№ 2/183/2116/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 липня 2025 року Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря судових засідань Григорьєвої В.С.,
розглянувши, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Стислий виклад позиції позивача.
У листопаді 2024 року АТ «Комерційний банк «Глобус» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 15.08.2020 року у розмірі 25 558,46 грн.
ОСОБА_1 допустила неналежне виконання умов договору, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 01.09.2024 становить 25 558,46 грн. та складається з: простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 20 960,62 грн., та простроченої заборгованості по відсоткам у розмірі 4 597,84 грн.
Невиконання умов договору стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 30 грудня 2024 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.45).
У призначене судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позовної заяви, просив здійснювати розгляд справи за його відсутність, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх повному задоволенні.
Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання повторно не з`явився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, тому суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача провів заочний розгляд справи.
Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
На підставі ч.2 ст. 247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
Відповідно до ст. ст.526, 612, 625 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч.1 ст.642 ЦК України).
Також на підтвердження заявлених позовних вимог щодо укладення кредитного договору позивачем надано: копію договору про надання споживчого кредиту; копія паспорту споживчого кредиту, копію тарифів на банківські операції та послуги при обслуговуванні споживчого кредиту; копію досудової вимоги та докази її направлення, копію виписки про рух коштів боржника (а.с. 5-17, 21, 22-25, 36-38).
Крім того позивачем надано детальний розрахунок заборгованості (складений адвокатом Прохоренко В.П.) станом на 01.09.2024 року, згідно якої заборгованість становить 25 558,46 грн. та складається з: простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 20 960,62 грн., та простроченої заборгованості по відсоткам у розмірі 4 597,84 грн.
Відповідно до ч.1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, як це встановлено в частині першій статті 1048 ЦК України.
Згідно з положеннями ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від18червня 2003 року №254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
В той же час, розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку).
Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 № 6-16цс15.
Через що суд не може покласти в основу рішення у справі зазначені вище розрахунки заборгованості, оскільки з них не можливо встановити формування заборгованості та її складові, суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду. Тобто, надані позивачем розрахунки не є належним доказом суми заборгованості, в розумінні положень ч.1 ст. 77 ЦПК України.
Отже виписка за картковим рахунком (по кредитному договору) є належними доказами щодо перерахування банком коштів на рахунок позичальника, що відповідно, свідчить про виконання банком взятих на себе обов`язків по наданню кредитних коштів.
Саме таку позицію висловив Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17.12.2020 року у справі 278/2177/15-ц.
Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст.ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України).
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів про перерахування на рахунок відповідача кредитних коштів у вигляді встановленого кредитного ліміту, визначеному в анкеті-заяві.
У мотивувальній частині Рішення Конституційного Суду України від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013 у справі № 1-12/2013 зазначено, що з огляду на приписи ч.4 ст.42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору; особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності й розумності.
Надані позивачем договір на відкриття споживчого кредиту не містять підпису про ознайомлення з ними ОСОБА_1 , тому договір не можна вважати укладеного сторонами кредитного договору, оскільки відсутні дані про їх визнання останнім в тому виді, в якому їх надано суду.
Таким чином, наявність вказаних розбіжностей та відсутність доказів перерахування коштів (виписка по рахунку має дані починаючи з 11.11.2020, в той час як заява-анкета датована 15.08.2020), позбавляє суд можливості пересвідчитись в отриманні відповідачем коштів за договором, а також встановити перераховану суму, розрахувати проценти за користування кредитом в строк кредитування.
Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 554, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 76-82, 89, 142, 206, 263, 265, 280 ЦПК України, суд, -
Відмовити Акціонерному товариству «Комерційний банк «Глобус» у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

Позивач Акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус», , місцезнаходження: Куренівський провулок 19/5, м.Київ, 04073.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя О.В. Сорока