Справа № 939/3337/24
УХВАЛА

Іменем України

10 червня 2025 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді Герасименко М.М.,

за участі секретаря Рассказової М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в селищі Бородянка Київської області справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Бородянський відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Акціонерне товариство «Універсал Банк» на бездіяльність державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , через представника адвоката Лесика Б.Б., звернулася до суду із вказаною скаргою на дії Бородянського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Скарга обґрунтована тим, що як стало відомо скаржнику, на виконанні ВДВС Бородянського РУЮ перебувало виконавче провадження № 19561330 з виконання судового наказу № 2-н-13, виданого 01 березня 2010 року Бородянським районним судом Київської області про стягнення з неї ( ОСОБА_1 ) на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості у сумі 21 805,70 грн. На підставі постанови ВДВС Бородянського РУЮ від 31 травня 2010 року у вказаному виконавчому провадженні накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 10 червня 2013 року державним виконавцем повернуто стягувачу вказаний виконавчий документ на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». 11 листопада 2024 року представник скаржника звернувся до Бородянського ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) із заявою про зняття арешту, накладеного у вказаному виконавчому провадженні, проте станом на дату звернення із вказаною скаргою, арешт знято не було. Скаржник вважає, що наявність вказаного арешту на нерухоме майно після закінчення всіх дій у виконавчому провадженні порушує її права на вільне розпорядження, належним їй нерухомим майном. Враховуючи наведене, просила визнати незаконними дії Бородянського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) і зобов`язати скасувати арешт з нерухомого майна, накладений на підставі постанови ВДВС Бородянського РУЮ від 31 травня 2010 року у виконавчому провадженні № 19561330.

Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 07 січня 2025 року скаргу прийнято до розгляду та призначено її розгляд в судовому засіданні.

У судове засідання скаржник та її представник не з`явилися. Відповідно до заяви представник скаржника адвокат Лесик Б.Б. просив розглядати скаргу за його відсутності та відсутності скаржника.

Представники Бородянського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та АТ «Універсал Банк» у судове засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги з таких підстав.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 396552778 від 25 вересня 2024 року, на підставі постанови ВДВС Бородянського РУЮ від 31 травня 2010 року у виконавчому провадженні № 19561330 накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 (а.с. 12).

З листа Бородянського відділу ДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) № 15343/24.12-43 від 11 жовтня 2024 року вбачається, що згідно даних АСВП встановлено, що у відділі перебувало виконавче провадження № 19561330 з виконання судового наказу № 2-н-13, виданого 01 березня 2010 року Бородянським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості на загальну суму 21 805,70 грн (місце проживання: АДРЕСА_1 ). 31 травня 2010 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 10 червня 2013 року державним виконавцем повернуто стягувачу вказаний виконавчий документ на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними). Станом на 11 жовтня 2024 року на депозитний рахунок відділу кошти не надходили, у відділі відсутні відомості щодо фактичного виконання рішення суду (а.с. 16).

12 листопада 2024 року представником скаржника адвокатом Лесик Б.Б. на адресу Бородянського відділу ДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) направлено заяву про зняття арешту з нерухомого майна скаржника, накладеного у вказаному вище виконавчому провадженні (а.с. 9-10).

З огляду на те, що станом на дату звернення із вказаною скаргою, арешт знято не було, скаржник просить визнати незаконними дії Бородянського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) і зобов`язати скасувати вказаний вище арешт.

Умови і порядок виконання судових рішень, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх в добровільному порядку, на час видачі виконавчого документа № 2-н-13 від 01 березня 2010 року, пред`явлення його до виконання та накладення арешту на майно боржника були врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, який втратив чинність 05 жовтня 2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Аналогічна за змістом норма закріплена у ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, який набрав чинності з 05 жовтня 2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону № 606-XIV арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Аналогічна за змістом норма міститься в ч. 1 ст. 56 Закону № 1404-VIII.

Виконавець знімає арешт з майна боржника у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав (ч. 1 ст. 50 Закону № 606-XIV). Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 40 Закону № 1404-VIII. Також виконавець знімає арешт з майна боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 11 ч. 1 ст. 37 Закону № 1404-VIII.

Статтею 49 Закону № 606-XIV передбачено умови, за яких виконавче провадження підлягає закінченню, і повернення виконавчого листа не входить у їх перелік.

Згідно з ч. 2 ст. 50 Закону № 606-XIV у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Отже, у разі повернення виконавчого документа стягувачу виконавче провадження не є закінченим, відтак законодавством не передбачено право державного виконавця на зняття арешту у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з відсутністю майна у боржника, оскільки стягувач має право повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення суду, яке не виконано.

У незакінченому виконавчому провадженні виконавець знімає арешт з майна боржника у випадках, визначених ч. 4 ст. 59 Закону № 1404-VIII, з-поміж яких: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у ч. 6 ст. 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно тощо.

Також виконавець знімає арешт з майна боржника, якщо після повернення виконавчого документа стягувачу встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню (ч. 4 ст. 40 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до ч. 3 ст. 60 Закону № 606-XIV з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом (аналогічні положення містить ч. 3 ст. 59 Закону № 1404-VIII).

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 60 Закону № 606-XIV; ч. 5 ст. 59 Закону № 1404-VIII).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Отже, в межах заявлених скаржником вимог суд зазначає, що законодавством не передбачено право державного виконавця на зняття арешту у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з відсутністю майна у боржника, оскільки стягувач має право повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення суду, яке не виконано.

Аналогічних висновків за подібних правовідносин дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 травня 2025 року у справі № 2/1522/11652/11.

Суд встановив, що доказів сплати заборгованості на підставі виконавчого документа № 2-н-13 від 01 березня 2010 року в матеріалах справи немає.

Як зазначалось вище, законодавством не передбачено обов`язку державного виконавця зняти арешт, накладений на майно боржника, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з відсутністю майна у боржника, оскільки таке повернення не свідчить про закінчення виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що правові підстави для зобов`язання Бородянського ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) скасувати арешт, накладений на майно скаржника постановою від 31 травня 2010 року у виконавчому провадженні № 19561330, відсутні, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 447, 449, 450, 451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Бородянський відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Акціонерне товариство «Універсал Банк» на бездіяльність державного виконавця - відмовити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 21 липня 2025 року.

СуддяМ. Герасименко