Справа № 698/363/25
Провадження № 2-о/698/31/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 р. Калинопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Лазаренка В.В.,

присяжні Засунько І.В., Шеремет В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Триліс Я.О.,

заявниці - ОСОБА_1 ,

представника заявниці адвоката - Замковенка В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , Звенигородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Приватний нотаріус Звенигородського районного нотаріального округу Вечірко Н.В. про оголошення фізичної особи померлою,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до суду із заявою, в якій з урахуванням уточненої заяви просить оголосити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Кайтанівка Звенигородського району Черкаської області, жителя с. Кайтанівка Звенигородського району Черкаської області, громадянина України, померлим. Визначити дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ; місце смерті - село Новогригорівка Миколаївський район Миколаївська область.

Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідним батьком її доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_4 був мобілізований до Збройних Сил України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації та проходив військову службу в десятій запасній роті в/ч НОМЕР_1 , особистий номер НОМЕР_2 . Згідно Акту службового розслідування за фактом зникнення безвісті військовослужбовців, зокрема, молодшого сержанта ОСОБА_4 в/ч НОМЕР_1 встановлено, що молодший сержант ОСОБА_4 зник безвісти 08.05.2022 року у с. Новогригорівка Миколаївського району Миколаївської області, а саме в ході бойових дій при мінометному та танковому обстрілі противника під час виконання бойового завдання в ході здійснення заходів з забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, за відсутності ознак протиправної поведінки вищевказаного військовослужбовця.

Станом на 29.04.2025 року місце перебування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , невідоме.

Ухвалою суду від 01.05.2025 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду у порядку окремого провадження.

02.06.2025 року через підсистему «Електронний суд» до суду від представника Міністерства оборони України Дзюби В.Ю. надійшло клопотання, у якому посилаючись на ч.ч. 1, 2 ст. 46, ч.ч. 1, 3 ст. 251, ч. 1 ст. 253 ЦК України, постанову Верховного Суду від 11.04.2019 року у справі № 490/342/17, ст. 118 Женевської конвенції про поводження з військовополоненими від 12.08.1949 року зазначають, що після закінчення воєнних дій сторони повертатимуть одна одній військовополонених, нададуть доступ до місць бойових дій для проведення пошукових робіт тощо. І якщо протягом шести місяців від дати закінчення бойових дій полоненний не повернувся та інші відомості про особу відсутні, лише тоді є підстави звертатись до суду відповідно до другого речення ч. 2 ст. 46 ЦК України. Тобто, саме для подібних випадків передбачений скорочений шестимісячний термін. Звертають увагу на те, що внаслідок оголошення фізичної особи військовослужбовця померлим є видання військовою частиною наказу про виключення військовослужбовця із особового складу військової частини, а також припинення нарахування та виплати грошового забезпечення, вбачається доцільним залучити як заінтересовану особу до участі у справі військову частину НОМЕР_1 .

Ухвалою суду від 26.06.2025 року задоволено клопотання представника Міністерства оборони України Дзюби В.Ю. та залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи в/ч НОМЕР_1 .

У судовому засіданні заявниця та її представник адвокат Замковенко В.М. уточнили вимоги заяви та просили суд їх задовольнити.

Заінтересована особа Звенигородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання представника не направив. До суду надали заяву, відповідно до якої просять справу розглядати без участі їхнього представника. При ухваленні рішення суду просили зазначити дату смерті померлого та місце смерті відносно ОСОБА_4 ..

Заінтересована особа Міністерство оборони України у судове засідання представника не направило. До суду надали заяву, відповідно до якої просять залучити до участі у справі в/ч НОМЕР_1 як заінтересовану особу, розгляд справи здійснювати без участі представника, у задоволенні заяви просять відмовити.

Заінтересована особа в/ч НОМЕР_1 у судове засідання представника не направила. До суду надали заяву, відповідно до якої просять справу розглядати без участі їх представника.

Заінтересована особа приватний нотаріус Звенигородського районного нотаріального округу Вечірко Н.В. у судове засідання не з`явилася. До суду надала заяву, відповідно до якої просить справу розглядати без її участі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечувала, оскільки вважає що її син є живим. До суду надала заяву, відповідно до якої просить справу розглядати без її участі. Заявлені вимоги не визнає в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення заявниці та її представника, думку заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до наступних висновків.

За змістом ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до змісту ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

За змістом ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Згідно ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку.

У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.

Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність.

Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31.05.2023 року у справі №177/11/20, від 07.11.2023 року у справі № 607/159/23.

Судом встановлено, що відповідно до копії повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Катеринопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 05.02.2019 року, актовий запис № 8, ОСОБА_3 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Залізнячка, Катеринопільського району, Черкаської області, в графі батько записаний ОСОБА_4 , а в графі мати записано ОСОБА_1 .

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 року № 2102- IX, на всій території нашої держави з 24.02.2022 року введено воєнний стан.

Відповідно до витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 05.04.2022 року № 90 на підставі витягу із наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.04.2022 року вважати таким, що прибув у службове відрядження з метою підвищення боєготовності в/ч НОМЕР_4 , 05.04.2022 року до окремого розпорядження солдата військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 , військовослужбовця запасної роти в/ч НОМЕР_1 . Зарахувати на продовольче забезпечення за каталогом з 06.04.2022 року.

