Єдиний унікальний номер 341/1062/25
Номер провадження 2/341/617/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі: головуючого судді Островської Н. І., за участю секретаря Ворох З., розглянувши у підготовчому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 (мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до Більшівцівської селищної ради (юридична адреса: смт. Більшівці, Майдан Вічевий, 1), сільськогосподарського виробничого кооператива ім. В. Стефаника (с. Яблунів Івано-Франківська область) про визнання права власності на майно колективного сільськогосподарського підприємства,

у с т а н о в и в :

Позивач, інтереси якого представляє адвокат Раврик І. Д., звернувся до суду з позовом про визнання права власності на майно колективного сільськогосподарського підприємства.

Ухвалою суду від 30.06.2025 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 17.07.2025, з викликом сторін.

В підготовче засідання 17.07.2025 сторони не з`явились.

Представник відповідача, Більшівцівської селищної ради, у підготовче засідання не з`явився, надіславши заяву про розгляд справи без участі представника. Не заперечує проти задоволення позову.

Належним чином повідомлений представник відповідача, сільськогосподарського виробничого кооператива ім. В. Стефаника, до суду не з`явився.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява, в якій позивач викладає вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування, за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу. Зокрема, положеннями пунктів 4, 5 частини 3 статті 175 ЦПК України визначено зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні. Позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, з Рішення № 78921935 від 15.05.2025 державного реєстратора прав на нерухоме майно вбачається, що позивачу відмовлено в проведенні реєстраційних дій через відсутність печатки на протоколі та акті приймання-передачі майна.

Проте, при зверненні до суду з даним позовом позивачем не надано доказів на підтвердження останнім вжитих заходів для подачі належним чином оформлених документів, які б відповідали вимогам, встановленим Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

У § 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 04 грудня 1995 року, заява № 23805/94, ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічні правові висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року в справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

Суд може визнавати право власності, якщо це необхідно для вирішення спору, але не може замінювати собою інші органи, які мають компетенцію у питаннях реєстрації права власності або інших питаннях, пов`язаних з оформленням права власності.

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України ,-

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Більшівцівської селищної ради, сільськогосподарського виробничого кооператива ім. В. Стефаника про визнання права власності на майно колективного сільськогосподарського підприємства залишити без руху.

Надати позивачу строку для усунення недоліків тривалістю десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання ухвали суду у вищезазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяНаталя ОСТРОВСЬКА