Провадження №2/748/778/25
Єдиний унікальний № 748/1445/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" липня 2025 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

у складі головуючої судді: Костюкової Т.В.,

за участі секретарів Гофрик (Проненко) К.С., Шкоди А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

05.05.2025 року, представник позивача адвокат Судак Дмитро Григорович, діючи на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії СВ №1125469 від 05.05.2025 та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_1 , право власності на земельну ділянку площею 3,1017 га, кадастровий номер :06:000:0044, яка розташована на території Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов обгрунтовує тим, що ОСОБА_1 , є онукою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя ОСОБА_2 склала заповіт від 12.05.2008, яким заповіла позивачеві все своє майно.28.09.2023 позивач звернулася до Чернігівської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Шейна С.В., секретарем виконкому Левковицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, 12.05.2008, зареєстрованим в реєстрі за №82, на земельну ділянку, площею 3,1017 га, розташовану на території Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_2 . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.09.2023 № 1532/02- 31 державний нотаріус Завалієва В. відмовила у видачі свідоцтва на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку, керуючись статтями 47, 49, 50 Закону України «Про нотаріат». Позивачем для видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене спадкове майно на виконання вимог «Порядку» було надано документ, що посвідчує право власності на нерухоме майно, а саме - державний акт на право приватної власності на землю серії II- ЧН №037037 виданий Чернігівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 24 червня 2002 року та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-021 створений за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру 15 липня 2021 року. При проведенні правового аналізу матеріалів спадкової справи виявлено неспівпадіння площі земельної ділянки зазначеної у державному акті на право приватної власності на землю (3,32 га) та у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (3,1017 га). Саме цей факт не дозволяє видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку у безспірному порядку, у зв`язку з чим позивач звертається до суду.

Чернігівський районний суд своєю ухвалою від 06 травня 2025 року відкрив провадження по справі та призначив її до розгляду в порядку загального позовного провадження

Ухвалою від 28 травня 2025 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 16 липня 2025 року.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Разом з тим представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримують просять їх задовольнити.

Відповідач будучи повідомленим належним чином, про час, дату та місце судового розгляду, явку представника в судове засідання не забезпечив, відзив на позов не подали.

Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 84 роки померла ОСОБА_2 , що в Книзі реєстрації смертей 05.10.2009 року зроблений відповідний актовий запис № 21 та виконавчим комітетом Левковицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ( а.с 31)

07 грудня 2007 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким яким належну їй на праві особистої власності земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Жеведської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області та земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Левковицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області заповіла ОСОБА_1 . Заповітом, посвідченим 12 травня 2008 року ОСОБА_2 все своє майно, рухоме та нерухоме, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 ( а.с 32- 32 зворот.)

Після смерті ОСОБА_2 на підставі заяви ОСОБА_1 державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієвою В.В була заведена спадкова справа № 169/2010 щодо майна померлої ( а.с 30)

До складу спадкової маси входила земельна ділянка, що розташована на території Левковицької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3, 32 га, що належала ОСОБА_2 на підставі Державного акта на праві приватної власності на землю серїі ІІ-ЧН № 037037, виданий на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації № 164 від 02 квітня 2002 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 23226 ( а.с 15)

Відповідно до статей: 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно частини першої статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Як встановлено судом ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину звернувшись до нотаріальної контори у порядку ст. 1267 ЦК України

Судом встановлено, що на підставі заяви спадкоємця ОСОБА_1 від 01.06.2021 року ПП «Земгеопроект» була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення ( відновлення) меж земельних ділянок (паю) в натурі (на місцевості), які знаходяться за адресою: Чернігівська область Чернігівський район , Михайло-Коцюбинська селищна рада ( а.с 46-64)

15.07.2021 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення ( відновлення) меж земельних ділянок (паю) в натурі (на місцевості), яка була виготовлена ПП «Земгеопроект» в Державному земельному кадастрі була здійснена державна реєстрація земельної ділянки кадастровий номер :06:000:0044, площа 3,1017 га ( а.с 12)

Відповідно до ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.09.2023 № 1532/02- 31 державний нотаріус Завалієва В.В. відмовила у видачі свідоцтва на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку, зазначивши, що позивачем для видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене спадкове майно на виконання вимог п. 4.12. розділу 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України було надано документ, що посвідчує право власності на нерухоме майно, а саме - Державний акт на право приватної власності на землю серії II - ЧН №037037 виданий Чернігівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 24 червня 2002 року та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-021 створений за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру 15 липня 2021 року. При проведенні правового аналізу матеріалів спадкової справи виявлено неспівпадіння площі земельної ділянки зазначеної у державному акті на право приватної власності на землю (3,32 га) та у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (3,1017 га), що слугувало підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку ( а.с 18)

Згідно п.п.4.15, 4.20 Наказу Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру.

Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, крім іншого, державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що позивачем нотаріусу був наданий правовстановлюючий документ на землю, а саме Державний акт серії II - ЧН №037037виданий Чернігівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 24 червня 2002 року, в якому площа земельної ділянки значиться 3, 32 га, а також витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-021 створений за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру 15 липня 2021 року, , з якого слідує, що площа земельної ділянки, після виготовлення технічної документація із землеустрою щодо встановлення ( відновлення) меж земельних ділянок (паю) в натурі (на місцевості ) , в основу якої покладено Державний акт серії II - ЧН №037037 становить 3,1017 га.

Враховуючи, що земельна ділянка як об`єкт цивільних прав має визначену площу та межі, які вносяться до Державного земельного кадастру, то право власності земельною ділянкою її власник має винятково щодо тієї площі земельної ділянки та в тих її межах, які відповідають даним Державного земельного кадастру.

Суд зазначає, що після виготовдення технічної документація із землеустрою щодо встановлення ( відновлення) меж земельних ділянок (паю) в натурі (на місцевості ) площа земельної ділянки була уточнена, що відповідно і є наслідком неспівпадіння площі у відповідних документах ( Державному акті на право приватної власності на землю серії II - ЧН №037037 та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-021).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивачу на дану земельну ділянку площею 3,1017 га кадастровий номер :06:000:0044, яка розташована на території Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 а відтак позов підлягає задоволенню в межах заявлених вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 247, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1218, 1225, ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за заповітом задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на земельну ділянку площею 3,1017 га, кадастровий номер :06:000:0044, яка розташована на території Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: Михайло-Коцюбинська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області, , адреса місцезнаходження: Чернігівська область, Чернігівський район, с-ще Михайло-Коцюбинське, вул. Шевченка, буд.50

Суддя Т.В.Костюкова