Справа № 694/1400/24
Провадження № 2/161/1804/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 липня 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого судді Шестерніна В.Д.

за участю секретаря Мельник А.В.

позивача - ОСОБА_1

представника органу опіки та піклування - Шкапенко Л.В.

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Орган опіки та піклування Звенигородської міської ради, Світловодський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства,-

встановив:

І.Короткий зміст позовних вимог

05.06.2024 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що сторони проживали певний час разом, але без реєстрації шлюбу. У них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Запис про батька дитини вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Згідно результату молекулярно-генетичного дослідження біологічним батьком дитини ОСОБА_3 є позивач (імовірність батьківства 99,99999 %)

В зв`язку з цим позивач просив суд визнати його батьком дитини та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини.

ІІ.Стислий виклад позиції відповідача

Відповідачка правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася.

ІІІ.Процесуальні дії суду, клопотання та заяви учасників судового процесу

Ухвалою Звенигородського районного суд Черкаської області від 09.01.2025 справу передано на розгляд до Луцького міськрайонного суду Волинської області за підсудністю.

Ухвалою суду від 10.02.2025 позовну заяву залишено без руху.

27.03.2025 позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 01.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 28.05.2025 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.

Протокольною ухвалою суду від 02.07.2025 суд замінив третю особу Звенигородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на Світловодський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв та клопотань від неї не надходило.

Враховуючи наявність умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, суд здійснив заочний розгляд справи та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Протокольною ухвалою суду від 02.07.2025 відкладено ухвалення та проголошення судового рішення на 11.07.2025.

11.07.2025 суд ухвалив рішення по суті спору.

ІV.Фактичні обставини справи

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 04.05.2011, а.с. 7).

Відомості про батька дитини ОСОБА_5 у свідоцтві про народження записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №6 від 14.05.2025, а.с. 118-119).

У висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження №41220 від 01.02.2024 зазначено, що «ймовірність того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складає 99,999999 %» (а.с. 8-25).

В акті від 01.04.2024, складеному депутатом Звенигородської міської ради Білозерською А.В., зазначено, що зі слів свідків, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , виховує та утримує ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відповідно до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження №41220 від 01.20.2024 є його сином (а.с. 26).

В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що маму не пам`ятає, проживає в м. Звенигородка Черкаської області, разом з бабусею та ОСОБА_1 , якого вважає своїм батьком. Останній про нього піклується та доглядає, забезпечує фінансово. Розуміє і усвідомлює з приводу чого відвується судовий процес, позовні вимоги підтримує.

ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з «батьком» ОСОБА_1 та «бабусею» ОСОБА_6 . Умови проживання в будинку задовільні. В будинку чисто. Продуктами харчування сім`я забезпечена. Для виховання та навчання дитини створені належні умови. Наявне спальне місце та місце для навчання (повідомлення Служби у справах дітей Звенигородської міської ради Черкаської області від 30.04.2025 №97/01-27 та акт обстеження умов проживання від 20.04.2025, а.с. 101-102).

Орган опіки та піклування вважає за доцільне визнати ОСОБА_1 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (пояснення від 15.05.2025, а.с. 114-115).

V.Мотиви суду та застосоване законодавство

Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Згідно з ч. 3 ст. 122 СК України подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (абзац 1 ч. 1 ст. 135 СК України).

Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07.05.2009 в справі «Калачова проти російської федерації» (заява № 3451/05) зауважував, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

У рішенні від 29 січня 2019 року в справі «Міфсуд проти Мальти» (заява №62257/15) ЄСПЛ повторив, що ДНК-тест - це науковий метод, наявний (у той час - на початку 2000-х і донині) для точного визначення батьківства дитини, а його доказове значення значно переважає будь-які інші докази, представлені сторонами для підтвердження або спростування біологічного батьківства.

Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку на підтвердження або спростування батьківства.

Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, буквального та іншого епітелію, волосся (за наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини.

Для визначення спірного батьківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. За відсутності біологічного матеріалу хоча б однієї зі сторін провести дослідження неможливо.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.05.2018 в справі №399/1029/15-ц, від 25.08.2020 в справі №478/690/18, від 15.04.2021 в справі №645/1098/18, від 19.05.2021 в справі №207/789/19.

Таким чином, висновок судової молекулярно-генетичної (судово-біологічної, судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства.

Згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до пункту першого статті 7 Конвенції про права дитини має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

У справі «Келін та інші проти Румунії» (Calin and Others v. Romania), №25057/11 ЄСПЛ звертав увагу, що повага до приватного життя вимагає, щоб кожна людина мала змогу встановити подробиці свого особистого походження, а право особи на таку інформацію має важливе значення в контексті впливу на його чи її особистість, які визначають розвиток людини. Таке встановлення передбачає отримання інформації, необхідної для розкриття істини щодо важливих аспектів особистого походження, як-от особистість батьків.

Визнання батьківства за рішенням суду розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. (постанова Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі №645/1098/18.

За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права, суд дійшов таких висновків.

Передумовою звернення до суду з позовом про визнання батьківства є запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень за вказівкою матері. В даній справі ця умова дотримана.

Позивач вважає себе батьком дитини. На підтвердження батьківства надав висновок молекулярно-генетичного дослідження. Доказів на спростування цього висновку суду не подано. Дитина підтримує позовні вимоги. Орган опіки та піклування вважає за доцільне визнати позивача батьком дитини.

Визнання батьківства позивача відповідає найкращим інтересам дитини.

Отже, позовні вимоги слід задовольнити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 12, 81, 259, 263-265, 273, 280, 284, 354-355 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внести зміни до актового запису №141 від 04.05.2011, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Світловодськ Світловодського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: вказати прізвище дитини « ОСОБА_7 », по батькові « ОСОБА_8 », батьком дитини зазначити « ОСОБА_1 , громадянин України».

Виключити з актового запису №141 від 04.05.2011, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Світловодськ Світловодського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про ОСОБА_5 , як про батька.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Відомості про сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; паспорт ID№ НОМЕР_2

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа: Орган опіки та піклування Звенигородської міської ради Черкаської області, місцезнаходження: Черкаська обл., м. Звенигородка, пр. Шевченка, 63; код в .

Третя особа: Світловодський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), місцезнаходження: Кіровоградська обл., Олександрійський р-н, м. Світловодськ, вул. Павлівська, буд., 13А, .

Повне заочне рішення суду складено - 11.07.2025.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Д. Шестернін