. 2.2. Договору позика повертається у строки та порядку, визначеному пунктом 2.6. договору, у гривнях за середнім курсом продажу долара США комерційними банками на день кожної передачі грошових коштів в рахунок повернення позики.

Пунктом 2.4. Договору встановлено, що про кожен факт повернення позики або її частини в готівковій формі Позивач або уповноважена ним особа надає Відповідачу власноручно підписану ним розписку про отримання грошових коштів.

26.08.2020 у зв`язку із збільшенням суми позики ОСОБА_4 і ОСОБА_3 уклали договір про внесення змін № 1 до договору позики від 23.08.2019 відповідно до якого загальна сума позики, яка підлягала поверненню станом на дату укладання договору про внесення змін № 1 становила суму, еквівалентну 106 164 доларів США за середнім курсом продажу долара США комерційними банками (а.с.11).

06.03.2024 між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено договір про відступлення права вимоги за договором позики від 23.08.2019 (а.с.12-13).

Згідно умов Договору про відступлення ОСОБА_4 передав, а позивач прийняла на себе право вимоги, що належало ОСОБА_4 , і стала кредитором за Договором позики від 23.08.2019, укладеним між ОСОБА_4 і ОСОБА_3 .

Як передбачено п. 1.2 цього Договору за цим договором новий позикодавець одержує право (замість первісного позикодавця) вимагати від позичальника належного виконання всіх зобов`язань за основним договором.

07.03.2024 у зв`язку із збільшенням суми позики, зміною валюти і строків її повернення, позивачка і ОСОБА_3 уклали договір про внесення змін № 2 до договору позики від 23.08.2019, відповідно до якого сторони погодили, що станом на 07.03.2024 загальна сума заборгованості відповідача перед позивачкою за Договором позики становить 104 155 (сто чотири тисячі сто п`ятдесят п`ять) доларів США, а кінцевий строк повернення позики перенесено на 23.05.2024 (а.с.14)

З метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_3 за Договором позики від 23.08.2019 між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (далі - відповідачка) укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком О.А., зареєстрований в реєстрі за № 7177 (а.с.15-20).

Згідно з умовами Договору іпотеки в іпотеку передано нежиле приміщення (групи приміщень № 135), (групи приміщень № 135в), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Нежиле приміщення має загальну площу 78,7 кв.м та належить відповідачці на підставі договору про поділ нерухомого майна, що є спільною частковою власністю, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В. 24.10.2012 за реєстр. № 5013.

Право власності зареєстровано в електронному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 30.01.2013, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 209284, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В. 30.01.2013, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: , номер запису про право власності: 62510.

06.03.2024 між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено договір про відступлення прав за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тарасовою Ю.П. за реєст. № 391 (а.с.21-22).

Згідно умов Договору про відступлення іпотеки ОСОБА_4 відступив, а позивачка набула прав первісного іпотекодержателя, що належали ОСОБА_4 згідно з договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком О.А. 23.08.2019 за реєстр. № 7177.

Відповідно до п. 1.2 Договору про відступлення іпотеки позивачка набула право одержати переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця задоволення всіх своїх вимог, які випливають з умов Договору позики та/або Договору іпотеки за рахунок майна, вказаного в п. 1.4. Договору іпотеки.

Так, у відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

В ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) зобов`язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно статті 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Статтями 514, 516 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом .

Положеннями ст. 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Положеннями п. 5.1, 5.2, 5.3 Договору іпотеки передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником умов основного договору Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки буде здійснюватись шляхом позасудового врегулювання на підставі застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, що міститься в Договорі іпотеки. Визначений в Договорі іпотеки спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає Іпотекодержателю застосувати інші встановлені Законом України «Про іпотеку» способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість ОСОБА_3 за договором позики у розмірі 104159 доларів США (заборгованість з повернення позики) та 1914876 грн. 60 коп. (проценти за період з 23.08.2019 по 06.03.2024 включно) є належним чином доведеною, а отже наявні правові підставі для стягнення з відповідачки заборгованості ОСОБА_3 - боржника за договором у вказаному розмірі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Разом з тим, ухвалюючи оскаржуване рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до договору позики від 23.09.2019, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , останній отримав позику у сумі 1528536 грн. 00 коп., що еквівалентно 60132 доларів США, та саме на забезпечення повернення вказаної суми позики між відповідачкою та ОСОБА_4 23.09.2019 було укладено договір іпотеки, відповідно до п. 1.1 якого цим договором забезпечується виконання зобов`язання ОСОБА_3 за договором позики, укладеним між іпотекодержателем та боржником, 23.08.2019 на суму 1528536,00 грн., що за середнім курсом продажу долара США комерційними банками на дату укладання цього договору еквівалентно 60132,00 доларів США до 23.08.2020.

