Справа № 545/2228/25
Провадження № 2/545/1507/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2025 Полтавський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Любчика О.В., секретаря Синегуб Д.В., за участю: прокурора Книша С.Р., представника відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Полтава клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у цивільній справі за позовною заявою Диканської окружної прокуратури, позивачі: Опішнянська селищна рада, Державна екологічна інспекція Центрального округу до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

встановив:

прокурор звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_2 грошові стягнення за шкоду заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, збитки в сумі 64000 грн., заподіяні державі порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в галузі мисливського господарства та полювання.

09 липня 2025 року від представника відповідача, адвоката Рака А.С., надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки у позивача Диканської окружної прокуратури відсутні правові підстави для представництва інтересів Опішнянської селищної ради та Державної екологічної інспекції Центрального округу в даній справі. В обґрунтування клопотання зазначає, що прокурором не надано достатньої можливості Державній екологічній інспекції та Опішнянській селищній раді здійснити захист та самостійно звернутися до суду. Позивачем необґрунтовано наведено наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді в цій справі, зокрема обставини надання ним Опішнянській селищній раді, Державній екологічній інспекції Центрального округу розумного строку для самостійного звернення з позовом, відмови цих органів від захисту інтересів держави та нагальність вчинення заходів саме прокурором. Відсутність притягнення посадових осіб до відповідальності за неналежне виконання обов`язків. У зв`язку з цим зазначає, що в даній справі відсутні підстави для представництва прокурором, позовна заява підписана особою, яка не має права підписувати, а тому її слід залишити без розгляду.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Рак А.С. підтримав клопотання та просив його задовольнити. Надав пояснення аналогічно тим, що викладені у клопотанні.

Не погоджуючись з даним клопотанням у судовому засіданні прокурор Книш С.Р. зазначив, що з метою належного та ефективного захисту інтересів Опішнянської селищної ради, Державної екологічної інспекції Центрального округу та держави в цілому у спірних правовідносинах, прокуратура звернулася до суду із відповідним позовом, що є підставою представництва прокурором інтересів держави в суді в даному провадженні. Відповідним органам було достатньо часу для звернення до суду, однак вони цього не зробили.

Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав.

Представник Опішнянської селищної ради у судове засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій розгляд цивільної справи проив проводити за його відсутності.

Представник Держаної екологічної інспекції не з`явився, будучи належним чином повідомленим, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пункт 3 частини першої статті 131-1 Конституції України, зазначає, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Повноваження прокурора у спірних правовідносинах визначено, зокрема Конституцією України та Законом України «Про прокуратуру».

Пункт 2 частини першої статті 2 Закону України «Про прокуратуру», зазначає що на прокурора покладаються функції представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом, та главою 12 розділу ІІІ Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ч.1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» зазначено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Невиконання прокурором вимог щодо надання до суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді має наслідком застосування положень, передбачених статтею 257 ЦПК України.

Захищати інтереси держави повинні, насамперед, відповідні суб`єкти владних повноважень.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №912/2385/18 (провадження №12-194гс19), з метою, щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставою для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття «інтерес держави».

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08 квітня 1999 року №3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави» висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (п. 4 мотивувальної частини).

Відтак, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Правові висновки та їх обґрунтування містяться у постановах Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 815/1567/16 (адміністративне провадження № К/9901/30797/18) та від 15 червня 2022 року у справі №821/1798/17 (адміністративне провадження № К/9901/58281/18).

Частиною третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Отже, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 (провадження № 12-194гс19) та від 06 липня 2021 року у справі № 911/2169/20 (провадження № 12-20гс21).

Відповідно до ч.3,4 ст. 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Звертаючись до суду з позовом в інтересах держави в особі Опішнянської селищної ради Полтавського району Полтавської області прокурор Диканської окружної прокуратури вказав, що незаконне добування диких тварин скоєно поблизу с. Діброва Полтавського району Полтавської області, що розташоване на території Опішнянської територіальної громади, а отже шкода завдана безпосередньо правам власника Опішнянської територіальної громади, представником якої є Опішнянська селищна рада. При цьому, Опішнянською селищною радою належні заходи щодо захисту порушених інтересів держави та територіальної громади не вжито, жодних заходів щодо відшкодування збитків, заподіяних внаслідок незаконного добування диких тварин, селищною радою не вживалося, що є підставою для звернення прокурора до суду в інтересах держав из даним позовом.

Крім того, щодо представництва інтересів держави в особі Державної екологічної інспекції прокурор в позові зазначив, що Держекоінспекція як орган контролю наділена повноваженнями щодо стягнення у судовому порядку збитків, завданих навколишньому природньому середовищу, в тому числі завданих унаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання. Всупереч цьому, Держекоінспекція самостійно заходи на стягнення в судовому порядку збитків з відповідача не вживались, що розцінюється прокурором як бездіяльність та є підставою для звернення прокурора до суду.

Із матеріалів справи вбачається, що Державну екологічну інспекцію Центрального округу та Опішнянську селищну раду про прийняте рішення та пред`явлення позову в інтересах держави повідомлено.

Так, листом № 51/1-2404 від 01.05.2025 та листом від 01.05.2025 № 51/1-2403 Диканська окружна прокуратура, відповідно до статті 23 Закону України «Про прокуратуру» повідомила Державну екологічну інспекцію Центрального округу та Опішнянську селищну раду про підготовку позову в інтересах держави щодо стягнення з ОСОБА_2 за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, збитків в сумі 64000 грн. (а.с.141,142).

Таким чином, прокурор попередньо, до звернення до суду з позовом, повідомив про це відповідні суб`єкти владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи листи Державній екологічній інспекції Центрального округу та Опішнянській селищній раді про необхідність вжиття заходів щодо звернення до суду із позовною заявою про стягнення з ОСОБА_3 збитків внаслідок незаконного добування полюванням направлені прокурором 21.02.2025, із позовною заявою до суду прокурор звернувся 22.05.2025, що є достатнім та розумним часом для вжиття вказаними органами заходів на захист інтересів держави

Враховуючи, що прокурор, який звернувся до суду в інтересах держави, на виконання вимог частини 4 статті 56 ЦПК України обґрунтував, у чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, послався на визначені законом підстави для звернення до суду з позовом, а також зазначив органи, уповноважені державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, суд вважає, що прокурор обґрунтував підстави для представництва інтересів держави у даній справі.

Отже, підстави для залишення позову Диканської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Опішнянської селищної ради, Державної екологічної інспекції без розгляду відсутні.

Керуючись статтями 56, 257, 260 ЦПК України,

ухвалив:

відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 14.07.2025.

Суддя О. В. Любчик