Провадження 2-н/127/2654/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши матеріали заяви Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води.

Судом у порядку, передбаченому ч. 5 та ч. 7 ст. 165 ЦПК України, отримано інформацію про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

З матеріалів заяви вбачається, що заявником заявлено вимоги про стягнення заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01.06.2022 до 30.04.2025. Водночас до суду із вказаною заявою заявник звернувся 08.07.2025.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно із ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Порядок відліку позовної давності наведено у ст. 261 ЦК України, зокрема відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

При цьому, в порядку наказного провадження суд позбавлений права встановлювати наявність/відсутність переривання перебігу строку позовної давності, оскільки не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України.

Із заяви про видачу судового наказу вбачається, що заборгованість, пред`явлена заявником до стягнення, виникла за межами трирічного строку позовної давності, що в свою чергу, вказує на наявність спору про право.

Таким чином, із поданої заяви вбачаються підстави передбачені п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України для відмови у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 164, п. 5 ч. 1 ст. 165,ч. 2 ст. 166, ч. 1 і ч. 2 ст. 167, 258-261 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Комунальному підприємству Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Внесена сума судового збору Комунальним підприємством Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» поверненню не підлягає. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Суддя