441/615/25 2/441/541/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

10.07.2025 Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючої-судді Малахової-Онуфер А.М.

з участю секретаря судового засідання Нагірної М.В.

представника позивачки ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , 28.03.2025 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мотивуючи тим, що сторони з 21.08.2010 по 22.11.2017 перебували у зареєстрованому шлюбі, мають малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 25.05.2018 ухвалено стягувати з ОСОБА_4 на користь позивачки аліменти на утримання ОСОБА_5 у розмірі 1 000 грн. 00 коп. щомісячно, який підлягає індексації згідно закону, починаючи з 12.04.2018 і до досягнення дитиною повноліття, що означеної суми коштів, в умовах зростання цін та прожиткового мінімуму, не достатньо для належного забезпечення рівня життя дитини, її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Вона не працює, а відповідач фізично здоровий та має змогу і зобов`язаний надавати утримання дитині в розмірі 5 000 грн., щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Просила позов задовольнити.

Представник позивачки ОСОБА_1 в суді вимоги підтримала покликаючись на мотиви викладені у заяві, окрім цього пояснила, що кошти, які стягуються з відповідача на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1 000 грн. 00 коп., в умовах зростання цін та прожиткового мінімуму, не достатньо для належного забезпечення рівня життя дитини, її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, що ОСОБА_5 навчається в школі, відвідує платні гуртки та бере участь у міжнародних змаганнях у зв`язку з чим ОСОБА_3 несе значні витрати на харчування, одяг, канцелярські прилади, окрім цього, дитина часто хворіє, має проблеми з хребтом, потребує постійного медичного спостереження та реабілітації. Позивачка донедавна не працювала, а відповідач фізично здоровий, працездатного віку, інших утриманців не має, відтак має змогу і зобов?язаний надавати утримання дитині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 5 000 грн., щомісячно, інше. Просить позов задовольнити, окрім цього, стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.

Відповідач ОСОБА_4 у заяві від 10.07.2025 позов визнав частково, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 3 000 грн. щомісячно, покликаючись на відсутність постійного доходу та часткове утримання батьків пенсійного віку (а.с. 74).

Представник відповідача ОСОБА_2 у суді не заперечив щодо стягнення з довірителя аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 3 000 грн. щомісячно, окрім цього пояснив, що ОСОБА_4 сплачувати аліменти в розмірі якому просить позивачка, на даний момент не має можливості, оскільки офіційно не працює, підзаробляє на тимчасових роботах, стабільного доходу не має, а також має обов`язок щодо сплати пені в розмірі 40 000 грн., що стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини в розмірі, заявленому позивачкою поставить його у скрутне матеріальне становище. Окрім цього, просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Заслухавши представників, вивчивши заяву, матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного висновку.

Згідно ст. 4, 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 і ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з роз`ясненнями п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Тобто, виходячи зі змісту наведених норм, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним; а зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із батьків та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом.

Із змісту заяви від 28.03.2025, із копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , інших матеріалів справи убачається, що сторони з 21.08.2010 по 22.11.2017 перебували у зареєстрованому шлюбі, мають малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 1-5, 9).

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 25.05.2018, позов ОСОБА_3 задоволено, ухвалено стягувати з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 000 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 12.04.2018 і до досягнення дитиною повноліття, вирішено питання судових витрат. Рішення про стягнення аліментів в межах платежу за один місяць допущено до негайного виконання, а 02.07.2018 судом видано виконавчий лист № 441/588/18 (а.с. 11-12).

На підставі вищеозначеного виконавчого документа заступником начальника відділу Городоцького відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Миколайчук Б.В. відкрито виконавче провадження № 69953312.

Із акта № 02 обстеження фактичного місця проживання, складеного комісією Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області та витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №4622-1 від 01.03.2018 убачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає без реєстрації разом з матір`ю ОСОБА_3 на АДРЕСА_1 (а.с. 8, 10).

Малолітня ОСОБА_5 навчається в Опорному Великолюбінському закладі ЗСО І-ІІІ ступенів Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області, відвідує спортивну секцію з гандболу, бере активну участь у міжнародних змаганнях (Республіка Польща), у зв`язку із чим позивачка несе витрати на продукти харчування, одяг, канцелярські приладдя, тощо, дитина хворіє, має проблеми із хребтом, що стверджується, окрім пояснень представника позивачки в суді, також характеристиками директора Опорного Великолюбінського закладу ЗСО І-ІІІ ступенів Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області Л.Кішко та вчителя-тренера ОСОБА_6 від 17.03.2025, довідками сімейного лікаря КНП «Амбулаторія загальної практики сімейної медицини Великолюбінської селищної ради» ОСОБА_7 від 17.03.2025 та від 19.05.2025, протоколом ультразвукового обстеження від 13.05.2025, рентгенограмою від 02.06.2025, іншим (а.с. 16-18, 33-44, 63-70).

Із індивідуальних відомостей Пенсійного фонду України наявних в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (довідка форми ОК-7) убачається, що позивачка ОСОБА_3 з 2022 року офіційно не працевлаштована (а.с. 13-15).