Відповідно до витягу з журналу бойових дій в/ч НОМЕР_4 № 1 від 24.02.2022 року встановлено, що 08.05 2022 року противник розпочав обстріл НОМЕР_5 мпр населеного пункту Новогригорівка з застосуванням САУ 150 мм та міномету 120 мм. В результаті артилерійського обстрілу противником, зокрема, безвісти пропав солдат ОСОБА_4 .

Відповідно до витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 08.05.2022 року № 125 на підставі рапорту старшого лейтенанта ОСОБА_5 (вх. № 75/385 від 08.05.2022 року) солдата військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 , військовослужбовця запасної роти в/ч НОМЕР_1 , в зв`язку з невідомим місцем перебування, вважати таким, що зник безвісти під час захисту Батьківщини, виключити з продовольчого забезпечення з 09.05.2022 року, до повернення у розташування частини.

Згідно з актом про настання смерті від 08.05.2022 року, складеним командиром 2 мотопіхотної роти в/ч НОМЕР_4 старшим лейтенантом ОСОБА_6 , сержантом із матеріального забезпечення 2 мотопіхотної роти в/ч НОМЕР_4 старшим солдатом ОСОБА_7 та старшим бойовим медиком 2 мотопіхотної роти в/ч НОМЕР_4 сержантом ОСОБА_8 , які засвідчили, що ІНФОРМАЦІЯ_5 приблизно о 10 годині 40 хвилин солдат ОСОБА_4 загинув за наступних обставин: ІНФОРМАЦІЯ_5 приблизно 9:00 у с. Новогригорівка Миколаївського району Миколаївської області, почався артилерійський обстріл з 120 мм мінометів противника та танків противника, після чого пролунала команда «НОРА» і солдат ОСОБА_4 разом з іншими військовослужбовцями заховалися до підвалу будинку, який був їх постійним сховищем під час обстрілів. Через 20 хв. після початку обстрілу, було два прямих влучання в будинок з танку, а приблизно через 50 хв., було третє влучне попадання у будинок, імовірно запалювальною міною 120 мм міномета противника, внаслідок чого дах будинку був завалений і відбувалася масивна пожежа, від якої весь будинок був охоплений вогнем, а військовослужбовці, які перебували у підвалі, серед яких був і солдат ОСОБА_4 , вже не мали змоги самостійно вибратися з підвалу. Після того, як температура знизилася, і з`явилася фізична можливість зайти до будинку, то вони виявили, що всі, хто був у будинку та підвалі будинку, в тому числі і солдат ОСОБА_4 загинули.

Наказом начальника стройової частини відділення персоналу штабу в/ч НОМЕР_1 від 02.09.2022 року № 237 на підставі витягу із наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по особовому складу) від 02.09.2022 року № 83-РС, рапорту капітана юстиції ОСОБА_9 (вх. № 12667 від 24.08.2022 року) зараховано у розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_4 , сержанта резерву 10 запасної роти в/ч НОМЕР_1 . Особовий номе НОМЕР_2 . Виплату грошового забезпечення, в тому числі додаткові види грошового забезпечення здійснити ОСОБА_2 .

Згідно Акту проведення службового розслідування, затвердженого 18.04.2023 командиром в/ч НОМЕР_1 полковником ОСОБА_10 , солдат резерву десятої запасної роти в/ч НОМЕР_1 , молодший сержант ОСОБА_4 вважається таким, що зник безвісти 08.05.2022 року під час виконання бойового завдання щодо захисту Батьківщини.

Розслідуванням встановлено, що 08.05.2022 року приблизно 9:00 у с. Новогригорівка Миколаївського району Миколаївської області, почався артилерійський обстріл з НОМЕР_6 мм мінометів противника та танків противника, після чого пролунала команда «НОРА» і військовослужбовці в/ч НОМЕР_4 та в/ч НОМЕР_1 , зокрема і солдат резерву десятої запасної роти в/ч НОМЕР_1 , молодший сержант ОСОБА_4 заховалися до підвалу будинку, який був їх постійним сховищем під час обстрілів. Через 20 хв. після початку обстрілу, було два прямих влучання в будинок з танку, а приблизно через 50 хв., було третє влучне попадання у будинок, імовірно запалювальною міною 120 мм міномета противника, внаслідок чого дах будинку був завалений і відбулася масивна пожежа, від якої весь будинок був охоплений вогнем, а військовослужбовці, які перебували у підвалі, вже не мали змоги самостійно вибратися з підвалу. Після того, як температура знизилася, і з`явилася фізична можливість зайти до будинку, було виявлено, що всі хто був у будинку та підвалі будинку загинули. Виходячи з фактів встановлених під час проведення службового розслідування, вина солдата резерву десятої запасної роти в/ч НОМЕР_1 , молодшого сержанта ОСОБА_4 в обставинах, що призвели до його зникнення безвісти відсутня, оскільки причиною його зникнення безвісти є ворожий артилерійський обстріл і чисельні та інтенсивні танкові обстріли. Службове розслідування вважати завершеним.

