Справа № 627/229/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2025 року с-ще Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі

головуючої Вовк Л. В.

з участю секретаря судового засідання Тішакіної Л.В.,

учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 ,

відповідач Краснокутська селищна рада Богодухівського району Харківської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Краснокутськ Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом,

у с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

У березні 2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області , в якому просить з урахуванням уточнених позовних вимог , в порядку спадкування за законом, визнати за нею право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , після померлого батька ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову позивачка зазначила , що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . На момент смерті батько проживав разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_2 . На час смерті батькові належав житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 .Нерухоме майно було побудоване у 1962 році та придбане батьком у 1990-х роках. Однак договір купівлі-продажу не зберігся та ОСОБА_2 за життя право власності на будинок не зареєстрував. Будучи єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_2 та, маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину, позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини , однак державний нотаріус постановою від 08.11.2023 відмовила позивачці у вчиненні нотаріальної дії , оскільки та пропустила строк для прийняття спадщини після смерті батька та не прийняла спадщину.

Відзив на позовну заяву відповідач не подав.

Заяви , клопотання , інші процесуальні дії .

Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 22.03.2024 позовна заява залишена без руху та 16.07.2024 позивачкою недоліки усунені та подана уточнена позовна заява.

Ухвалою суду 19.07.2024 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 28.08.2024 витребувані докази , а саме спадкова справа у Краснокутській державній нотаріальній конторі Харківської області.

Ухвалою суду від 02.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачка ОСОБА_1 у відкритому судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити.

Представник відповідача у відкрите судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, прохав ухвалити рішення на розсуд суду.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 19.11.1965 , ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_2 ( а.с. 12)

Батько позивачки ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Харків, у віці 75 років, про свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане Валківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 02.11.2023. ( а.с. 15)

Згідно довідки виконавчого комітету Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області від 03.11.2023, за ОСОБА_2 , відповідно до погосподарської книги № 1, номер об`єкту погосподарського обліку 00-1400-5, числиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Будинок побудований у 1962 році, знаходиться на присадибній земельній ділянці площею 0,10 га. Земельна ділянка надана для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. ( а.с. 26)

Згідно довідки КП «Краснокутське бюро технічної інвентаризації» № 691 від 06.11.2023, на зазначений об`єкт нерухомого майна, житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , станом на 31.12.2012 року право власності не зареєстроване. ( а.с. 25 )

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 400534264 від 23.10.2024 вбачається, що право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні. ( а.с.128).

Про те, що будинок за вищевказаною адресою існує, свідчить технічний паспорт на житловий будинок садибного типу КП «Краснокутське бюро технічної інвентаризації» від 06.11.2023 та витяг з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 06.11.2023.( а.с. 16-23)

Відповідно до технічного висновку про об`єкт нерухомого майна КП «Краснокутське бюро технічної інвентаризації» № 70 від 06.11.2023, технічний стан об`єкта, житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , незадовільний. ( а.с. 24)

Будучи єдиною спадкоємицею за законом майна після смерті батька, ОСОБА_1 , вважаючи себе такою, що спадщину прийняла фактично , з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, звернулася до нотаріуса з відповідною заявою.

В Краснокутській державній нотаріальній конторі Харківської області за заявою ОСОБА_1 , зареєстрованої 08.11.2023 , заведена спадкова справа № 206/2023 . Однак , постановою від 08.11.2023 , державний нотаріус Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області, виконуючий обов`язки державного нотаріуса Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області , Руденко В.О. відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 гр. ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що вона пропустила строк для прийняття спадщини після смерті визначеної особи та не прийняла спадщину. ( а.с. 71)

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що перебуває з дочкою позивачки , ОСОБА_5 , у фактичних шлюбних відносинах та йому відомо , що приблизно з 2009 року позивачка ОСОБА_1 постійно проживала зі своїм батьком ОСОБА_2 у її квартирі в м.Харкові, яка за ним доглядала та поховала .

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 1223 ЦК України).

Ураховуючи, що заповіт від імені ОСОБА_2 відсутній, про що свідчить Інформаційна довідка за №74655752 від 08.11.2023, має місце спадкування за законом. ( а.с.112)

У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 являється його дочка ОСОБА_1 . Інші спадкоємці відсутні , оскільки мати позивачки та колишня дружина спадкодавця ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 02.12.2023 ( а.с. 52)

Згідно з вимогами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як роз`яснено в п. 22 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Позивачці відмовлено державним нотаріусом Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області Руденко В.О. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нею у встановлений ст. 1270 ЦК України строк, не подана заява про прийняття спадщини.

Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пунктом 3.22 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 в редакції, чинній на час відкриття спадщини, було передбачено, що у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання , доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

У постанові від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17 (провадження № 61-44149св18) Верховний Суд дійшов висновку, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Як роз`яснено в п. 23 Постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

При цьому, статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 749/106/17 (провадження № 6-1489цс17) та постанові Верховного Суду від 17 травня 2018 року у справі№ 643/11742/16-ц (провадження № 61-26879св18).

Суд дійшов висновку , що підстави для задоволення позову відсутні, оскільки позивачка не надала суду достатніх доказів на підтвердження позовних вимог .

Так, суд не бере до уваги письмові пояснення свідка ОСОБА_5 (а.с.72), оскільки її підписи не завірені належним чином, крім того, відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України , обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, отже свідок повинен з`явитися до суду і дати правдиві показання про відомі обставини, тому суд не може брати до уваги письмові пояснення свідка.

Крім того , показання свідка ОСОБА_4 надані суду ,без підтверджуючих письмових доказів, не є достатніми доказами для задоволення позову .

Відповідно до ч.1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що у позові відмовляється, судовий збір з відповідача не стягується.

Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Керуючись ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у позові ОСОБА_1 до Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування ( ім`я) сторін :

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач: Краснокутська селищна рада Богодухівського району Харківської області, юридична адреса: вул. Охтирська, 1, с-ще Краснокутськ, Богодухівського району, Харківської області, 62002.

Повний текст судового рішення складено 17.07.2025.

Суддя Л. В. Вовк