Справа № 461/525/25
Провадження № 2-п/461/30/25
УХВАЛА

16.07.2025 року Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Мироненко Л.Д.

за участі секретаря судового засідання Курилюк А.І.,

представника заявника Терлича В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про перегляд заочного рішення Галицького районного суду м. Львова від 19 березня 2025 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_2 адвокат Терлич Валерій Габорович звернувся до Галицького районного суду м. Львова із заявою, у якій просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, переглянути та скасувати заочне рішення Галицького районного суду м. Львова від 19 березня 2025 року і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Подана заява обґрунтована тим, що 02.06.2025 року ОСОБА_2 отримала від АТ «Ідея Банк» гарантійний лист про погашення кредитної заборгованості в добровільному порядку. При цьому, представники банку запевнили її, що у такому випадку позивач не буде звертатись до приватного виконавця щодо виконання рішення від 19.03.2025 року у примусовому порядку. Однак, у день підписання гарантійного листа та внесення нею частини коштів на погашення заборгованості, приватним виконавцем Джубабою Д.О. було зареєстровано звернення АТ «Ідея Банк» про відкриття виконавчого провадження. 03.06.2025 року приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження та окремою постановою стягнуто мінімальні витрати виконавчого провадження та винагороду приватного виконавця.

Зазначає, що відповідач не отримувала від суду ні судових повісток, ні копії позову та ухвали про відкриття провадження, а тому не була належним чином повідомлена про дату та час судових засідань. При цьому, не погоджується із розміром заборгованості стягнутим за рішенням Галицького районного суду від 19.03.2025 року та наполягає на сумі заборгованості, яка визначена в гарантійному листі.

Представник заявника також зазначив, що з повним текстом рішення суду від 19.03.2025 року ОСОБА_2 ознайомилась лише 02.06.2025 року, а тому просить суд поновити строк на подання вказаної заяви про скасування заочного рішення.

Представник заявника в судовому засіданні заяву про перегляд заочного рішення підтримав повністю та просив таку задовольнити.

Представник АТ «Ідея Банк» в судове засідання не з`явився. Подав до суду письмові заперечення, у яких зазначив, що 02.06.2025 підписанням з АТ «Ідея Банк» Гарантійного листа ОСОБА_2 підтвердила наявність боргу за кредитним договором, одночасно погоджуючись з заочним рішенням від 19 березня 2025 року у справі № 461/525/25. Зазначив. що виконавчий лист за результатами розгляду справи в суді банк разом із заявою скерував 26.05.2025, а Гарантійний лист підписано 02.06.2025, тобто вже після пред`явлення виконавчого документа до виконання. Окрім цього, умовами гарантійного листа передбачено, що за наявності діючого виконавчого провадження за ініціативою банку після виконання позичальником умов такого гарантійного листа, банк зобов`язується подати до ДВС/ПВ відповідну заяву щодо виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору. Крім того, наголосив, що відповідач до заяви про перегляд заочного рішення, всупереч вимогам ч.7 ст.285 ЦПК України, не надав жодних доказів, які б мали істотне значення для вирішення цієї

Дослідивши матеріали справи та подану заяву, оцінивши доводи учасників справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 19.03.2025 року позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за договором кредиту та страхування № ГКД-953248.1 від 27.05.2022 року в розмірі 78722 грн. 83 коп. та судовий збір в розмірі 3028 грн.

Статтею 284 ЦПК України передбачено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно із положеннями ст.285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Використання законодавцем в конструкції коментованої статті 288 ЦПК України сполучника «і» дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Судом належним чином повідомлено відповідача про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявними у матеріалах справи поштовими відправленнями рекомендованої кореспонденції з відміткою про не вручення та повернення таких на адресу суду, оскільки «адресат відсутній за вказаною адресою».

Копія позову, ухвали про відкриття, судові повістки скеровувались на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, відповідно до відповіді № 1077450 від 30.01.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру. Зазначену адресу проживання відповідачем також вказано у поданій заяві про перегляд заочного рішення.

Верховний суд у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18 сформував правовий висновок про те, що наявна в матеріалах справи довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що відповідача було повідомлено належним чином про дату судових засідань.

Крім того, заявник в заяві про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ч. 1ст. 288 ЦПК України не вказала та не надала жодного доказу, в розумінні ст. 76 ЦПК України, який би мав істотне значення для правильного вирішення справи, не був врахований судом під час ухвалення рішення 19 лютого 2024 року.

Фактично наведені стороною відповідача посилання є незгодою із рішенням суду першої інстанції, встановленими ним обставинами, наданою судом оцінкою доказам та застосованими до спірних відносин нормами законодавства, що є підставою для апеляційного оскарження рішення, а не для скасування заочного рішення, адже суд першої інстанції не має права скасовувати заочне рішення для надання іншої оцінки тим самим обставинам та доказам, що вже наявні у матеріалах справи, а інших доказів відповідач суду не надав.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.

Підписаний між сторонами вже після постановлення рішення та набрання ним законної сили гарантійний лист жодним чином не спростовує висновків суду, викладений у судовому рішенні, оскільки є лише домовленістю боржника та кредитора щодо погашення заборгованості у добровільному порядку.

Керуючись ст.ст. 126, 127, 260, 287, 288, 353 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про перегляд заочного рішення Галицького районного суду м. Львова від 19 березня 2025 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 21 липня 2025 року.

Строк на апеляційне оскарження рішення, згідно ст.287 ЦПК України починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Мироненко Л.Д.