МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

16 липня 2025 року Справа №370/621/25

Суддя Макарівського районного суду Київської області Косенко А.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Нестеренка Миколи Миколайовича про відвід судді Макарівського районного суду Київської області Косенко Альони Василівни,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Коростишівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання шлюбу недійсним,

в с т а н о в и в :

Від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Нестеренка М.М. через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про відвід судді Макарівського районного суду Київської області Косенко Альони Василівни в порядку ст. 36 ЦПК України. Дана заява мотивована тим, що позовна заява подана ОСОБА_1 12.03.2025 року, а ухвалою від 14.03.2025 року була залишена без руху. Відомості про залишення позовної заяви без руху в Єдиний державний реєстр судових рішень надіслано судом лише 13.06.2025, зареєстровано 14.06.2025, забезпечено надання загального доступу 16.06.2025. 23.06.2025 року ним через електронний кабінет в системі електронний суд на адресу Макарівського районного суду Київської області, на виконання ухвали суду від 14.03.2025 року направлено позовну заяву в новій редакції з додатками. Однак, з моменту подання уточненої позовної заяви, рішення по даній заяві головуючим суддею Косенко А.В. не прийнято, відомості в Єдиний державний реєстр судових рішень не внесено. В своїй заяві представник вказує, що дії головуючого судді являються не чим іншим, як перешкодою позивачу в доступі до правосуддя, та дають обґрунтовані підстави вважати що головуючий суддя прямо чи побічно заінтересований в розгляді даної справи, а тому свідомо затягує процес в даній справі, приймає рішення по справі задніми числами та не надає копії судових рішень для їх внесення до Єдиного державного реєстру судових рішень. Тому зазначені фактори дають підстави вважати поважними підставами для відводу судді Косенко А.В. від участі в даній справі, адже при таких обставинах їй об`єктивно буде тяжко прийняти законне рішення в даній справі.

Згідно із ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Враховуючи підстави заявленого відводу, висловлених у заяві представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Нестеренка М.М., враховуючи обмеженість процесуального строку для розгляду відводу, а також зважаючи на те, що заява про відвід судді надійшла поза межами судового засідання, суд вважає за можливе здійснювати розгляд заяви у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву про відвід судді, суд дійшов висновку, що заява про відвід судді не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2025 року, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним, передано на розгляд судді Косенко А.В.

Ухвалою суду від 14.03.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк 7 (сім) днів з дня вручення копії ухвали суду для виправлення вказаних в ухвалі суду недоліків заяви.

23.06.2025 року на виконання вимог ухвали суду від 14.03.2025 року представником позивача, адвокатом Нестеренком М.М., через підсистему «Електронний суд» надіслано уточнену позовну заяву про визнання шлюбу недійсним з доданими до неї додатками, у зв`язку із чим, ухвалою суду від 30.06.2025 року позовну заяву, після усунення недоліків, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 31.07.2025 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Крім того, варто зауважити, що згідно наказу Макарівського районного суду Київської області суддя Косенко А.В. з 23.06.2025 року по 29.06.2025 року перебувала у щорічній відпустці.

Вирішуючи питання про відвід за даною заявою, суд керується наступним.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист основних свобод та прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (тобто безсторонності), як складової права на справедливий судовий розгляд відіграє практика Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), у контексті якої повинна формуватися національна судова практика.

Стаття 6 ЄСПЛ відноситься до сфери цивільного судочинства. При цьому ключовими її положеннями є право кожного при визначенні його цивільних прав та обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним та безстороннім судом, створеним на підставі закону. Виходячи з наявної практики ЄСПЛ, можна констатувати, що він в цілому визначив концептуальні підходи до тлумачення ст. 6 ЄСПЛ, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб`єктивні та об`єктивні компоненти.

Так, у справі «П`єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами. У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві» повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

За роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України в п. 10 Постанови № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Суд вважає, що будь-яких доказів, які б підтверджували наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Косенко А.В. при розгляді справи, із матеріалів справи та доводів заяви представника позивача Нестеренка М.М. про відвід судді не вбачається та судом не встановлено.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлений відвід судді Косенко А.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Коростишівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання шлюбу недійсним - не підлягає задоволенню, оскільки не ґрунтується на вимогах ст. 36 ЦПК України, в яких визначено підстави для відводу судді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40, 41, 182, 260, 261 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Нестеренка Миколи Миколайовича про відвід судді Макарівського районного суду Київської області Косенко Альони Василівни у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Коростишівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання шлюбу недійсним - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Косенко