Справа № 175/1616/24
Провадження № 2/175/236/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 липня 2025 року с. Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді Бойко О.М.,

із секретарем судового засідання Кальченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за договором,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за договором.

В позовних вимогах позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 29000,00 грн., три проценти річних від простроченої суми у розмірі 1740,00 грн. та індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 8816,00 грн., а також судові витрати.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 уклали договір на надання юридичних послуг №46/21 та №47/21 від 25 листопада 2021 року.

Відповідно до пункту 1.1 договору №46/21 Виконавець зобов?язується надавати замовнику усні консультації та здійснювати представництво інтересів в суді першої інстанції щодо усунення від права на спадкування.

Згідно пункту 3.1 договору №46/21 за надання юридичних консультацій Замовник зобов?язується сплатити на розрахунковий рахунок Виконавця кошти в розмірі 20 000,00 гривень, які замовник зобов?язується внести в строк до 25 січня 2022 року.

За кожен день представництва інтересів замовника у суді, прокуратурі, міліції або інших органах, Замовник зобов?язується сплачувати кошти у розмірі 1000,00 грн. за три дні до представництва, відповідно до пункту 3.2 договору №46/21.

Відповідно до пункту 1.1 договору №47/21 Виконавець зобов?язується надавати замовнику усні консультації та здійснювати представництво інтересів щодо досудового врегулювання спору та збору інформації по спадщині після смерті батька.

Згідно пункту 3.1 договору №47/21 за надання юридичних консультацій Замовник зобов?язується сплатити на розрахунковий рахунок Виконавця кошти в розмірі 9 000,00 гривень, які замовник зобов?язується внести в строк до 30 листопада 2021 року.

За кожен день представництва інтересів замовника у суді, прокуратурі, міліції або інших органах, Замовник зобов?язується сплачувати кошти у розмірі 1000,00 грн. за три дні до представництва, відповідно до пункту 3.2 договору №47/21.

На виконання договору №47/21 від 25 листопада 2021 року позивачкою було отримано інформацію з Державного реєстру речових прав щодо спадкового майна, підготовлено та надіслано заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, щодо отримання інформації, зупинення видачі свідоцтв про прийняття спадщини, направлено адвокатський запит до селищної ради щодо спадкового майна.

Також, ОСОБА_1 неодноразово спілкувалась з ОСОБА_3 та її представником, щодо досудового врегулювання

спору.

На виконання договору №46/21 від 25 листопада 2021 року позивачкою було підготовлено позовну заяву про усунення від спадкування та подано до Комунарського районного суду м.

Запоріжжя.

04 січня 2022 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя було відкрито провадження по справі №333/9041/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_5 про усунення від права на спадкування. Також даною ухвалою було призначено судове засідання на 16 лютого 2022 року.

ОСОБА_1 було підготовлено клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, оскільки ОСОБА_2 проживає та працює у місті Києві, а також вона здійснює свою діяльність в місті Києві. На даному засіданні відповідачка подала відзив на позовну заяву, який відправила по пошті в день судового засідання, тому розгляд справи було перенесено на 31 березня 2022 року. Дане засідання не було проведено у зв?язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України та активними військовими діями.

Згодом було призначено та проведено судове засідання на 10 червня 2022 року, 12 липня 2022 та 25 серпня 2022 року. В даних засіданнях ОСОБА_1 брала участь. В серпні 2022 року ОСОБА_2 попросила позивачку написати заяву про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки вона з відповідачкою мирно врегулювала спір. Дане клопотання було підготовлено та подано до суду, відповідно 25 серпня 2022 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя було винесено ухвалу, якою було залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_2 без розгляду. Згодом, позивачкою на прохання ОСОБА_2 було підготовлено заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_1 було виконано зобов?язання передбачені договором №46/21 від 25 листопада 2021 року. Однак відповідачка, ОСОБА_2 , не виконала свою частину зобов?язань за договором, а саме не сплатила за надані їй юридичні послуги, правову допомогу.

В усній розмові відповідачка обіцяла розрахуватись за договором, але посилалась на постійні хвороби, відсутність роботи, витрати на похорони (як згодом виявилось кота), також на повномасштабне вторгнення російської федерації.

Позивачка неодноразово зверталась до відповідача з проханням оплатити заборгованість, однак щоразу отримували відмову в усній формі, на письмову претензію також відповіді не отримувала.

На даний момент, відповідачка та її чоловік не відповідають на телефонні дзвінки та повідомлення, тому позивачка змушена звернутись до суду за захистом своїх прав, та стягненням коштів не сплачених за договором.

У судовому засіданні позивач не з`явилась. Про час та місце була належним чином повідомлена.

Відповідач у судовому засіданні не з`явився. Про час та місце був належним чином повідомлений. Клопотань не надав.

Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Тому зі згоди позивачів суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши наданні докази, суд встановив, що наявні підстави для задоволення позову з огляду на наступне.

Судом фактично встановлено, що ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 уклали договір на надання юридичних послуг №46/21 та №47/21 від 25 листопада 2021 року.

Відповідно до пункту 1.1 договору №46/21 Виконавець зобов?язується надавати замовнику усні консультації та здійснювати представництво інтересів в суді першої інстанції щодо усунення від права на спадкування.

Згідно пункту 3.1 договору №46/21 за надання юридичних консультацій Замовник зобов?язується сплатити на розрахунковий рахунок Виконавця кошти в розмірі 20 000,00 гривень, які замовник зобов?язується внести в строк до 25 січня 2022 року.

За кожен день представництва інтересів замовника у суді, прокуратурі, міліції або інших органах, Замовник зобов?язується сплачувати кошти у розмірі 1000,00 грн. за три дні до представництва, відповідно до пункту 3.2 договору №46/21.

Відповідно до пункту 1.1 договору №47/21 Виконавець зобов?язується надавати замовнику усні консультації та здійснювати представництво інтересів щодо досудового врегулювання спору та збору інформації по спадщині після смерті батька.

Згідно пункту 3.1 договору №47/21 за надання юридичних консультацій Замовник зобов?язується сплатити на розрахунковий рахунок Виконавця кошти в розмірі 9 000,00 гривень, які замовник зобов?язується внести в строк до 30 листопада 2021 року.

За кожен день представництва інтересів замовника у суді, прокуратурі, міліції або інших органах, Замовник зобов?язується сплачувати кошти у розмірі 1000,00 грн. за три дні до представництва, відповідно до пункту 3.2 договору №47/21.

На виконання договору №47/21 від 25 листопада 2021 року позивачкою було отримано інформацію з Державного реєстру речових прав щодо спадкового майна, підготовлено та надіслано заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, щодо отримання інформації, зупинення видачі свідоцтв про прийняття спадщини, направлено адвокатський запит до селищної ради щодо спадкового майна.

Також, ОСОБА_1 неодноразово спілкувалась з ОСОБА_3 та її представником, щодо досудового врегулювання

спору.

На виконання договору №46/21 від 25 листопада 2021 року позивачкою було підготовлено позовну заяву про усунення від спадкування та подано до Комунарського районного суду м.

Запоріжжя.

04 січня 2022 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя було відкрито провадження по справі №333/9041/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_5 про усунення від права на спадкування. Також даною ухвалою було призначено судове засідання на 16 лютого 2022 року.

ОСОБА_1 було підготовлено клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, оскільки ОСОБА_2 проживає та працює у місті Києві, а також вона здійснює свою діяльність в місті Києві. На даному засіданні відповідачка подала відзив на позовну заяву, який відправила по пошті в день судового засідання, тому розгляд справи було перенесено на 31 березня 2022 року. Дане засідання не було проведено у зв?язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України та активними військовими діями.

Згодом було призначено та проведено судове засідання на 10 червня 2022 року, 12 липня 2022 та 25 серпня 2022 року. В даних засіданнях ОСОБА_1 брала участь. В серпні 2022 року ОСОБА_2 попросила позивачку написати заяву про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки вона з відповідачкою мирно врегулювала спір. Дане клопотання було підготовлено та подано до суду, відповідно 25 серпня 2022 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя було винесено ухвалу, якою було залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_2 без розгляду. Згодом, позивачкою на прохання ОСОБА_2 було підготовлено заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_1 було виконано зобов?язання передбачені договором №46/21 від 25 листопада 2021 року. Однак відповідачка, ОСОБА_2 , не виконала свою частину зобов?язань за договором, а саме не сплатила за надані їй юридичні послуги, правову допомогу.

В усній розмові відповідачка обіцяла розрахуватись за договором, але посилалась на постійні хвороби, відсутність роботи, витрати на похорони (як згодом виявилось кота), також на повномасштабне вторгнення російської федерації.

Позивачка неодноразово зверталась до відповідача з проханням оплатити заборгованість, однак щоразу отримували відмову в усній формі, на письмову претензію також відповіді не отримувала.

На даний момент, відповідачка та її чоловік не відповідають на телефонні дзвінки та повідомлення, тому позивачка змушена звернутись до суду за захистом своїх прав, та стягненням коштів не сплачених за договором.

Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов?язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов?язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов?язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов?язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом, відповідно до частини 2 статті 903 Цивільного кодексу України.

Згідно статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язаний, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунку трьох процентів річних від простроченої суми, сума заборгованості становить: 1740 грн. =

870 грн. (29000 (борг за 2022 p.) x 3 %) + 870 грн. (29000 грн. (борг за 2023 p.) x 3 %).

Індекс інфляції за весь час прострочення становить: 8816 грн. =

7714 грн. (29000 (борг за 2022 р.) х 126, 6 % (індекс інфляції за 2022 р.)) + 1102 грн. (29000 грн. (борг за 2023 р.) х 103, 8% (індекс інфляції за 2023 р.)).

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов?язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці. зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05 квітня 2005 року, заява №38722/02). Ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен

забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст.82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК України, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст.81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст.43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Слід також зазначити, що позивач в разі наявності труднощів щодо витребування доказів по справі, відповідно до статті 84 ЦПК України, могла би скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів. Чого при розгляді цієї цивільної справи здійснено не було.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані до неї докази та посилання на докази, прослухавши ствердження сторін по справі, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже з урахуванням задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Отже, на підставі вищезазначеного, та керуючись ст.ст. 2, 4, 76, 80, 81, 89, 263, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) заборгованість у розмірі 29000,00 грн., три проценти річних від простроченої суми у розмірі 1740,00 грн. та індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 8816,00 грн., що загалом складає 39556,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) суму судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів до Дніпровського апеляційного суду з дня складання повного судового рішення.

Суддя Бойко О.М.