Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

Справа № 185/2035/25

Провадження № 2/185/3434/25

22 липня 2025 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Бабія С.О., за участю секретаря судового засідання Вакули В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Служба у справах дітей Павлоградської міської ради, Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради, про позбавлення батьківських прав

ВСТАНОВИВ:

25.02.2025 р. через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Павлоградської міської ради, про позбавлення батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 18.10.2014 року між сторонами було зареєстровано шлюб, який розірвано рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 27.01.2023 (справа № 185/7635/22). У шлюбі народилися діти: ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Позивачка стверджує, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться життям дітей, не піклується про їхній фізичний, духовний та моральний розвиток, має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 118 831,68 грн станом на 27.01.2025, веде аморальний спосіб життя, має адміністративні правопорушення та кримінальне провадження (№ 0000478, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122 КК України). Позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав та покласти на нього судові витрати у розмірі 968,96 грн (судовий збір) та 8000 грн (витрати на правову допомогу).

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду від 03.04.2025 (справа № 185/2035/25, провадження № 2/185/3434/25) позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у спрощеному позовному провадженні та призначено судове засідання на 28.04.2025.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду від 12.06.2025 було витребувано від Органу опіки та піклування Павлоградської міської ради письмовий висновок щодо доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також його залучено вказаний орган до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

У судове засідання позивач, представник позивача не з`явились. Останній подав через систему «Електронний суд» 08.05.2025 заяву про розгляд справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог процесуального закону. Заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відзив на позовну заяву не подав.

На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Третя особа Служба у справах дітей Павлоградської міської ради надала висновок від 18.06.2025 (вих. № 1805/0/2-25), в якому зазначила, що не може надати оцінку щодо доцільності позбавлення батьківських прав через проживання дітей у Федеративній Республіці Німеччина, поза межами юрисдикції органу опіки.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків.

Згідно зі свідоцтвами про народження (серія НОМЕР_1 , актовий запис №657, та серія НОМЕР_2 , актовий запис №563), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дітьми ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Шлюб між сторонами розірвано рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 27.01.2023 (справа № 185/7635/22). Заочним рішенням від 03.10.2023 (справа № 185/5361/23) з відповідача стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Розрахунок заборгованості від 27.01.2025 (ВП №76840423) підтверджує заборгованість у розмірі 118 831,68 грн.

Позивачка зазначає, що відповідач ухиляється від виховання дітей, не цікавиться їхнім життям, здоров`ям, розвитком, не забезпечує їх необхідним харчуванням, медичним доглядом, освітою, веде аморальний спосіб життя, має незняті чи непогашені судимості, вживає наркотичні засоби та притягувався до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до пунктів 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, судами чи адміністративними органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї, народу, Батьківщини, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України, мати або батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, є хронічними алкоголіками чи наркоманами, вдаються до жорстокого поводження з дитиною, засуджені за умисний злочин щодо дитини чи здійснюють експлуатацію дитини.

Відповідно до ст. 166 СК України, позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батьків, так і для дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Суд зауважує, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, освіти, не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі (п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007).

Суд звертає увагу, що позивачка не надала достатніх доказів свідомого ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Інформація про кримінальне провадження (№0000478, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122 КК України) суд оцінює у контексті ст.62 Конституції України, за якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Адміністративні правопорушення, до яких притягувався відповідач, також не є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів (118 831,68 грн станом на 27.01.2025) підтверджує порушення відповідачем обов`язку щодо утримання дітей, однак сама по собі заборгованість не є достатньою підставою для позбавлення батьківських прав, якщо не доведено її умисний характер. Суд критично сприймає твердження позивачки щодо повної відсутності спілкування відповідача з дітьми чи його відмови від участі в їхньому вихованні, враховуючи її перебування за кордоном України в умовах встановлених законодавством України обмежень на його перетин відповідачем в умовах військового часу.

Висновок Служби у справах дітей Павлоградської міської ради від 18.06.2025 (вих. № 1805/0/2-25) не містить оцінки доцільності чи недоцільності позбавлення батьківських прав, оскільки діти проживають у Федеративній Республіці Німеччина, поза межами юрисдикції органу опіки. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 19 СК України, висновок органу опіки є обов`язковим для розгляду спору про позбавлення батьківських прав.

Згідно з п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007, суд може відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дітей. Верховний Суд у постановах від 10.11.2023 (справа № 401/1944/22) та від 22.01.2025 (справа № 495/432/23) наголошує, що позбавлення батьківських прав вимагає доведення винної поведінки та врахування найкращих інтересів дитини.

Суд доходить висновку, що матеріали справи не містять достатніх доказів, які б підтверджували винну та свідому поведінку ОСОБА_2 щодо ухилення від виконання батьківських обов`язків чи умисне нехтування ними. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, і без висновку органу опіки та переконливих доказів його застосування не є виправданим.

Суд вважає за доцільне попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання та утримання дітей, зокрема щодо сплати аліментів та участі у їхньому розвитку, поклавши контроль за виконанням батьківських обов`язків на Службу у справах дітей Павлоградської міської ради.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору (968,96 грн) та витрат на правову допомогу (8000 грн) покладаються на позивачку, оскільки позов не задоволено.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовну відмовити повністю.

Попередити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про необхідність змінити ставлення до виховання та утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема щодо сплати аліментів та участі у їхньому фізичному, духовному та моральному розвитку.

Заочне рішення може бути переглянуте Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя С. О. Бабій