Тобто, суд першої інстанції залишив поза увагою те, що за договором іпотеки виконання зобов`язання забезпечувалося у гривні, однак позивач просить стягнути суму боргу у доларах США з урахуванням збільшеної суми позики, передбаченої договором від 07.03.2024 про внесення змін № 2 до договору позики від 23.08.2019.

При цьому, матеріали справи не містять відомостей про те, що до договору іпотеки вносилися зміни, доповнення щодо предмета позики в частині зміни забезпеченого зобов'язання.

Також, слід зазначити, що заналізу ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» вбачається, що за рахунок предмета іпотеки можливе задоволення вимог кредитора, включаючи сплату процентів,основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Якщо вимога за основним зобов`язанням: підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов`язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов`язання.

Разом з тим, ані договір позики від 23.08.2019, ані договір іпотеки (п.1.1 - предмет договору, п. 6.10 - загальна сума заборгованості) не містять жодного застереження про нарахування процентів за користування коштами. Позивач вказував у позові, що підставою такого нарахування є положення закону - ст. 1048 Цивільного кодексу України.

Тобто, з вказаного слідує, що іпотечним договором не забезпечено вимогу про стягнення процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про іпотеку» іпотечний договір повинен містити такі істотні умови: зміст та розмір основної о зобов`язання, строк і порядок його виконання та/або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов`язання.

Згідно ч. 2 ст. 19 Закону України «Про іпотеку» будь-яке збільшення основного зобов`язання або процентів за основним зобов`язанням, крім випадків, коли таке збільшення прямо передбачене іпотечним договором, може бути здійснене після державної реєстрації відповідних відомостей про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою. Таке збільшення підпорядковується пріоритету вимоги за будь-яким іншим зобов`язанням, забезпеченим предметом іпотеки, яка була зареєстрована до реєстрації відповідної зміни умов обтяження нерухомого майна іпотекою.

Як вже зазначалося вище, у п. 1.1 договору іпотеки вказано, що цим договором забезпечується виконання зобов`язання ОСОБА_3 за Договором позики від 23.08.2019 на суму 1 528 536,00 грн., що за середнім курсом продажу долара США комерційними банками на дату укладання цього договору еквівалентно 60312 доларів США 00 центів до 23.08.2020. Вказаний пункт не містить застереження про можливість забезпечення виконання додаткових договорів чи збільшення основного зобов'язання.

Доказів внесення змін до договору іпотеки у зв`язку зі збільшенням суми основного зобов`язання, зміни його валюти, державної реєстрації відповідних відомостей про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою, позивачем не надано.

Отже, вказане свідчить про те, що договором іпотеки від 23.08.2019 не забезпечується вимога про стягнення зміненої, збільшеної суми позики у розмірі 104155,00 доларів США.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, наявнийв матеріалах розрахунок заборгованості, який складений позивачем та на який він посилається в обґрунтування заявлених вимог, не може слугувати належним доказом наявності у відповідачки заборгованості у заявленому в позові розмірі, а самі позовні вимоги не відповідають змісту договору іпотеки, укладеного з відповідачкою.

Пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частини 1, 2 статті 376 ЦПК України).

Таким чином, у зв`язку неправильним застосуванням норм процесуального та матеріального права, ухвалене судом першої інстанції рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, у зв'язку з їх недоведеністю.

Також слід зазначити, що, відповідно до роз`яснень, викладених в п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Відтак, оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову за недоведеністю позивачем тих обставин, на які вона посилається як на підставу для задоволення своїх позовних вимог, підстав для застосування строків позовної давності та, як наслідок, відмови у задоволенні позову у зв`язку з пропущенням строку позовної давності, суд не вбачає.

Оскільки колегія суддів ухвалює нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, з позивачки на користь відповідачки підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 22710 грн. 00 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Мельниковою Надією Олександрівною, - задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 06 березня 2025 року -скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 22710 (двадцять дві тисячі сімсот десять) грн. 00 коп.

Відомості про учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідачка: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 15 липня 2025 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова