ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1376/25Головуючий по 1 інстанції
Справа №698/342/25 Категорія: 304090000 Лазаренко В. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т. Л.
суддіГончар Н. І., Сіренко Ю. В.

секретар Любченко Т.М.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача на рішення Калинопільського районного суду Черкаської області від 09.06.2025 (повний текст складено 09.06.2025, суддя в суді першої інстанції Лазаренко В. В.) у цивільній справі за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

в с т а н о в и в :

у квітні 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом, яким просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 200303033 від 22.10.2020 в розмірі 99246,12 грн з яких: 31692,72 грн за тілом кредиту, 5,73 грн за відсотками, 67547,70 грн за комісією, та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн та на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн, мотивуючи про те, що позивач у справі набув права вимоги до позичальника за укладеними з первісними кредиторами договорами факторингу на суму, заявлену до стягнення.

Рішенням Калинопільського районного суду Черкаської області від 09.06.2025 позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 200303033 від 22.10.2020 в розмірі 31698,45 грн (тіло кредиту та відсотки), а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 772,74 грн, а в задоволенні вимог про стягнення комісії відмовлено з підстав того, що в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позичальнику та за які кредитором встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). Також суд відхилив вимоги позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу, вказавши, що позивачем не надано суду договору про надання правничої допомоги адвокатом.

Позивач подав на вказане рішення суду в частині відхилених вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу 19.06.2025 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в зазначеній частині та задовольнити вимоги про стягнення 7 000 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування вказано на те, що ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» понесено витрати в сумі 7 000,00 грн на правничу допомогу АО «Апологет» на підставі Договору про надання правової (правничої) допомоги № 0103 від 01.03.2024 та замовлення до вказаного Договору, що підтверджується детальним описом наданих послуг та рахунком на оплату. Відповідні ордер адвоката та договір з адвокатом підтверджують зазначені обставини, чого суд першої інстанції не врахував.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_1 просив її відхилити як безпідставну, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині залишити без змін, оскільки вважає його законним та належним чином обґрунтованим.

У відповіді на вказаний відзив представник позивача наполягає на задоволенні своєї апеляційної скарги з наведених у ній підстав.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Отже предметом апеляційного перегляду є рішення суду першої інстанції в частині відхилення вимог позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу при розгляді справи районним судом.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи встановлено, що 22.10.2020 між АТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір оферта № 200303033, назва продукту КОКО-КЕШ.

Відповідно до паспорту споживчого кредиту, підписаного відповідачем, сума кредиту 58376,64 грн, строк кредитування 48 місяців, мета отримання кредиту на споживчі потреби, спосіб та строк надання кредиту безготівковим шляхом протягом 10 робочих днів з дати укладення договору, щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості, без ПДВ 3,99%, нараховується щомісячно на загальну суму кредиту на день видачі. Загальна вартість за кредитом 107155,83 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т. ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 165532,47 грн. Реальна річна процентна ставка 114,73 % річних.

З виписки по особовим рахункам угоди № 200303033 від 22.10.2020 за період з 06.03.2012 по 10.06.2023 вбачається, що 22.10.2020 на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 було перераховано кредитні кошти у розмірі 58376,64 грн згідно договору № 200303033 від 22.10.2020.

25.07.2024 між АТ «Банк Форвард» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги № GL1N426202/1, згідно умов якого АТ «Банк Форвард» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 200303033 від 22.10.2020, що укладений між АТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги від 25.07.2024 до договору про відступлення прав вимоги № GL1N426202/1 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в загальній сумі заборгованості 99246,12 грн, з яких: 31692,72 грн залишок по тілу кредиту, 5,73 грн залишок по відсоткам, 67547,67 грн залишок по комісіям.

Позивачем на адресу відповідача було надіслано досудову вимогу № Д4133 від 18.04.2025 про дострокове погашення заборгованості за договором кредиту № 200303033 від 22.10.2020, що укладений між АТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 у розмірі 99246,12 грн та повідомлено відповідача, що у разі невиконання їхньої вимоги справу буде передано для проведення процедури примусового стягнення заборгованості. Разом з тим, досудова вимога залишена останнім без реагування.

Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин щодо стягнення кредитного боргу, регламентуються такими правовими нормами.

Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Також статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Крім того, ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Враховуючи викладене вище правове регулювання та встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що відповідач, як позичальник, отримав кошти за кредитним договором та не повернув їх у визначені строки, сплативши погоджені сторонами договору відсотки по кредиту, отже має заборгованість, права вимоги щодо стягнення якої наявні у позивача за укладеними договорами факторингу, про що вірно вказав суд першої інстанції та що при апеляційному перегляді справи під сумнів не ставиться.

Надаючи оцінку аргументам скаржника про необхідність відшкодування понесених у суді першої інстанції витрат на правничу допомогу, апеляційний суд враховує таке.

Частинами 1 та 3 статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 3 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У даному випадку позивач надав до суду ордер на надання правничої допомоги та витяг із замовлення № 39 до договору про надання правничої допомоги № 0103 від 01.03.2024, з якого вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклало з АО «Апологет» договір про надання юридичної допомоги. Крім того, надано детальний опис наданих послуг за договором про надання правничої допомоги від 01.03.2024.

Водночас, як зауважив суд першої інстанції, копію договору про надання правничої допомоги № 0103 від 01.03.2024 суду надано не було, лише витяг з вказаного договору.

Однак, при зверненні з даним позовом до суду в додатках до нього, серед інших доказів у справі, позивачем було зазначено про долучення вказаної копії, при її фактичній відсутності.

В такому випадку суд першої інстанції мав би скласти відповідний акт про відсутність документу зазначеного в додатках та залишити позов без руху тощо, надавши стороні можливість виправити вказаний недолік, при цьому жодних вказаних дій суд першої інстанції не вчинив, при цьому відмовив позивачу у задоволенні його клопотання про стягнення судових витрат на правничу допомогу, тим самим переклавши своє недопрацювання на рахунок сторони у справі.

До суду апеляційної інстанції позивачем було надано відповідну копію договору про надання правничої допомоги від 01.03.2024, яку колегія суддів прийняла до розгляду.

Відтак пропорційно до частки задоволених позовних вимог (31,9%), з відповідача на користь позивача має бути стягнуто витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції у сумі 7 000 грн * 31,9% = 2 233 грн.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже рішення Калинопільського районного суду Черкаської області від 09.06.2025 у даній справі слід скасувати в частині відхилення вимог позивача про компенсацію судових витрат на правничу допомогу у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та прийняти постанову про часткове задоволення зазначених вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 2 233 грн витрат на правничу допомогу, понесених у суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Калинопільського районного суду Черкаської області від 09.06.2025 у даній справі- скасувати в частині вирішення вимог позивача про компенсацію судових витрат на правничу допомогу.

Вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про компенсацію судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 2 233 грн витрат на правничу допомогу, понесених у суді першої інстанції.

Решту вимог ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» у даній справі про компенсацію витрат на правничу допомогу відхилити.

У решті рішення Калинопільського районного суду Черкаської області від 09.06.2025 у даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 22.07. 2025.

Суддя-доповідач

Судді