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 19.04.2023 року № 440 солдат резерву десятої запасної роти в/ч НОМЕР_1 , молодший сержант ОСОБА_4 вважається таким, що зник безвісти 08.05.2022 року під час виконання бойового завдання щодо захисту Батьківщини. Виходячи з фактів встановлених під час проведення службового розслідування, вина солдата резерву десятої запасної роти в/ч НОМЕР_1 , молодшого сержанта ОСОБА_4 в обставинах, що призвели до його зникнення безвісти відсутня.

Згідно довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, виданої командиром в/ч НОМЕР_1 від 24.07.2024 року, молодший сержант ОСОБА_4 дійсно в період з 25.03.2022 по 05.04.2022, з 05.04.2022 по 08.05.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в м. Миколаїв Миколаївської області.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для задоволення заяви ОСОБА_1 про оголошення ОСОБА_4 , військовослужбовця Збройних Сил України (в/ч № НОМЕР_1 ) померлим, оскільки зазначені в акті про настання смерті від 08.05.2022 року події щодо зруйнування будинку в АДРЕСА_1 внаслідок двох прямих влучань в будинок з танку та третього влучного попадання у будинок, імовірно запалювальною міною 120 мм міномета противника, що сталися 08.05.2022 року, загрожували йому смертю та дають підстави припускати його ймовірну загибель під час перебування у підвалі цього будинку.

При цьому, суд критично сприймає доводи представника Міністерства оборони України щодо застосування ч. 2 ст. 46 ЦК України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2024 року у справі № 755/11021/22 зроблено правовий висновок, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.

Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (далі - Наказ № 309).

У цьому Наказі № 309 зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території.

Отже, суди можуть використовувати дані, зокрема з Наказу № 309, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України.

Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що обрахування шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, від дня припинення або скасування воєнного стану в Україні загалом або закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій її території суперечило б принципу правовладдя (верховенства права) та його складовій - правовій визначеності.

Велика Палата Верховного Суду наголошує, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди.

Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України.

Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що у частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України.

Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою.

Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.

За правилами доказування, визначеними ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309 (із змінами відповідно до наказу № 376 від 28.02.2025 року), територією активних бойових дій була територія населеного пункту Новогригорівка Шевченківської сільської територіальної громади з 02.04.2022 року по 11.11.2022 року.

Отже, саме з 11.11.2022 року має обраховуватися початок шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України як дата закінчення активних бойових дій на території населеного пункту Новогригорівка Шевченківської сільської територіальної громади.

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою 30.04.2025 року. Тож як на момент звернення заявниці до суду з такою заявою, так і на час розгляду справи по суті сплинув шестимісячний строк, зазначений у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, а саме від дня закінчення активних бойових дій на території населеного пункту Новогригорівка Шевченківської сільської територіальної громади.

Крім того судом встановлено, що до Координаційного штабу не надходили повідомлення від Міжнародного Комітету Червоного Хреста або зі сторони російської федерації про перебування ОСОБА_4 у полоні, стану його здоров`я та місця утримання, що підтверджується листом Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненними від 27.06.2025 року № 222/КШ/16477.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого.

Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; г) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

В пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

У статті 306 ЦПК України зокрема визначено обов`язкове зазначення для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Ці відомості дозволяють визначити право осіб на звернення до суду в справі цієї категорії, коло заінтересованих осіб, необхідні докази.

В пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК (1502-06), на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Тобто, згідно з п. 13 постанови Пленуму Верхового Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим, у разі неможливості встановлення факту його смерті, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце за певний час та за певних обставин.

Оголошення померлим ОСОБА_4 необхідно заявниці для можливості вступу у спадщину спільної дитини, що відкриється після його смерті та отримання відповідної грошової компенсації, що виплачується родинам загиблих військовослужбовців від Міністерства оборони України, передбачену Постановою КМУ від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть ОСОБА_4 за обставин, що прямо загрожували його життю, тому подана ОСОБА_1 заява про оголошення даної особи померлою підлягає задоволенню.

Оскільки день вірогідної смерті ОСОБА_4 був встановлений службовим розслідуванням як 08.05.2022 року, суд вважає за необхідне оголосити його померлим із вказаної дати.

При цьому, суд роз`яснює заявнику вимоги ст. 48 ЦК України, відповідно до якої у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Згідно з вимогами ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

Як передбачено ч. 3 ст. 308 ЦПК України, після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 46-48 ЦК України, ст.ст. 76-82, 89, 242, 258, 259, 263-265, 268, 306, 309, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , Звенигородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Приватний нотаріус Звенигородського районного нотаріального округу Вечірко Н.В. про оголошення фізичної особи померлою задовольнити.

Оголосити померлим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Кайтанівка Звенигородського району Черкаської області, жителя с. Кайтанівка Звенигородського району Черкаської області, військовослужбовця Збройних Сил України (в/ч № НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Новогригорівка Миколаївського району Миколаївської області.

Після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою надіслати рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи.

Роз`яснити, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного рішення.

Суддя В.В. Лазаренко

Присяжні І.В. Засунько

В.М. Шеремет