Провадження №: 2-о/336/250/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Худіної О.О., за участю секретаря судового засідання Дорошенко К.В., заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 , заінтересована особа Міністерство оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Ковальська Яна Миколаївна, заінтересована особа ОСОБА_3 , заінтересована особа Міністерство оборони України звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Заява обґрунтована наступним: заявник познайомилась з ОСОБА_4 на початку 2004 року, вони разом працювали на ринку, вона продавщицею, а він вантажником, між ними зав`язались стосунки і вже з 03.04.2004 вони почали проживати разом та вести спільне господарство. У заявника є син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На момент, коли вона почала спільно проживати з ОСОБА_4 , сину було 4 роки, тому свого вітчима він вважає батьком, оскільки він його виховував та відносився, як до рідного сина. Спочатку вони проживали в АДРЕСА_1 , заявник була власником вказаного будинку. В 2010 році ОСОБА_1 продала свій будинок та родина переїхала до АРК Крим, там вони мешкали менше року і повернулись до м. Запоріжжя, де проживали однією сім`єю з ОСОБА_4 та сином до 2019 року, житло винаймали, працювали він - будівельником, вона - продавщицею. В 2019 році цивільне подружжя переїздить до міста Бердянськ, оскільки там проживали родичі чоловіка (матір, вітчим, брати та сестри). Син залишився проживати у м. Запоріжжя, оскільки вже був дорослим та самостійним, створював власну сім`ю. В м. Бердянськ, вони проживали до повномасштабного вторгнення РФ на територію України. В зв`язку з окупацією міста Бердянськ заявник з чоловіком прийняли рішення виїжджати на територію України. З квітня 2022 року вони мешкають у м. Запоріжжя, винаймають будинок за адресою: АДРЕСА_2 . Оскільки під час війни великою проблемою було влаштуватись на роботу, заявник кілька разів виїжджала до Польщі на 2-3 місяці, там працювала, а чоловік залишався в Запоріжжі, підпрацьовував таксистом. За час свого неофіційного проживання, як чоловік та дружина, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет та побут, займались благоустроїм житла, купували предмети домашнього вжитку та побуту, свята проводили в колі рідних та друзів. ОСОБА_1 добре спілкується з рідними ОСОБА_4 (матір`ю, вітчимом, сестрою та братами). Вони вважають її своєю невісткою, а її сина своїм онуком та племінником. Рідний батько ОСОБА_4 - ОСОБА_6 помер.

Також заявник зазначила, що з 12.10.2001 до 18.05.2021 вона перебувала в офіційному шлюбі з ОСОБА_7 . Однак, з офіційним чоловіком вона не проживала разом та не підтримувала шлюбних відносин з 2003 року. Офіційно розлучилась з ОСОБА_7 на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.04.2021 у справі № 336/7427/20 (провадження № 336/1117/2021), яке набуло законної сили 18.05.2021. ОСОБА_4 у період сімейних стосунків з заявником в іншому шлюбі (зареєстрованому) не перебував.

Згодом, а саме 21.01.2025 ОСОБА_4 був мобілізований до Збройних Сил України, в зв`язку з чим був направлений на військове навчання в м. Новомосковськ, куди його їздили відвідувати заявник зі своїм сином, відвозили йому необхідні речі, потім (з його слів) його було переведено в іншу військову навчальну частину, що знаходилась в Харківській області. Туди приїздити рідним не дозволялось. Під час проходження військового навчання він телефонував рідко, а телефонні розмови були короткими. 17.04.2025 о 23-04 год. ОСОБА_4 зателефонував заявнику та повідомив, що його направляють в зону бойових дій для виконання бойового завдання, куди саме він не знав. Після цього зв`язку з ним не було. 24.04.2025 заявник зверталась на гарячу лінію 120 бригади НОМЕР_1 окремого батальйону. 26.04.2025 з гарячої лінії повідомили, що ОСОБА_4 живий та перебуває на бойовій позиції, а вже 28.04.2025 заявнику зателефонували з ІНФОРМАЦІЯ_2 та повідомили про зникнення її чоловіка - ОСОБА_4 та необхідність з`явиться за отриманням відповідного сповіщення. 29.04.2025 заявник отримала в ІНФОРМАЦІЯ_3 адресоване їй сповіщення. В цьому сповіщенні від 28.04ю2025 року № С3/4515 вказано про те, що її цивільний чоловік солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , гранатометник ІНФОРМАЦІЯ_9 військової частини НОМЕР_2 , призваний ІНФОРМАЦІЯ_5 , зник безвісті 27.04.2025 під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Розлив, Волноваського району, Донецької області.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 однією сім`єю як жінки та чоловіка без шлюбу є необхідність реалізації її прав, а саме повноцінно займатися пошуками чоловіка, належним чином комунікувати з органами військового управління, офіційно подавати заяви до уповноважених органів щодо його розшуку, реалізовувати права, визначені ст. 4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісті».

Вирішити вказані питання іншим, ніж судовим шляхом неможливо.

В зв`язку з вищенаведеним ОСОБА_1 була вимушена звернутися до суду, та просила встановити факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , в період з 18.05.2021 по день його зникнення безвісті 27.04.2025.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.05.2025 по справі було відкрито провадження, призначено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження, з викликом сторін.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник підтримали заяву, на підставі доводів та обставин, викладених у заяві.

У судове засідання заінтересована особа ОСОБА_3 не з`явилась, про дату, час та місце проведення засідання була повідомлена належним чином.

У судове засідання представник заінтересованої особи Міністерство оборони України не з`явився, надав заяву про розгляд справи за їхню відсутність.

