Справа № 375/83/24
Провадження№ 2/375/304/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року селище Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Штифорук О.В.

при секретарі судового засідання Юрченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в селище Рокитне, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами"; третя особа-1: Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков Михайло Олександрович, третя особа 2: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Рокитнянського районного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами"; третя особа-1: Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков Михайло Олександрович, третя особа 2: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.11.2021 року відповідач звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича із заявою про примусове виконання рішення, до якої було додано оригінал виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, № 4101 від 23 січня 2020 року. Приватним виконавцем Чучковим Михайлом Олександровичем, на підставі вищевказаної заяви було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" заборгованості в сумі 17551,45 грн. Проте, кредитний договір N? 379673129 від 02.02.2015 року не є нотаріально посвідченим, він укладений у простій письмовій формі, а отже не може бути підставою для вчинення виконавчого напису.

Датою вимоги про усунення порушення кредитних зобов?язань є 22.01.2020 року, а виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Гуревічовим О.М. 23.01.2020 року, на наступний день, на підставі заяви про вчинення виконавчого напису нотаріуса від 22.01.2020 року. Тобто, вимога про усунення порушення кредитних зобов?язань і заява про вчинення виконавчого напису нотаріуса були здійснені в один день. Таким чином, позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості оспорити вимоги кредитора. Тому, отримавши заяву від відповідача про вчинення виконавчого напису, приватний нотаріус Гуревічов О.М. повинен був відмовити у його вчиненні.

Отже, виконавчий напис N? 4101 від 23.01.2020 року, вчинено з порушенням вимог законодавства, зокрема у нотаріуса були відсутні повноваження вчиняти виконавчий напис щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, який не посвідчений нотаріально; приватним нотаріусом не було перевірено безспірність заборгованості та не перевірено отримання позивачем вимоги про сплату заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 26 липня 2024 року у справі відкрито загальне позовне провадження і призначено підготовче судове засідання.

Позивач у судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду подав клопотання у якому просив здійснювати розгляд даної справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду подав клопотання про врегулювання спору за участю судді, у якому пропонує сплатити кошти у розмірі 3 159,26 грн, а частина заборгованості у розмірі 14 392,19 буде списана.

Також відповідач подав заяву про визнання позовних вимог, у якій просить суд задовольнити позовні вимоги позивача, та стягнути з відповідача 50% судових витрат.

Позивач надіслав через канцелярію заперечення на клопотання відповідача про врегулювання спору за участю судді. Просив відмовити в задоволенні клопотання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

За змістом положень ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст. ст. 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що у листопаді 2023 року позивачу за місцем роботи було повідомлено, що із його заробітної плати будуть здійснюватися щомісячні відрахування в розмірі 20 % від його доходу, для погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням № НОМЕР_3, згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесеною приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим Михайлом Олександровичем від 06.11.2023 року.

Позивач звернувся до зазначеного приватного виконавця із заявою про надання матеріалів виконавчого, провадження № НОМЕР_3 для ознайомлення.

У відповідь на це звернення приватний виконавець Чучков М.О. надіслав позивачу копії матеріалів виконавчого провадження, також приватним виконавцем було повідомлено про можливість самостійно ознайомлюватися із матеріалами виконавчого провадження за допомогою Автоматизованої системи виконавчого провадження та надано ідентифікатор доступу.

Ознайомившись із матеріалами зазначеного виконавчого провадження, позивачу стало у відомо наступне. 01.11.2021 року відповідач звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича із заявою про примусове виконання рішення, до якої було додано оригінал виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, № 4101 від 23 січня 2020 року. Приватним виконавцем Чучковим Михайлом Олександровичем, на підставі вищевказаної заяви було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" заборгованості в сумі 17551,45 грн.

Згідно з виконавчим написом, зареєстрованим в реєстрі за № 4101 вчиненим 23 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: невідомо, місце роботи: невідомо, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1 , невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ", місцезнаходження: 08200, Київська область, місто Ірпінь, вулиця Стельмаха, будинок 9 А, офіс 203, код платника податків згідно з , п/р НОМЕР_2 відкритий в АТ "ОТП БАНК", якому Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", код платника податків згідно , відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення прав вимоги N? 20/01/20-1/1 від 20 (двадцятого) січня 2020 року, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень", код платника податків згідно , на підставі Договору відступлення прав вимоги N? 20170714 від 14 (чотирнадцятого) липня 2017 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором № 379673129 від 02 (другого) лютого 2015 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та ОСОБА_1 .

Запропоновано задовольнити вимоги ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ", стягнути з ОСОБА_1 за період з 13.07.2017 року по 22.01.2020 року включно, загальну суму у розмірі 17551 (сімнадцять тисяч п?ятсот п?ятдесят одна) гривня 45 копійок.

