Справа № 716/1048/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.07.2025 Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:
головуючої судді Пухарєвої О.В.,
з участю секретаря судових засідань Кульки О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Заставна, в порядку спрощеного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до суду з цивільним позовом до ОСОБА_1 , в якому представник позивача ОСОБА_2 просить стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 17.07.2024 - 100001655 від 17.07.2024 в розмірі 16 027,74 грн, а також судові витрати у справі.
В обґрунтування позову представник позивача вказала, що 17.07.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) № 17.07.2024 - 100001655 , відповідно до умов якого, позичальнику надано кредит у розмірі 6000,00 грн (що підтверджується квитанцією про видачу коштів), строком на 98 днів з визначеними договором розмірами процентних ставок, комісії та неустойки.
Оскільки відповідачем отримано кредитні кошти у розмірі 6000 грн на електронний платіжний засіб, відповідно до вказаних реквізитів, то ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі.
В свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує. У зв`язку з цим, станом на дату подачі позовної заяви у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 16 027,74 грн, що складається із заборгованості: по тілу кредиту - в розмірі 6000,00 грн, по процентах - в розмірі 6804,00 грн, комісії у розмірі 223,74 грн, неустойки 3000 грн, яку позивач просить стягнути з ОСОБА_1 у судовому порядку.
Зазначена позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» сформована 10.06.2025 в системі «Електронний суд» та подана до Заставнівського районного суду Чернівецької області.
Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області Пухарєвої О.В. від 12.06.2025, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 12:00 год 08.07.2025.
У позовній заяві представник позивача просила проводити розгляд даної справи за відсутністю представника ТОВ «Споживчий центр» та не заперечувала проти заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою про неможливість вручення у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою. Про поважні причини неявки до суду відповідач не повідомив, жодних клопотань суду не скерував. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.
Статтею 280 ЦПК України передбачено, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, у відповідності до положень ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, оскільки у судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, надавши їм відповідну оцінку, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У статті 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, у відповідності з яким сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Крім того, укладаючи зазначений договір, у відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 17.07.2024 - 100001655 ОСОБА_1 , як позичальник підтвердив, що йому надані та він отримав інформацію, зазначену в статті 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», паспорт споживчого кредиту відповідно до Закону України «Про споживче кредитування», примірник цього договору.
До матеріалів справи долучено Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти) (кредитної лінії), Заявку кредитного договору № 17.07.2024 -100001655 від 17.07.2024, Відповідь Позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), Інформаційне повідомлення позичальника ОСОБА_1 , що підтверджують факт укладення електронного кредитного договору № 17.07.2024 - 100001655 від 17.07.2024.
Також судом встановлено, що договір підписано між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем електронним цифровим підписом - одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору Е529. При цьому сторонами досягнуто згоди щодо основних умов кредитування (а.с.15-20).
Таким чином письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи підтверджено, що кредитний договір №17.07.2024 - 100001655 від 17.07.2024 укладений в електронній формі, що відповідає приписам статті 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний сторонами, відповідно до вимог статті 12 вказаного Закону, а саме з боку кредитодавця підписано електронним підписом кредитодавця, а з боку позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора, та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Також встановлено, що ТОВ «Споживчий центр» 17.07.2024 о 16:16:19 год. перерахувало на банківську картку ОСОБА_1 за № НОМЕР_1 , зазначену в заявці кредитного договору, 6000 грн за кредитним договором № 17.07.2024 - 100001655 (а. с.11).
ОСОБА_1 , скориставшись кредитними коштами, не виконував належним чином умови договору, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду 10.06.2025 у нього утворилася заборгованість по кредиту в розмірі 16 027,74 грн, що складається із заборгованості: по тілу кредиту - в розмірі 6000,00 грн, по процентах - в розмірі 6804,00 грн, комісії - в розмірі 223,74 грн, неустойки 3000 грн. Проценти по кредиту нараховані за період з 17.07.2024 по 22.10.2024. Зазначене вбачається з довідки-розрахунку про стан заборгованості (а. с.10).
Отже, факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження.
За правилами статей 525, 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За таких обставин, оцінивши надані позивачем докази, враховуючи, що термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена (доказів погашення заборгованості суду не надано), суд дійшов висновку, що наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 17.07.2024 - 100001655 від 17.07.2024 за тілом кредиту в сумі 6000,00 гривень, процентами - в розмірі 6804,00 грн, комісії - в розмірі 223,74 грн, що в загальному становить 13 027,74 грн.
Разом з тим, відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Враховуючи ту обставину, що неустойка, яка передбачена кредитним договором, нарахована у період дії в Україні воєнного стану, після 24 лютого 2022 року, вона підлягає списанню кредитодавцем та підстави для її стягнення за рішенням суду відсутні.
Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки в сумі 3000,00 грн. задоволенню не підлягають.
Також суд вирішує питання щодо судових витрат у справі.
Згідно з ч.1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2422,40 грн, сплаченого ним при подачі позову. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню (81,28%), то суд, з врахуванням положень статті 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача 1968,92 грн (2422,4*81,28/100) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Оскільки в судове засідання, призначене на 12:00 год. 08.07.2025 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено 11.07.2025 (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України), то датою ухвалення судового рішення є 11.07.2025.
На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 12,13, 141, 263, 265, 280-284, 288 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту заочного рішення суду до Чернівецького апеляційного суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому заочне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.
Повне рішення складено 11.07.2025.
Суддя Олена ПУХАРЄВА