Із пояснень представника ОСОБА_2 в суді, із матеріалів справи убачається, що відповідач ОСОБА_8 на 10.07.2025 офіційно не працевлаштований, його дохід від тимчасових підзаробітків є нестабільним, разом з тим заборгованість зі сплати аліментів, яка на березень 2025 року склала 105 000 грн. майже погасив, а також має обов`язок щодо сплати пені 4-ма платежами, згідно домовленості з позивачкою, відтак стягнення з нього щомісячно аліментів у заявленому розмірі поставить його у скрутне матеріальне становище.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

Аліменти це платіж, спрямований саме на утримання дитини, який повинен бути достатнім для цього, разом з тим, він повинен бути співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання, яке є в обох із батьків і має бути рівним, та покликаний захистити інтереси дитини в коштах у розмірі необхідному для її життєдіяльності, збереження достойного рівня життя, який мала дитина до виникнення спору про стягнення аліментів, і який необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

З огляду на вищенаведене, враховуючи рівність обов`язків обох батьків щодо матеріального утримання дитини, принципи справедливості та розумності, беручи до уваги стан здоров`я та погіршення матеріального становища позивачки, яке зумовлене подорожчанням засобів, товарів та послуг у всіх сферах життєдіяльності, в т.ч., що стосується догляду за дитиною, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів і зокрема, що він є працездатною особою, інших дітей та утриманців не має, позов визнав частково, а також вік ОСОБА_5 та витрати, про які заявила позивачка в заяві, в т.ч. пов`язані з навчанням та лікуванням, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку згідно Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік», інші обставини, що мають істотне значення, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову і зокрема про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 4 000 грн., щомісячно, який підлягає індексації згідно закону, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, що буде достатнім вкладом ОСОБА_4 в матеріальне утримання дочки.

Доказів на підтвердження того, що відповідач має змогу надавати утримання дитині у розмірі 5 000 грн., представником позивачки не надано, судом не здобуто.

Представником ОСОБА_1 також не доведено витрат відповідача, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, наявність у нього грошових коштів, інших заощаджень, які б давали підстави для стягнення аліментів у розмірі, про який просить позивачка.

Разом з цим, позивачка, не позбавлена права звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, в разі доведення покращення матеріального становища відповідача.

З огляду на вимоги ст. 133,141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 1 211 грн. 20 коп. судових витрат.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Із матеріалів справи убачається, що на підставі Договору № 035/25 про надання правничої допомоги від 27.03.2025 укладеного між ОСОБА_3 та Адвокатським об`єднанням «Фостяк і Партнери» та ордера на надання правничої (правової) допомоги серія ВС № 1363330 від 07.05.2025, адвоката Косик Л.А., яка діє згідно свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 001834 від 24.01.2020, уповноважено здійснювати представництво та захист прав і законних інтересів ОСОБА_3 у Городоцькому районному суді Львівської області (а.с. 47-50, 53).

Згідно Акта приймання-передачі наданих послуг за Договором № 035/25 про надання правничої допомоги від 27.03.2025 та Додаткової угоди № 1 до договору про надання правничої допомоги від 27.03.2025, розмір заявлених позивачкою до стягнення витрат з відповідача, складається з: консультації клієнта та узгодження правової позиції - 1 год. 50 хв., вартістю 5 00 грн.; підготовка та написання позовної заяви 4, 5 год., вартістю 5 500 грн (а.с. 51).

Згідно квитанції до платіжної інструкції № ПН 118 від 28.03.2025 Адвокатським об`єднанням «Фостяк і Партнери» за надання правової допомоги за Договором № 035/25 про надання правничої допомоги від 27.03.2025 та Додаткової угоди № 1 до договору про надання правничої допомоги від 27.03.2025, отримано кошти від ОСОБА_3 в розмірі 5 000 грн. 00 коп. (а.с. 52).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях: від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Таким чином, оцінивши наявні у матеріалах справи докази та заперечення представника Гавенко О.Б., перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, керуючись критеріями, визначеними у частині четвертій статті 137 ЦПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), суд вважає, що заявлена представником позивача сума витрат на професійну правничу допомогу є завищеною щодо іншої сторони спору та неспівмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи і суперечить принципу розподілу таких витрат, відтак підлягає зменшенню, отже їх розмір є необґрунтованим та завищеним, а справедливим і розумним буде стягнення з відповідача в користь позивачки 4 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

При цьому, суд зазначає, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17).

Керуючись ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст. 180, 182, 183, 192 СК України, суд -

в и р і ш и в :

позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів визначений рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 25.05.2018.

Стягувати з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , що значиться зареєстрованим та проживає на АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_3 , прож. на АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 4 000 грн. щомісячно, який підлягає індексації згідно закону, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів на підставі виконавчого листа № 441/588/18 виданого на виконання рішення Городоцького районого суду Львівської області від 25.05.2018 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини, припинити з дня набрання цим рішенням законної сили та після погашення боржником заборгованості повернути стягувачу.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 4 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1 211 грн. 20 коп. судового збору.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний тест рішення складено 21.07.2025.

С у д д я А.М.Малахова-Онуфер