КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кафідова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 369/12863/23

21 липня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.

суддів - Оніщука М.І.

- Шебуєвої В.А

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Балика Ігоря Миколайовича на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 жовтня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Янченка А.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом внаслідок ДТП, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом внаслідок ДТП.

В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що 12.06.2023 року, в Київській області, с. Софіївська Борщагівка, вул. Київська - вул. Жулянська, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Citroen д.н.з. НОМЕР_1 здійснював розворот поза перехрестям, не надав переваги в русі транспортному засобу SKODA д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався у зустрічному напрямку прямо. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та пасажир транспортного засобу SKODA д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримала тілесні ушкодження.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди позивач отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, ссадни обличчя; ссадни, забію м`яких тканин лівого та правого колінних суглобів, травму щелепи та скол зубів.

Зазначає, що постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.07.2023 року у справі 369/9634/23 відповідача (водія) визнано винуватим за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Даною Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.07.2023 року у справі 369/9634/23 встановлено факт тілесних ушкоджень, які отримала позивач (пасажир) транспортному засобу SKODA д.н.з. НОМЕР_2 . Своїми діями порушив п. 10.4 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказує на те, що вона зверталася до лікарів зі скаргами на здоров`я зумовленими дорожньою-транспортною пригодою в якій позивач отримала тілесні ушкодження. Враховуючи вищевикладене просила суд стягнути з ОСОБА_1 матеріальну та моральну шкоду за спричинення шкоди здоров`ю ОСОБА_2 в сумі 101260,10 грн., що складається з витрат на первинну медичну допомогу в сумі 674, 59 грн., витрат пов`язаних із проходженням курсу лікування та вакцинації в сумі 2654,90 грн., розміру доходу, що було втрачено фізичною особою-підприємцем в сумі 66200,61 грн., витрат, пов`язаних з усуненням наслідків спричинення шкоди в розмірі 6730,00 грн., моральної шкоди в розмірі 25000,00 грн. та витрат на правничу допомогу в сумі 19000,00 грн.

Зазначає, що відповідно до Консультативного висновку невролога ТОВ «Лікувально-діагностичного центру «Кіндерленд» від 14.06.2023 року, позивачу поставлено діагноз струс головного мозку, забійна рана підборіддя, забій лівої кисті, лівого коліна.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 159798/103138/459 Київської обласної клінічної лікарні, позивача госпіталізовано 12.06.2023 року, основний діагноз - ЗЧМТ, струс головного мозку, забійна рана підборідної ділянки, забій лівої кисті. Надалі направлена з випискою зі стаціонару з поліпшенням для подальшого амбулаторного лікування та спостереження у хірурга-стоматолога, невролога в поліклініці за місцем проживання.

Внаслідок ДТП, вона отримала травму зубів, в результаті позивач звернулась до стоматолога. Відповідно до історії хвороби лікаря стоматолога клініки «NORMA» від 14.06.2023 року, позивач отримала скол зубів на верхній та нижній щелепі зліва внаслідок травми, обличчя не семеричне, набряк в області підборідної ділянки. За результатами огляду позивача лікарем стоматологом, позивач понесла витрати у розмірі 1 550 грн. 00 коп.

Відповідно до Консультативного висновку ортопеда-травматолога ТОВ «Лікувально-діагностичного центру «Кіндерленд» від 16.06.2023 року, позивачу встановлено діагноз: множинні поверхневі травми, забійна рана підборідної ділянки, забійні рани лівої кисті № 2, забій грудної клітки по передній поверхні, забій обох колінних суглобів. Рекомендації надані лікарем щодо лікування, знеболювальне при болях, перев`язки, зняття швів через 7-10 днів.

Позивач внаслідок отриманих травм мала здійснювати перев`язки, що підтверджується Випискою ТОВ «Лікувально-діагностичного центру «Кіндерленд».

Позивач за направленням мала обстеження лікаря гінеколога, що підтверджується Консультативним висновком гінеколога ТОВ «Лікувально-діагностичного центру «Кіндерленд» від 16.06.2023 року.

Позивач понесла витрати на лікування, зокрема 15 807 грн. 44 коп., окрім того позивач має понести витрати на корекції швів на обличчі, орієнтовна вартість витрат на відновлення обличчя лиця становить - 42 000 грн. 00 коп.

Зазначає, що жодної матеріальної компенсації відповідач позивачу не сплатив, добровільно виконувати відшкодування та лікування не здійснював.

Позивач зазнала моральних і фізичних страждань, була вимушена змінити звичайний ритм свого життя, що пов`язано із зверненням до лікарні, проходженням лікування.

Окрім того, позивач отримала значне ушкодження своєї зовнішності, зокрема шрами на обличчі, які є неестетичними за своєю природою та потребують лікувальних процедур щодо їх зникнення на шкірі.

