ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

21 липня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/6135/20

Провадження № 22-ц/820/1877/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

під час проведення підготовки до апеляційного розгляду цивільної справи за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 серпня 2021 року у справі за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1 , третя особа Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» Кадиров Владислав Володимирович про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,

в с т а н о в и в:

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 30 серпня 2021 року в позові Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відмовлено.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 15 січня 2024 року поновлено строк на апеляційне оскарження судового рішення, та відкрито апеляційне провадження у даній справі та відповідною ухвалою призначено до розгляду 28 лютого 2024 року.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 28 лютого 2024 року апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задоволено. Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 серпня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 200000 грн. безпідставно набутих коштів, 3000 грн. судових витрат по сплаті судового збору в суді першої інстанції та 4500 грн. судових витрат по сплаті судового збору в суді апеляційної інстанції.

Постановою Верховного суду від 25 червня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 15 січня 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 28 лютого 2024 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до апеляційного суду зі стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

При поданні апеляційної скарги апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду з посиланням на ч. 2 ст. 354 ЦПК України, мотивуючи клопотання тим, що повний текст оскаржуваного рішення позивач отримав 07 грудня 2023 року. Вважає, поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та просить його поновити.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Отже, вказаною нормою процесуального права чітко передбачено, що питання поважності пропуску строку на апеляційне оскарження досліджується у всіх наведених випадках, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Частиною другою статті 358 ЦПК України передбачено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Тлумачення вказаної правової норми дає підстави для висновку, що сплив річного строку з дня складення повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження. Тобто законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку.

Встановлено, що повний текст рішення у даній справі складено 30 серпня 2021 року. Останнім днем подання апеляційної скарги на вказане рішення було 29 вересня 2021 року.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подав апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду 08 січня 2024 року, посилаючись на те, що повний текст спірного рішення апелянт отримав лише 07 грудня 2023 року.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі, гарантує стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка ратифікована Україною Законом від 17.07.1997 №475/97-ВР.

Ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Тому, з метою забезпечення та запобігання порушенню принципу верховенства права суди повинні досліджувати дотримання строку звернення до суду, причини його пропуску та послідовно застосовувати відповідні правові наслідки його спливу.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії», заява № 11681/85, пункт 35, від 16 лютого 2017 року у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06).

Заявник із великим ступенем зацікавленості повинен проявляти інтерес про хід розгляду судом ініційованої ним справи. У разі відсутності обставин непереборної сили, ігнорування позивачем (заявником) протягом тривалого періоду часу судового провадження , відкритого за його позовною заявою (заявою, скаргою), свідчить про недобросовісну поведінку та порушення основоположних засад цивільного процесу.

Верховний суд неодноразово зазначав, що, ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі правосудного судового рішення.

Враховуючи правову позицію Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, заява №3236/03, згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Згідно із загальнодоступними даними з Єдиного державного реєстру судових рішень рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 серпня 2021 року, зареєстроване 03 вересня 2021 року, забезпечено надання загального доступу 06 вересня 2021 року.

Отже, у Фонду була об`єктивна можливість ознайомитися з рішенням суду першої інстанції в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Проте лише у листопаді 2023 року представник Фонду звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із заявою, сформованою в системі «Електронний суд», про направлення копії судового рішення від 30 серпня 2021 року.

08 січня 2024 року Фонд звернувся до Хмельницького апеляційного суду із апеляційною скаргою на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 серпня 2021 року.

З матеріалів справи вбачається, що Фонд був обізнаний про наявність справи у суді, оскільки саме він був ініціатором судового провадження, отримав ухвалу про відкриття провадження у справі, подавав клопотання про участь у справі в режимі відеоконференції, які були задоволені ухвалами суду від 27 квітня 2020 року, від 13 травня 2020 року, подавав клопотання про відкладення розгляду справи та заяву про розгляд справи без участі представника.

З огляду на наведене відсутні підстави вважати, що права Фонду на доступ до суду та справедливий судовий розгляд відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції є порушеними.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду є порушенням законних прав та інтересів інших сторін і суперечить принципу правової визначеності та праву на справедливий суд, що закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (пункт 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України», заява №32053/13).

За таких обставин, твердження апелянта про те, що апеляційна скарга надсилається до суду в межах тридцятиденного строку з моменту отримання повного тексту судового рішення суперечить матеріалам справи, із яких вбачається, що недотримання строків апеляційного оскарження не було спричинено діями (бездіяльністю) суду першої інстанції. Доказів на підтвердження існування обставин непереборної сили через які апеляційна скарга подана у строк понад два роки, апелянтом також не надано.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що наведені апелянтом підстави для поновлення строку, є не поважними.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись ст. ст. 358 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

у х в а л и в :

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 серпня 2021 року у справі за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1 , третя особа Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» Кадиров Владислав Володимирович про стягнення безпідставно набутих грошових коштіввідмовити.

Ухвала набирає законної сили після її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк