Справа № 466/6650/25
Провадження № 2-о/466/313/25
У Х В А Л А

17 липня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Львова Свірідова В.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, -

в с т а н о в и в:

14.07.2025 заявник ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Львова із заявою у порядку окремого провадження, в якій просив встановити факт перебування на його утриманні дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява обґрунтовувалась тим, що 11.06.2016 заявник уклав шлюб з ОСОБА_2 , у якому в них народилось двоє дітей: доньки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Також у його дружини є син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначає, що біологічний батько не бере участі у вихованні та утриманні сина та його місце перебування з моменту його народження є невідомим. У свідоцтві про запис про відомості батька дитини зроблені зі слів матері.

Попри той факт, що ОСОБА_3 не є його біологічною дитиною, він виховує його як свого рідного сина, перебуває з ним в хороших сімейних відносинах. Його дружина на разі не може здійснювати утримання свого сина, оскільки перебуває в декретній відпустці по догляду за спільною дитиною, тому він перебуває повністю на його матеріальному утриманні.

На даний час, всі вони проживають однією сім`єю, а факт перебування на його утриманні трьох неповнолітніх дітей дає йому (заявнику( право на відстрочку звільнення його від військової служби.

Таким чином, зважаючи на вказані обставини, заявник просить встановити факт перебування ОСОБА_3 на його утриманні.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України).

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право (частина 4 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України).

У заяві, поданій до суду у порядку окремого провадження, заявник ОСОБА_1 просить встановити факт перебування на його утриманні неповнолітнього ОСОБА_3 , якого виховує як рідного сина.

Суд звертає увагу, що певні юридичні факти можуть бути встановлені судом в порядку окремого провадження з метою захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що такі юридичні факти не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18), від 18.12.2019 у справі № 370/2898/16 (провадження № 14-573цс19) містяться висновки про те, що вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито закриває провадження у ній.

У даній справі заявник зазначає, що на його утриманні також перебувають двоє спільних неповнолітніх дітей, народжені у шлюбі з ОСОБА_2 , тому просить встановити факт перебування на його утриманні сина дружини, неповнолітнього ОСОБА_3 , так як утриманнях ним трьох неповнолітніх дітей, дасть йому право та підстави звільнення з військової служби, оскільки він на даний час являється військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 .

Згідно зі статтею 15 Сімейного кодексу України сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу.

Правовідносини, що включають особисті немайнові та майнові відносини, які виникають між особами на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки та піклування, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, є сімейними. При цьому сімейні відносини як вид суспільних відносин складаються з суб`єктів, об`єктів і змісту (прав та обов`язків). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є юридичні факти, які поділяються на юридичні дії та юридичні події.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, ухилення від утримання дитини є самостійною підставою для стягнення аліментів за рішенням суду.

Оскільки в СК України чітко встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі, можна констатувати, що в силу настання певних юридичних фактів (дій чи подій), які мають бути підтверджені виключно актами цивільного стану (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім) та позбавляють особу користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються та не потребують додаткового підтвердження того, що один із батьків самостійно виконує їх.

Сімейним кодексом України не встановлено підстав припинення батьківських обов`язків щодо утримання дитини. Так само як визначена частиною першою статті 15 СК України «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від сімейних обов`язків, якими є, зокрема, обов`язки щодо утримання дитини.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням будь-якого спору про право.

У порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо вони не пов`язані з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості підтвердити цей факт, що має юридичне значення.

У цій справі заявник ОСОБА_1 просить встановити факт перебування на його утриманні неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але встановлення такого факту може мати негативні наслідки, зокрема, для батька дитини, ОСОБА_3 .

Із огляду на зазначене вбачається, що у справі за заявою заявника наявний спір про право, зокрема спір щодо участі одного з батьків у матеріальному забезпеченні (утриманні) неповнолітніх дітей від попереднього шлюбу та/або ухилення від участі у матеріальному забезпеченні/утриманні, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Інститут окремого провадження не може використовуватися для створення преюдиційних фактів з метою подальшого вирішення будь-якого спору про право.

Доведення факту перебування дітей (рідних та від інших шлюбів другого з подружжя) на утриманні заявника пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких один з батьків таких дітей не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дітей, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та впливає на права й інтереси самих дітей, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом.

Сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо утримання дитини, а визначена частиною першою статті 15 СК України «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема від обов`язків щодо утримання дитини, то факт одноосібного утримання дітей одним із батьків може бути встановлений судом як одна з обставин, що складає предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з утримання дитини.

Подібний за змістом висновок сформульовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2024 у справі № 201/5972/22 (провадження № 14-132цс23).

Отже, факт, про встановлення якого просить заявник ОСОБА_1 , не підлягає з`ясуванню в порядку окремого провадження, оскільки вбачається спір про право у зв`язку з чим суд вважає наявними підстави для відмови у відкритті провадження у цій справі на підставі частини 4 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 260, 261, 293, 315, 354 Цивільного процесуального кодексу України,суддя,-

постановив :

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала складено 17.07.2025 року.

Суддя: В. В. Свірідова