Справа № 536/675/25
Провадження № 2/536/705/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Реки А.С.,

за участю секретаря судового засідання Черненко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частку земельної ділянки,

за участі позивача за первісним позовом Вараки О.П.,

відповідачів за первісним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 адвоката Пінчук Ю.В.,

Встановив:

До Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування, яку позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилася спадщина на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та земельну ділянку площею 0,1365 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач є спадкоємцем за заповітом та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/3 частину житлового будинку у зв`язку з тим, що наявні спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку у спадщині дружина померлого ОСОБА_2 та донька ОСОБА_3 . В подальшому позивач та відповідачі звернулися до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. Однак нотаріусом було відмовлено у його видачі у зв`язку з тим, що їх частки на житловий будинок не відповідають часткам на земельну ділянку. Враховуючи вищевикладене, позивач просить визнати за ним право власності за заповітом на 2/3 частки земельної ділянки площею 0,1365 га з кадастровим номером :03:002:0341, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; за ОСОБА_3 право власності за законом на 1/6 частку земельної ділянки площею 0,1365 га з кадастровим номером :03:002:0341, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; за ОСОБА_2 право власності за законом на 1/6 частку земельної ділянки площею 0,1365 га з кадастровим номером :03:002:0341, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 26 березня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 28 квітня 2025 року призначено справу до судового розгляду та витребувано у приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Говорухи Вікторії Сергіївни спадкову справу, відкриту після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 07 липня 2025 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частку земельної ділянкиприйнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

В обґрунтування зустрічної позовної заяви представник позивача за зустрічним позовом зазначає, що після смерті ОСОБА_4 спадщину отримали його син ОСОБА_1 , дружина ОСОБА_2 так як має право на обов`язкову частку у спадщині, та донька ОСОБА_3 , яка також має право на обов`язкову частку у спадщині. 15.02.2025 року нотаріусом було видано свідоцтво про право власності на 1/2 частку житлового будинку, який був набутий подружжям під час шлюбу, а також на 1/12 частку даного будинку, оскільки ОСОБА_2 має право на обов`язкову частку у спадщині. В подальшому при зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом було відмовлено, оскільки частки спадкоємців на житловий будинок не відповідають їх часткам на земельну ділянку. Просить визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,1365 га, кадастровий номер :03:002:0341, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно, розташоване на цій земельній ділянці, та на 1/12 частку земельної ділянки, площею 0,1365 га, кадастровий номер :03:002:0341, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка ОСОБА_4 . Представник позивача за зустрічним позовом заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки такі вимоги суперечать чинному законодавству, та просить задовольнити вимоги зустрічної позовної заяви.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, зустрічні вимоги залишив на розсуд суду.

Відповідачка за первісним позовом ОСОБА_2 та її представник адвокат Пінчук Ю.В. заперечували щодо задоволення первісної позовної заяви та підтримали вимоги зустрічної позовної заяви з підстав, викладених в ній.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні визнала позовні вимоги первісного позивача та не заперечувала проти задоволення зустрічних позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, встановив наступне.

Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності ЦПК України випадках.

Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 11 липня 2024 року вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Відповідно до копії заповіту, посвідченого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Бухаровою С.К. 04 вересня 1997 року, ОСОБА_4 зробив розпорядження, що все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповідає ОСОБА_1 (а.с.6).

За змістом статей 1216, 1217, 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (стаття 1223 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У відповідності до досліджених копій матеріалів спадкової справи №37/2024, відкритої до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , наявний чинний заповіт ОСОБА_4 , посвідчений державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Бухаровою С.К. 04 вересня 1997 року, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №77726512 від 22.07.2024 року (а.с.54 з/б-55).

Відповідно до копії свідоцтва про одруження НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уклали шлюб 20 квітня 2001 року. Після укладення шлюбу ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (а.с.59).

Відповідно до копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.48 з/б, 51 з/б).

Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 , ОСОБА_7 після укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с.52).

22 липня 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 подали заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті їх батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.45,49). Таку ж заяву подала 17 вересня 2024 року дружина померлого ОСОБА_2 (а.с. 57).

Відповідно до листа Крюківської районної державної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №5441/01-27 від 07.08.2024 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знятий з реєстрації місця проживання у зв`язку зі смертю з адреси: АДРЕСА_1 з 11.07.2024 року. Станом на день смерті ОСОБА_4 за вищевказаною адресою разом з померлим зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.56).

Згідно зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

15 лютого 2024 року позивач та відповідачі за первісним позовом звернулися до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Говорухи В.С. із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 та вказали, що до складу спадщини входить земельна ділянка площею 0,1365 га, кадастровий номер :03:002:0341, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.60 з/б-63).

15 лютого 2025 року приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Говорухою В.С. ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право власності на 1/2 частку в праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.69).

15 лютого 2025 року приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Говорухою В.С. ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/12 частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.70).

15 лютого 2025 року приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Говорухою В.С. ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/12 частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.71 з/б).

15 лютого 2025 року приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Говорухою В.С. ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.73).

Проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 49/02-31 від 15 лютого 2025 року приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Говорухою В.С. було відмовлено сторонам по справі у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, а саме земельну ділянку площею 0,1365 га, кадастровий номер :03:002:0341, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з невідповідністю їх часток у праві спільної власності на житловий будинок та земельну ділянку. Так, житловий будинок належить спадкоємцям в таких частках: ОСОБА_1 -1/3 частка житлового будинку, ОСОБА_3 1/12 частка житлового будинку, ОСОБА_2 -1/12 частка житлового будинку. В той же час на земельну ділянку повинні бути видані свідоцтва про право на спадщину в таких частках: ОСОБА_1 2/3 частки земельної ділянки, ОСОБА_3 1/6 частки земельної ділянки, ОСОБА_2 1/6 частки земельної ділянки (а.с.82-83).

З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до копії Державного акту на право власності на землі серії ІІІ-ПЛ №056833 від 20.11.2000 року, ОСОБА_4 передана у приватну власність земельна ділянка розташована на території с. Мала Кохнівка Потоківської сільської ради площею 0,14 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, на підставі договору купівлі продажу, посвідченого 1 Кременчуцькою нотаріальною конторою 12.07.2000 року, реєстраційний номер №3-1213 (а.с.109).

Відповідно до копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.07.2000 року, ОСОБА_9 продав ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,14 га, розташовану на території с. Мала Кохнівка Потоківської сільської ради площею 0,14 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель (а.с.108).

Факт належності даної земельної ділянки ОСОБА_4 підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-024 від 12.12.2024 року, згідно якого земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер :03:002:0341, місце розташування за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1365 га, власник ОСОБА_4 на підставі Державного акту від 20.11.2000 III-ПЛ 056833 (а.с.114-115).

Відповідно до копії звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки ТОВ «Офіс з оцінки нерухомого майна», кадастровий номер :03:002:0341, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , від 04.03.2025 року ринкова вартість даної земельної ділянки становить 124000 грн. (а.с.15-16).

Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.03.2015 року, житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_4 (а.с.65).

Факт належності даного житлового будинку ОСОБА_4 також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №413503761 від 15 лютого 2025 року (а.с.67 з/б-68).

Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно з статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

На підставі частини першої статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення.

Згідно з частиною першою статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільовогопризначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Системний аналіз змісту наведених норм статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України дає підстави для висновку про однакову спрямованість їх положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 689/26/17 (провадження № 14-47цс20), не відступаючи від правових позицій Верховного Суду України, висловлених у постановах від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2цс15, від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-2225цс16, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-253цс16 та інших, зробила висновок, що при відсутності окремої цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, слід враховувати те, що зазначена норма статті 120 ЗК України закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачався роздільний механізм правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникали при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, споруджену на земельній ділянці, та правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на вказану нерухомість. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства.

Таким чином, виходячи з системного аналізу положень статей 372, 377, 1225 ЦК України та статей 89, 120 ЗК України, суд дійшов висновку, що оскільки сторони по справі є власниками частини спірного житлового будинку, прийнявши спадщину після смерті батька та чоловіка, зокрема, у вигляді часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку під цим будинком, мають право на ту частину земельної ділянки, на якій цей будинок розміщений, а також на частину земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування.

Отже, за відсутності угоди між співвласниками про порядок користування земельною ділянкою, розмір часток співвласників на земельну ділянку визначається, виходячи з розміру їх часток у будинку, який розташований на цій земельній ділянці, тому розмір частки позивача ОСОБА_1 у праві власності на земельну ділянку складає 1/3 частини, яка відповідає його успадкованій частці у праві власності на будинок за заповітом.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 466/9302/15-ц (провадження № 61-5308св19), від 17 жовтня 2018 року у справі № 490/6406/16-ц (провадження № 61-7173св18).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, та за ОСОБА_1 необхідно визнати право власності за заповітом на 1/3 частки земельної ділянки площею 0,1365 га з кадастровим номером :03:002:0341, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладені норми чинного законодавства, суд вважає, що зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню та за ОСОБА_2 необхідно визнати право власності на частку земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою АДРЕСА_1 , виходячи з розміру її частки у будинку, який розташований на цій земельній ділянці, згідно свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на 1/2 частку земельної ділянки у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно, та на 1/12 частку вищевказаної земельної ділянки в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка ОСОБА_4 .

Щодо вимог позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про визнання права власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , суд враховує положення ст. 4 ЦПК України, згідно якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. ОСОБА_2 реалізувала своє право шляхом звернення до суду з зустрічним позовом, в той час ОСОБА_3 не позбавлена права в разі необхідності звернутися до суду для захисту своїх прав. На даний час ОСОБА_3 не зверталася до суду з відповідним позовом, який підлягає вирішенню та матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_3 уповноважила ОСОБА_1 діяти в її інтересах, тому позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 372, 377, 1216, 1217, 1218, 1223, 1225, 1241, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 86, 89, 120 ЗК України, ст.ст. 12,13,76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

Постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , право власності на 1/3 (одну третю) частку земельної ділянки площею 0,1365 га, кадастровий номер: :03:002:0341, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_4 .

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в іншій частині відмовити.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частку земельної ділянки задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , право власності на 1/2 (одну другу) частку земельної ділянки площею 0,1365 га, кадастровий номер :03:002:0341, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно, розташоване на цій земельній ділянці.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , право власності на 1/12 (одну дванадцяту) частку земельної ділянки площею 0,1365 га, кадастровий номер :03:002:0341, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідачка за первісним позовом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідачка за первісним позовом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_3 .

СуддяА. С. Река