Єдиний унікальний номер: 379/1259/25
Провадження № 2/379/513/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

22 липня 2025 рокум.Тараща

Суддя Таращанського районного суду Київської області Шабрацький Г.О., розглянувши матеріали позовної заяви позовної заяви ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Таращанської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в по рядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

17.07.2025 позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Поліщука Р.А. звернулася до Таращанського районного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2025 справу передано для розгляду судді Таращанського районного суду Київської області Шабрацькому Г.О.

Ознайомившись зі змістом позовної заяви та доданими документами, суд вважає, що позовна заява не відповідає вимогам статей 175,177 ЦПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів що підтверджують вказані обставини.

Крім того, згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду в порядку позовного провадження.

Відповідно до с. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно копії заповіту від 05.08.2015 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за життя склав заповіт яким на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все його майно, де б воно не було і з чого не складалось, і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно наданої копії договору-купівлі продажу будинку від 21.01.1997 посвідчений державний нотаріусом Таращанської державної нотаріальної контори за №220 , вбачається, що продавцем є ОСОБА_4 , а покумцем є ОСОБА_3 .

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 віданим 31 травня 1989 року ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі ОСОБА_2 .

Відповідно до с. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно заяви ОСОБА_2 від 29.09.2023 поданої приватному нотаріусу Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області, вбачається, що вона відмовилась від прийняття спадщини після смерті чоловіка, а також не претендує на видачу свідоцтва про право власності в спільному майні подружжя.

З вищевказаного вбачається, що вона не відмовлялась від свого права на частку у спільному сумісному майні подружжя, а відмовилась від видачі свідоцтва про право власності на частку в спільній сумісній власності подружжя.

Відповідно, ОСОБА_2 належала 1/2 частини спірного майна як частка у спільному сумісному майні подружжя, і зі смертю чоловіка, її право власності на цю частину майна не припинилось.

За змістом статті 347 ЦК України, особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. У разі відмови від права власності на майно, права на яке не підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту вчинення дії, яка свідчить про таку відмову. У разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

Враховуючи наведені положення закону, а також зміст заяви ОСОБА_2 не вчинила дій з відмови від своєї власності, яка складалась із 1/2 частини спільного сумісного майна.

Таким чином, після смерті одного з подружжя відкривається спадщина тільки на майно, яке належало спадкодавцю особисто, відповідно частка іншого з подружжя в об`єкті, який є спільним сумісним майном, не входить до складу спадщини. Вказана позиція суду підтверджується постановою Верховного Суду України від 08 квітня 2020 року у справі № 130/2319/17-ц.

Тому, позивач має право на 1/2 частину спадкового майна як спадкоємець за заповітом, адже інша половина належить до спільної сумісної власності подружжя.

Відповідачем у позові зазначено Виконавчий комітет Таращанської міської ради. Разом з тим, з доданих документів до позовної заяви вбачається, що померлий на день смерті проживав зі своєю дружиною ОСОБА_2 яка є третьою особою у справі.

Належними відповідачами у спорах про визнання права власності є спадкоємці, які прийняли спадщину (у тому числі фактично), інші співвласники спадкового майна, а у випадку відсутності таких осіб територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (відповідні сільські, селищні, міські ради).

Разом з тим, не обґрунтовано можливість брати участь Виконавчого комітету Таращанської міської ради, як відповідача, у спорі, де вбачається наявність іншого співвласника спадкового майна

Таким чином, враховуючи виклад обставин, позивачу слід уточнити коло відповідачів, тобто належні сторони, які при пред`явленні позову є передбачуваними суб`єктами спірних матеріальних правовідносин і питання про їхню належність до справи визначено на підставі застосування норм матеріального права та з урахуванням поданих доказів у справі.

За таких підстав, позивачу слід усунути зазначені недоліки. Без підтвердження вказаних обставин, суддя не може вирішити питання про відкриття провадження у справі.

Однак, суд звертає увагу, що звернення до суду не є беззаперечним і повинно відбуватись за правилами визначеними процесуальним законом.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Таким чином, вважаю необхідним залишити позовну заяву без руху та надати позивачеві строк для усунення недоліків, у десять днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Таращанської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом.- залишити без руху.

Надати строк для усунення викладених у мотивувальній частині недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заяву вважати неподаною і повернути позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяГ. О. Шабрацький