Суд, заслухавши заявницю, свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків:

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, у судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 підтвердила обставини, викладені у заяві, та пояснила, що дійсно мешкала однією сім`єю, як жінка та чоловік, без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 з 2004 року по 27.04.2025, коли її чоловік зник безвісті під час виконання бойового завдання.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що він є сином заявниці ОСОБА_1 . Мати познайомилася з ОСОБА_4 у 2004 році. Вони стали проживати разом. Він відносився до ОСОБА_4 як до рідного батька, який опікувався ним, між ними були теплі родинні відносини. Разом вони проживали до часу мобілізації ОСОБА_4 . На теперішній час його батько вважається зниклим під час виконання бойового завдання.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що він є рідним братом ОСОБА_4 . З 2004 року його брат жив однією сім`єю з заявницею та її сином. В родині панували дружні теплі відносини. На теперішній час його брат вважається зниклим безвісті.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що він є близьким другом ОСОБА_4 з 2010 року. Заявницю знає як дружину друга. ОСОБА_5 як сина. В сім`ї завжди панували теплі родинні відносини.

Як вбачається з матеріалів справи:

Згідно паспортних даних ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Запоріжжі, громадянка України ( а.с.21-23).

Відповідно до паспортних даних ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 у с. Андровка Бердянського району Запорізької області (а.с.24-27).

Згідно до Довідки від 27.04.2022 № 2302- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.18).

Відповідно Довідки переселенця № 2302- від 27.04.2022 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.19).

Вказані документи підтверджують факт проживання заявниці та ОСОБА_4 за однією адресою.

Згідно із Витягом з ЄРДР від 30.04.2025 № 0000659 - 29.04.2025 до Відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області надійшла письмова заява від гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , щодо встановлення місця знаходження її цивільного чоловіка - військовослужбовця ВЧ НОМЕР_2 Збройних Сил України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який безвісті зник 27.04.2025 під час виконання бойового завдання в населеному пункті Розлив, Волноваського району Донецької області (Донецький напрямок) (ЄО № 12489 від 29.04.2025). Правова кваліфікація кримінального правопорушення ст. 115 ч. 1 КК України (а.с. 16-17).

Відповідно до Сповіщення сім`ї № сз/4515 від 28.04.2025 - заявницю було сповіщено, що її цивільний чоловік солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , гранатометник ІНФОРМАЦІЯ_10 військової частини НОМЕР_2 , призваний ІНФОРМАЦІЯ_5 , зник безвісті 27.04.2025 під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту

Розлив Волноваського району Донецької області (а.с.50).

Згідно з Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.04.2021, яке набуло законної сили 18.05.2021 було розірвано шлюб між заявницею та ОСОБА_7

До матеріалів заяви додані:

-Фотографії, зроблені в різні періоди часу, на яких зафіксовані заявниця та ОСОБА_4 , під час сумісного проживання (а.с.51-71).

-Скріни екрана телефона заявниці, де відображені виклики та особисте листування у мессенджерах між заявницею та ОСОБА_4 , притаманні особам, які проживають однією сім`єю (а.с.30-38).

-Скріни екрана телефона сина заявниці ОСОБА_5 , де відображене особисте листування між ним та ОСОБА_4 , притаманні спілкуванню батька з сином (а.с.45-47).

-Скріни екрана телефона заявниці, де відображені виклики та особисте листування у мессенджері між нею та матір`ю цивільного чоловіка ОСОБА_3 , які притаманні спілкуванню між свекрухою та невісткою (а.с.39-44).

Судом був оглянутий відео файл, на якому знято привітання молодому подружжю (сина ОСОБА_5 ) 18.08.2023 від батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Сім`я є первинною й основною ланкою побудови будь-якого суспільства. Вона є відправним пунктом у формуванні дитини як особистості та активного члена суспільства, громадянина держави.

Зі ст. 3 Сімейного кодексу України вбачається визначення сім`ї, як первинного та основного осередку суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі: укладеного шлюбу; кровного споріднення; усиновлення; на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

П.21 ППВСУ від 30.05.2008 р.№7 "Про судову практику у справах про спадкування" визначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК (2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК.

Таким чином, при з`ясуванні наявності чи відсутності підстав вважати, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю, підлягають встановленню в сукупності такі факти, як спільне проживання, спільний побут, наявність взаємних прав та обов`язків.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показами свідків.

Суд приймає до уваги покази свідків, які підтвердили, що заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, оскільки у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про заінтересованість свідків в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються та не суперечать іншим наданим доказам.

Як вбачається із заяви, заявниця просить встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_4 починаючи з 18.05.2021 по день його зникнення безвісті 27.04.2025.

Інститут спільного проживання осіб як чоловіка і жінки, який породжує юридичні наслідки, передбачений Цивільним кодексом 2004 року, такий факт може бути встановлений лише з 01 січня 2004 року.

Крім цього, відповідно до статті 25 СК України жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.04.2021, яке набуло законної сили 18.05.2021 було розірвано шлюб між заявником та ОСОБА_7 .

Аналізуючи зібрані у справі письмові докази, з урахуванням пояснень заявниці, показів свідків, суд прийшов висновку про доведеність заявлених вимог щодо встановлення факту проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4 однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, в період з 18.05.2021 по день його зникнення безвісті - 27.04.2025.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 4, 76, 80, 81, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 315-319 ЦПК України, ст. 3 СК України, ст. 1261 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 , заінтересована особа Міністерство оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ), в період з 18.05.2021 по день його зникнення безвісті - 27.04.2025.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Худіна О.О.