У позивача виникло почуття страху за власне життя і здоров`я у випадках, коли їй необхідно перетнути проїжджу частину дороги та перебуваючи у самому автомобілі, транспорті, при повній правомірності її дій під час такого перетину, у зв`язку з тим, що з нею повторно може трапитися дорожньо-транспортна пригода в якій відбудеться зіткнення автомобілів, оскільки, як вбачається із матеріалів справи, вона отримала тілесні ушкодження саме в такій дорожньо-транспортній пригоді. Вказані обставини порушують спокійний режим життя позивача.

Враховуючи вимоги розумності та справедливості та ступінь моральних страждань позивача, вважає, що необхідно стягнути з відповідача моральної шкоди в сумі 70 000 грн. 00 коп.

З огляду на вище викладене просила суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 57 807 грн. 44 коп., моральну шкоду в розмірі 70 000 грн. 00 коп., а також понесені судові витрати.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 жовтня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 57 807 (п`ятдесят сім тисяч вісімсот сім) грн. 44 коп., моральну шкоду в розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) грн. 00 коп. та суму сплаченого судового збору в розмірі 3006 (три тисячі шість) грн. 08 коп.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, 07 квітня 2025 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Балик І.М. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, перелік тілесних ушкоджень, їх тяжкість та механізм спричинення , які могли бути спричинені будь-кому із учасників дорожньо-транспортної пригоди не є адміністративним правопорушенням, передбаченим ст.124 КУпАП. За таких обставин, під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 485158 від 12.06.2023 року за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 у Києво-Святошинському районному суді це питання не досліджувалось. Жодних пояснень, чи інших доказів, які свідчили б про характер отриманих ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, механізму їх виникнення, та причинного зв`язку з вказаною дорожньо-транспортною пригодою, судова справа №369/9634/23, провадження №3/369/4743/23) не містить.

Вказує на те, що позивачем не надано суду першої інстанції висновок судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень, одержаних ОСОБА_2 (Позивачем), де б судово- медичний експерт надав би відповіді на питання: 1) характеру утворення тілесних ушкоджень, 2) локалізації ушкоджень та 3) механізму заподіяння (способу отримання) тілесних ушкоджень потерпілим, 4) строку їх виникнення та 5) наявності причинного зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що відбулась 12.06.2023.

Вважає, що надані позивачем докази не свідчать про те, що вказані тілесні ушкодження стали наслідком ДТП.

Вказує на те, що в постанові Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.07.2023 року у справі 369/9634/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, обставини дорожньо-транспортної пригоди викладені не повно та не враховують поведінку та додержання Правил дорожнього руху інших учасників дорожнього руху в момент ДТП, у тому числі і пасажиром ОСОБА_2 .

Зазначає, що із Схеми місця ДТП вбачається, що обоє транспортних засобів, що спричинили ДТП, а саме автомобіль «SKODA» д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіль «Citroen» д.н.з. НОМЕР_1 , порушили Правила дорожнього руху. Кожен із цих транспортних засобів, не доїжджаючи до місця розвороту, що регулювалось світлофором, розвернулись шляхом пересікання подвійної суцільної лінії, на відстані 4,7 метри один від одного, та на відстані 26,8 метрів від світлофору до місця зіткнення.

З огляду на зазначене вважає, що водії обох транспортних засобів порушили вимоги дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, чим вчинили адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Проте, протоколи про адміністративні правопорушення за ст.122 КУпАП щодо водіїв транспортних засобів: «SKODA» д.н.з. НОМЕР_2 та «Citroen» д.н.з. НОМЕР_1 , працівниками поліції не складались.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.06.2023 року в Київській області, с. Софіївська Борщагівка, вул. Київська - вул. Жулянська, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Citroen д.н.з. НОМЕР_1 здійснював розворот поза перехрестям, не надав переваги в русі транспортному засобу SKODA д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався у зустрічному напрямку прямо. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та пасажир транспортного засобу SKODA д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримала тілесні ушкодження.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди позивач отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, ссадни обличчя; ссадни, забію м`яких тканин лівого та правого колінних суглобів, травму щелепи та скол зубів.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.07.2023 року у справі 369/9634/23 відповідача (водія) визнано винуватим за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Відповідно до Консультативного висновку невролога ТОВ «Лікувально-діагностичного центру «Кіндерленд» від 14.06.2023 року, позивачу поставлено діагноз струс головного мозку, забійна рана підборіддя, забій лівої кисті, лівого коліна.

Відповідно до Виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 159798/103138/459 Київської обласної клінічної лікарні, позивача госпіталізовано 12.06.2023 року, основний діагноз - ЗЧМТ, струс головного мозку, забійна рана підборідної ділянки, забій лівої кисті. Надалі направлена з випискою зі стаціонару з поліпшенням для подальшого амбулаторного лікування та спостереження у хірурга-стоматолога, невролога в поліклініці за місцем проживання.