Із Автоматизованої системи виконавчого провадження позивачу стало відомо, що приватним виконавцем Чучковим М.О. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та постанову про стягнення з боржника основної винагороди.

При перевірці майнового стану боржника - ОСОБА_1 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим М.О. було встановлено, що боржник отримує дохід від особи, якою є: Відділ освіти Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області (код ЄРДПОУ 44118312), також отримує пенсію. 06.11.2023 року приватний виконавець Чучков М.О. виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернуто стягнення на доходи боржника, що отримує дохід у Відділі освіти Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області.

06.12.2023 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича із заявою про надання для ознайомлення копії кредитного договору на підставі якого було вчинено виконавчий напис N? 4101 від 23.01.2020 року. Однак, від зазначеного приватного нотаріуса надійшов лист від 12.12.2023 року N? 97/01-16 із повідомленням про те, що ним, ОСОБА_2 , з 31.01.2020 року припинено нотаріальну діяльність по Київському міському нотаріальному округу, а документи діловодства та архіву приватного нотаріуса були передані до Київського державного нотаріального архіву.

26.12.2023 року позивач подав запит до Київського державного нотаріального архіву з метою отримання матеріалів виконавчого напису N? 4101 від 23.01.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, а 29.12.2023 року отримав необхідні матеріали.

Ознайомившись із матеріалами виконавчого напису позивач зрозумів, що його права порушено в зв`язку з наступним.

Кредитний договір N? 379673129 від 02.02.2015 року не є нотаріально посвідченим, він укладений у простій письмовій формі, а отже не може бути підставою для вчинення виконавчого напису. У заяві про вчинення виконавчого напису від 22.01.2020 року N? 766631 зазначено, що за період з 14.07.2017 р. по 22.01.2020 р. на поштову адресу ОСОБА_1 через УДППЗ "Укрпошта" скеровано більше 4 листів з вимогами про усунення порушення кредитних зобов?язань. Разом з тим, у матеріалах виконавчого напису наявна лише одна вимога про усунення порушення кредитних зобов?язань N? 76663 від 22.01.2020 року. Позивач не отримував зазначеної вимоги та інших вимог. Також у матеріалах виконавчого напису відсутні документи про надсилання ОСОБА_1 таких вимог та докази про їх отримання ОСОБА_1 . Варто звернути увагу на те, що згідно матеріалів виконавчого напису, датою вимоги про усунення порушення кредитних зобов?язань є 22.01.2020 року, а виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Гуревічовим О.М. 23.01.2020 року, на наступний день, на підставі заяви про вчинення виконавчого напису нотаріуса від 22.01.2020 року. Тобто, вимога про усунення порушення кредитних зобов?язань і заява про вчинення виконавчого напису нотаріуса були здійснені в один день. Таким чином, позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості оспорити вимоги кредитора. Тому, отримавши заяву від відповідача про вчинення виконавчого напису, приватний нотаріус Гуревічов О.М. повинен був відмовити у його вчиненні.

При цьому слід зазначити, що нотаріус, який дотримується вимог чинного законодавства України, у разі якщо йому необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 N? 296/5).

Пунктом 2 Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни «Прозастосування нормцивільного процесуальногозаконодавства прирозгляді справу судіпершої інстанції`від 12червня 2009року за№ 2 передбачено, що відповідно ст. 55, 124Конституції України та ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У ст.13ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.12, 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Разом з тим, відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється ЗУ «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України.

Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 ЗУ «Про нотаріат»).

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 ЗУ «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку.

Так, згідно зі статтею 87 ЗУ «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

Статтею 88 ЗУ «Про нотаріат» визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи:- якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку.

При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку.

26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Однак, не зважаючи на те, що судовим рішення були скасовані зміни до Переліку в частині вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, нотаріуси продовжують вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, які нотаріально не посвідчені та не забезпечені іпотекою.

Отже, починаючи з 22 лютого 2017 року нотаріуси позбавлені можливості вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості, що випливають з кредитних відносин.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18- ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 30 січня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14.

Укладений між товариством та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Аналогічна позиція закріплена в постанові ВС від 15 квітня 2020 року (справа №158/2157/17).

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до положень ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст.81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений він був після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, а укладений між товариством та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, та не була дотримана умова вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення поданого позову.

Розподіл судових витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі ст.141, ст.142 ЦПК України, а саме сума судового збору в розмірі 605,60 грн. підлягає поверненню з державного бюджету та суму в розмірі 605,60 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами"; третя особа-1: Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков Михайло Олександрович, третя особа 2: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічового Олега Миколайовича № 4101 від 23.01.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами".

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами", на користьОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 судові витрати у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Повернути ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 з державного бюджету сплачений судовий збір при подачі позовної заяви до суду згідно платіжної інструкції №9331-1524-3234-6876 від 25.01.2024 року в розмірі 50%, а саме на суму 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 04 червня 2025 року.

Суддя Оксана ШТИФОРУК