Житомирський апеляційний суд
Справа №292/421/25 Головуючий у 1-й інст. Рябенька Т. С.
Категорія 96 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Борисюка Р.М., Шевчук А.М.

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №292/421/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Вінницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Відділ надання адміністративних послуг Сутисківської селищної ради Вінницького району Вінницької області про встановлення факту смерті військовослужбовця під час захисту Батьківщини, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 24 квітня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Рябенької Т.С. в селищі Пулини Житомирської області,

в с т а н о в и в :

У квітні 2025 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті військовослужбовця громадянина України солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , призваного ІНФОРМАЦІЯ_2 28.02.2022, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , стрільця-помічника гранатометника відділення охорони взводу охорони НОМЕР_10 роти охорони військових військової частини НОМЕР_3 , який був прикомандирований до військової частини НОМЕР_4 , який загинув під час виконання бойового завдання на острові поблизу населеного пункту Кринки Херсонської області, в результаті ворожого обстрілу під час ведення бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Херсонської області.

В обґрунтування заяви зазначала, що солдат ОСОБА_3 , стрілець-помічник гранатометника відділення охорони взводу охорони НОМЕР_10 роти охорони військових військової частини НОМЕР_3 , призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 солдат ОСОБА_3 під час виконання бойового завдання на острові поблизу н.п. Кринки Херсонської області загинув в результаті ворожого обстрілу, отримавши поранення, несумісне з життям. Вказує, що ОСОБА_3 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , є чоловіком ОСОБА_1 . Зазначає, що можливості евакуювати тіло ОСОБА_3 немає, тому судово-медична експертиза не проводилась. Звертає увагу на те, що у зв`язку з відсутністю документа про смерть ОСОБА_1 не може зареєструвати смерть чоловіка та реалізувати свої права. Стверджує, що встановлення даного факту необхідно для державної реєстрації смерті ОСОБА_3 в органах РАЦС, оскільки від цього залежить виникнення особистих та майнових прав ОСОБА_1 , а також особистих та майнових прав спільних дітей, зокрема, щодо отримання одноразової допомоги після загибелі чоловіка та батька дітей, а також оформлення спадщини після його смерті.

Вказує, що зі змісту сповіщення сім`ї від 04.09.2024 №5/4475 ОСОБА_1 було сповіщено про те, що її чоловік солдат ОСОБА_3 , стрілець-помічник гранотометника відділення охорони взводу охорони НОМЕР_10 роти охорони військових військової частини НОМЕР_3 , призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 . 31 серпня 2024 року під час виконання бойового завдання на острові поблизу н.п. Кринки Херсонської області солдат ОСОБА_3 в результаті ворожого обстрілу отримав поранення, несумісне з життям - загинув. Також у вказаному сповіщені зазначено, що на даний момент можливості евакуювати тіло немає, тому слід вважати безвісти зниклим за особливих обставин. Зазначає, що згідно копії акту службового розслідування від 28.09.2024 за фактом зникнення безвісти під час виконання бойового завдання солдата ОСОБА_3 , стрільця-помічника гранатометника відділення охорони взводу охорони НОМЕР_10 роти охорони військової частини НОМЕР_3 , прикомандированого до військової частини НОМЕР_4 та копії наказу командира військової частини НОМЕР_4 (з адміністративно-господарської діяльності) №891 від 02.09.2024 згідно рапорту командира 3 стрілецької роти НОМЕР_5 стрілецького батальйону ПС ЗСУ старшого лейтенанта ОСОБА_4 від 01.09.2024 №9034, ІНФОРМАЦІЯ_4 під час виконання бойового завдання на острові поблизу н.п. Кринки Херсонської області, в результаті ворожого обстрілу солдат ОСОБА_3 отримав поранення, несумісне з життям - загинув. Вважає, що надані докази в достатній мірі підтверджують факт смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 солдата ОСОБА_3 . Враховуючи вищевикладене просила задовольнити заяву в повному обсязі.

Рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 24 квітня 2025 року в задоволені заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказує, що встановлення факту смерті фізичної особи на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України можливе лише тоді, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної реєстрації факту смерті. Зазначає, що відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 20.05.2025 підтверджено той факт, що дійсно в період з 01.08.2024 по ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Херсонська область Херсонський район Олешківська міська ТГр о . Мілкий, (поблизу н.п. Кринки), що у свою чергу підтверджує факт участі в бойових діях в день отримання поранення (28.08.2024, згідно акту службового розслідування), час очікування евакуації та момент смерті (ІНФОРМАЦІЯ_4 згідно показань свідків та акту службового розслідування). Вважає, що посилання суду першої інстанції на висновок Верховного Суду, який міститься у постанові від 02.04.2025 у справі №753/11685/24 є необґрунтованим, оскільки зазначений висновок не є універсальними та типовими до всіх справ і фактичних обставин, які можуть бути встановлені судами, крім того з постанови від 02.04.2025 у справі №753/11685/24 достеменно не можливо встановити, якими саме документами заявник підтверджував заявлені вимоги, і чи є тотожність у справах.

Звертає увагу на те, що згідно наданих матеріалів, чітко відомо, що ОСОБА_3 саме загинув - ІНФОРМАЦІЯ_4 , внаслідок поранення - ІНФОРМАЦІЯ_5 , і що були спроби евакуювати тіло, тобто наявний беззаперечний факт, що підтверджується необхідними доказами. Вказує, що за наявності незаперечних доказів про смерть особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, правильним буде звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи. Зазначає, що на території України у Херсонській області поблизу н.п. Кринки на сьогоднішній день відбуваються активні бойові дії, при цьому доступу до належного оформлення факту смерті та до тіла загиблого ОСОБА_3 у заявниці немає, що унеможливлює державну реєстрацію факту смерті. Оскільки тіло ОСОБА_3 не було вивезене з території н.п. Кринки, Херсонської області, видача лікарського свідоцтва чи фельдшерської довідки про його смерть неможлива, що у свою чергу також унеможливлює державну реєстрацію його смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану та видачу свідоцтва про його смерть.

Стверджує, що у зв`язку з відсутністю свідоцтва про смерть чоловіка, заявниця не має можливості скористатись своїми сімейними, цивільними і соціальними правами, пов`язаними із смертю ОСОБА_3 , зокрема: спадкування, отримання статусу членів сім`ї загиблого військовослужбовця, допомоги сім`ї загиблого військовослужбовця. Зазначає, що звернення заявниці із заявою про встановлення юридичного факту у порядку окремого провадження узгоджується з позицією Великої Палата Верховного Суду, висловленою у постанові від 23 січня 2024 року у справі №523/14489/15-ц (провадження №14-22цс20), оскільки заявниця не має іншої можливості одержати свідоцтво про смерть чоловіка, яке посвідчує факт, що має юридичне значення, а чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення таких юридичних фактів. Враховуючи вищевикладене просить скасувати рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 24 квітня 2025 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 01 серпня 2004 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження виконкомом Сутисківської селищної ради Тиврівського району Вінницької області було зроблено запис за №24, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_6 від 01.08.2004.

ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується копіями свідоцт про народження серії НОМЕР_7 від 24.07.2006 та серії НОМЕР_8 від 16.08.2016.

Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_9 від 16.10.2000 ОСОБА_3 28.02.2022 був призваний на військову службу у Збройні Сили України ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі указу Президента України №69/2022.

Відповідно до копії сповіщення сім`ї №5/4475 від 04.09.2024 ОСОБА_1 сповіщено про те, що її чоловік солдат ОСОБА_3 , 1981 р.н., стрілець-помічник гранатометника відділення охорони взводу охорони НОМЕР_10 роти охорони військових військової частини НОМЕР_3 , призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_8 під час виконання бойового завдання на острові поблизу н.п. Кринки Херсонської області, в результаті ворожого обстрілу отримав поранення, несумісне з життям - загинув. На даний момент можливості евакуювати тіла немає. Слід вважати зниклим безвісти за особливих обставин. Згідно Іменного списку начальника штабу-заступника командира зведеної стрілецької бригади Повітряних Сил України від 02.09.2024 №823/489/93//1274/пс/бр/дск солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_3 вважається зниклим безвісти за особливих обставин.

Згідно копії витягу із протоколу №11 засідання комісії ІНФОРМАЦІЯ_9 з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій від 29.11.2024 солдату ОСОБА_3 , колишньому стрільцю-помічнику гранатометника відділення охорони взводу охорони НОМЕР_10 роти охорони, зниклому безвісти ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Кринки Олешківської міської територіальної громади Херсонського району Херсонської області, надано статус учасника бойових дій.

Відповідно до копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.09.2024 до ВП №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області надійшла заява від ОСОБА_1 про те, що вона отримала сповіщення, що її чоловік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , солдат стрілець-помічник гранатометника відділення охорони взводу охорони НОМЕР_10 охорони військових військової частини НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 під час виконання бойового завдання на острові поблизу н.п. Кринки Херсонської області, в результаті ворожого обстрілу отримав поранення, несумісне з життям - загинув. На даний момент можливості евакуювати тіла немає. ОСОБА_3 слід вважати зниклим безвісти за особливих обставин.

Згідно довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України №820 від 04.11.2024 солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , колишній стрілець-помічник гранатометника відділення охорони взводу охорони НОМЕР_10 роти охорони військової частини НОМЕР_3 дійсно в період з ІНФОРМАЦІЯ_4 по ІНФОРМАЦІЯ_4 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в с. Кринки Олешківської міської ТГ Херсонського району Херсонської області.

Відповідно до акту службового розслідування від 28.09.2024 за фактом зникнення безвісти під час виконання бойового завдання солдата ОСОБА_3 , стрільця-помічника гранатометника відділення охорони взводу охорони НОМЕР_10 роти охорони військової частини НОМЕР_3 , прикомандированого до військової частини НОМЕР_4 та копії наказу командира військової частини НОМЕР_4 (з адміністративно-господарської діяльності) №891 від 02.09.2024 згідно рапорту командира 3 стрілецької роти НОМЕР_5 стрілецького батальйону ПС ЗСУ старшого лейтенанта ОСОБА_4 від 01.09.2024 №9034, ІНФОРМАЦІЯ_4 під час виконання бойового завдання на острові поблизу н.п. Кринки Херсонської області, в результаті ворожого обстрілу солдат ОСОБА_3 отримав поранення, несумісне з життям - загинув. На даний момент можливості евакуювати тіло немає. Слід вважати зниклим безвісти за особливих обставин.

Згідно копій письмових пояснень ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 солдат ОСОБА_3 під час виконання бойового завдання на острові поблизу н.п. Кринки Херсонської області, отримав поранення, несумісне з життям, в результаті якого ІНФОРМАЦІЯ_4 помер, не дочекавшись евакуації. У зв`язку з ворожими обстрілами тіло ОСОБА_3 евакуювати не вдалося.

Відповідно до відповіді на звернення ОСОБА_1 до Сутисківської селищної ради Вінницького району Вінницької області №24/06-03 від 18.04.2025 наказ командира частини за фактом зникнення безвісти військовослужбовця, сповіщення сім`ї не є підставами для державної реєстрації смерті, оскільки чинним законодавством України не передбачені, тому державна реєстрація факту смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та видача відповідного свідоцтва про смерть на підставі поданих документів суперечить вимогам чинного законодавства України. Заявниці рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту смерті особи.

Згідно довідки Військової частини НОМЕР_11 №1681 від 20.05.2025 ОСОБА_3 дійсно в період з 01.08.2024 по ІНФОРМАЦІЯ_4 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Херсонська область Херсонський район Олешківська міська ТГр о. Мілкий, (поблизу н.п. Кринки).

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що аналіз змісту заяви ОСОБА_1 свідчить про те, що заявниця фактично просить суд встановити факт смерті її чоловіка ОСОБА_3 (військовослужбовця) під час виконання обов`язків військової служби в районі бойових дій, пов`язаних із захистом Батьківщини, з метою отримання свідоцтва про смерть свого чоловіка. На підтвердження обґрунтованості своєї заяви, заявник посилалась на те, що її чоловік загинув під час бойових дій, що підтверджується актом службового розслідування. Проте, наявні в матеріалах справи докази не є достатніми та такими, що не можуть достовірно свідчити про смерть ОСОБА_3 в певний час і за певних обставин. Усі наявні та досліджені докази в їх сукупності не свідчать про смерть ОСОБА_3 за особливих обставин під час виконання бойового завдання на острові поблизу населеного пункту Кринки Херсонської області, а лише дають підстави для обґрунтованого припущення його смерті.

Перевіряючи законність оскаржуваного судового рішення, колегія суддів враховує наступне.

Згідно з частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Водночас пункт 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за №719/4940, деталізує положення статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору.

Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком яких є ухвалення судового рішення, на підставі якого органи державної реєстрації актів цивільного стану можуть видати свідоцтво про смерть, зокрема:

- встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України);

- встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України);

- встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України);

- визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України).

Вказані процедури є відмінними між собою та мають певні особливості.

Пунктом 8 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Згідно з частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України (частина четверта статті 46 ЦК України).

Відповідно до статті 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Тому оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті.

Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.

З огляду на викладене, виходячи зі змісту статей 43, 46 ЦК України, статей 305, 306 ЦПК України, за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України).

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі №638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).

Аналіз змісту заяви представника заявниці ОСОБА_2 у справі, яка переглядається свідчить про те, що заявниця фактично просить суд встановити факт смерті її чоловіка ОСОБА_3 (військовослужбовця) під час виконання обов`язків військової служби в районі бойових дій, пов`язаних із захистом Батьківщини, з метою отримання свідоцтва про смерть свого чоловіка.

Матеріалами справи підтверджується, що разом із заявою про встановлення факту смерті, надано акт службового розслідування військової частини НОМЕР_4 та сповіщення сім`ї №5/4475 від 04.09.2024 начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 про те, що ОСОБА_3 слід вважати зниклим безвісті за особливих обставин.

Разом з тим, правовий аналіз наведених норм законодавства та встановлених судом першої інстанції фактичних обставини у своїй сукупності дозволяють колегії суддів зробити висновок про те, що надані заявником докази у своїй сукупності достовірно не свідчать про смерть ОСОБА_3 , а лише дають підстави для обґрунтованого припущення смерті за обставин, що підтверджені цими доказами, які можуть свідчити про смерть останнього.

Заявницею ОСОБА_1 не надано беззаперечних доказів для встановлення загибелі ОСОБА_3 , зокрема таких як медичні висновки, які б підтвердили факт смерті (загибелі) останнього.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви, оскільки заявником не надано належних та допустимих доказів на підставі яких суд може достовірно встановити смерть ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За наявності припущень про факт смерті фізичної особи без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи.

До аналогічних висновків дійшов і Верховний Суд у постановах від 28 лютого 2024 року у справі №506/358/22 (провадження №61-7094св23), від 13 березня 2024 року у справі №204/7924/23 (провадження №61-16728св23).

Таким чином, доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди з оскаржуваним рішенням та посилання які містяться в ній є власним трактуванням норм законодавства, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується колегія суддів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 24 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 15 липня 2025 року.

Головуючий

Судді