Внаслідок ДТП, позивач отримала травму зубів, в результаті позивач звернулась до стоматолога. Відповідно до історії хвороби лікаря стоматолога клініки «NORMA» від 14.06.2023 року, позивач отримала скол зубів на верхній та нижній щелепі зліва внаслідок травми, обличчя не семеричне, набряк в області підборідної ділянки. За результатами огляду позивача лікарем стоматологом, позивач понесла витрати у розмірі 1 550 грн. 00 коп.

Відповідно до Консультативного висновку ортопеда-травматолога ТОВ «Лікувально-діагностичного центру «Кіндерленд» від 16.06.2023 року, позивачу встановлено діагноз: множинні поверхневі травми, забійна рана підборідної ділянки, забійні рани лівої кисті № 2, забій грудної клітки по передній поверхні, забій обох колінних суглобів. Рекомендації надані лікарем щодо лікування, знеболювальне при болях, перев`язки, зняття швів через 7-10 днів.

Позивач внаслідок отриманих травм мала здійснювати перев`язки, що підтверджується Випискою ТОВ «Лікувально-діагностичного центру «Кіндерленд».

Позивач за направленням мала обстеження лікаря гінеколога, що підтверджується Консультативним висновком гінеколога ТОВ «Лікувально-діагностичного центру «Кіндерленд» від 16.06.2023 року.

Позивач понесла витрати на лікування, зокрема 15 807 грн. 44 коп., окрім того позивач має понести витрати на корекції швів на обличчі, орієнтовна вартість витрат на відновлення обличчя лиця становить - 42 000 грн. 00 коп.

На підтвердження матеріальної шкоди, понесеної у зв`язку з лікуванням, позивачем, додаємо: копії товарних чеків з аптек, акти здачі-прийняття робіт ТОВ «Кіндерленд»»від 22.06.2023 року (з відповідною копією чека), від 16.06.2023 року (з відповідною копією чека), від 16.06.2023 року (з відповідною копією чека), від 16.06.2023 року (з відповідною копією чека), від 14.06.2023 року (з відповідною копією чека), квитанції про оплату послуг стоматолога клініки NORMA від 14.06.2023 року, акти наданих послуг клініки NORMA 14.06.2023 року -15.06.2023 року.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом внаслідок ДТП суд першої інстанції посилався на те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтвердженими належними та допустимими доказами.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вирішуючи спір, суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Згідно з ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди та її розміру; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У пункті 1 частини першої статті 1188 ЦК України вказано, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на викладене вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є доведеною згідно постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.07.2023 року у справі 369/9634/23.

На підтвердження своїх позовних вимог, позивач ОСОБА_2 надала до суду першої інстанції копії товарних чеків з аптек, акти здачі-прийняття робіт ТОВ «Кіндерленд»»від 22.06.2023 року (з відповідною копією чека), від 16.06.2023 року (з відповідною копією чека), від 16.06.2023 року (з відповідною копією чека), від 16.06.2023 року (з відповідною копією чека), від 14.06.2023 року (з відповідною копією чека), квитанції про оплату послуг стоматолога клініки NORMA від 14.06.2023 року, акти наданих послуг клініки NORMA 14.06.2023 року -15.06.2023 року.

В свою чергу, відповідач, який був належним чином повідомлений про наявність в проваджені суду даної позовної заяви не скористався своїми процесуальними права, зокрема не подав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, не звернувся до суду з клопотанням про проведення у даній справі експертизи, у випадку якщо відповідач заперечує отримання позивачем травм саме після ДТП.

Відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі- «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

З огляду на вище зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтвердженими належними та допустимими доказами.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що в постанові Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.07.2023 року у справі 369/9634/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, обставини дорожньо-транспортної пригоди викладені не повно та не враховують поведінку та додержання Правил дорожнього руху інших учасників дорожнього руху в момент ДТП, у тому числі і пасажиром ОСОБА_2 , колегія суддів відхиляє, оскільки постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.07.2023 року у справі 369/9634/23 набрала законної сили. Зазначеною постановою встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненому ним ДТП, окрім того, ОСОБА_1 скористався своїм правом на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.07.2023 року, проте постановою Київського апеляційного суду від 21 серпня 2023 року постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 липня 2023 року залишено без змін.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що предметом розгляду даної справи є відшкодування шкоди позивачу, яку вона понесла внаслідок ДТП, а тому доводи апеляційної скарги відносно того, що із схеми місця ДТП вбачається, що обоє транспортних засобів, що спричинили ДТП, а саме автомобіль «SKODA» д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіль «Citroen» д.н.з. НОМЕР_1 , порушили Правила дорожнього руху, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

За своїм змістом усі доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з наданою судом першої інстанції оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, разом з тим доказів на спростування встановлених судом першої інстанції обставин апелянтом до апеляційної скарги не надано.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 жовтня 2024 ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Балика Ігоря Миколайовича.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Балика Ігоря Миколайовича залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: