Справа № 683/1017/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого - судді Завадської О.П.

при секретарі Поважнюк О.Б.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинові Хмельницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якої на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат Віхерко Надія Олексіївна, до Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання права власності в порядку спадкування,

встановив:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 , від імені якої на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат Віхерко Н.О., звернулась до суду з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що являється єдиним спадкоємцем свого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в свою чергу являється спадкоємцем своїх батьків: ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та матері ОСОБА_4 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . За життя ОСОБА_3 склав заповіт на ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . Однак спадщину прийняли лише ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , так як вони проживали разом з померлим на день смерті та вступили в управління та розпорядження спадковим майном. Після смерті ОСОБА_4 єдиним спадкоємцем був ОСОБА_2 , який фактично прийняв дану спадщину, однак не встиг оформити свої спадкові права, так як помер. В позасудовому порядку вона неспроможна оформити право власності на заявлене домоволодіння в порядку спадкування, оскільки нотаріус їй відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність відомостей про намір іншого спадкоємця за заповітом ОСОБА_5 щодо спадкування, про те, чи знає вона зміст заповіту, чи вона приймала спадщину та чи бажає оформляти спадщину.

Представник позивачки подала до суду заяву, якою підтримала позовні вимоги за обставин на їх обґрунтування та просила розглянути справу за відсутності сторони позивачки в підготовчому засіданні.

Представник відповідача також направила до суду заяву, якою не заперечила проти задоволення позову та просила розглянути справу без її участі.

Ухвалою Старокостянинівського районного суду Хмельницької області від 10 квітня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку про наступне.

У разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.

Відповідно до ч.2 ст. 548 ЦК УРСР (в редакції від 18 липня 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини), прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст.549 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (в тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

У відповідності до ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно положень ст. ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 статті 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом можуть бути, зокрема, фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України).

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Старокостянтинів Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , повторно виданим Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 22 грудня 2018 року.

У відповідності до даних відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 26 травня 2023 року за №1306/03-28/2023 за адресою: АДРЕСА_1 станом на 29 вересня 1990 року були зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , знятий з реєстрації у зв`язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - дружина; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - син.

Факт перебування в шлюбі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, наданого Старокостянтинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за №4 від 22 лютого 2024 року.

Факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , як відповідно між батьком та сином підтверджується: свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 19 вересня 1959 року Старокостянтинівським бюро ЗАГС Хмельницької області.

За життя ОСОБА_3 склав на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_5 заповіт, посвідчений в Старокостянтинівській державній нотаріальній конторі Хмельницької області 30 травня 1985 року за р.№1656, яким в рівних частках заповів усе своє майно.

До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_3 увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 : частка якого належала померлому відповідно до свідоцтва про право особистої власності, виданого Старокостянтинівським відділом комунального господарства, 14 січня 1959 року на підставі рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області за №1 від 12 січня 1959 року. Право власності зареєстровано 14 січня 1959 року в бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу №64/5; інша частка - у відповідності до договору купівлі-продажу, посвідченого Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 08 травня 1968 року за р.№1366. Право власності зареєстровано 28 січня 1980 року в Старокостянтинівському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під реєстровим номером 2583.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), наданого Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 30 квітня 2025 року за №80992104 спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 не заводилась.

Таким чином, в силу ст.549 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 являються син ОСОБА_2 , як спадкоємець за заповітом, та дружина ОСОБА_4 , як спадкоємець за законом на обов`язкову частку.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Старокостянтинів Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 , виданим повторно 02 січня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області.

Згідно записів у спадковій справі місце відкриття спадщини перевірено по домовій книзі, де є запис про прописку спадкодавиці ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 з 09 вересня 1978 року по 01 листопада 2001 року. Факт прийняття спадщини спадкоємцем ОСОБА_2 перевірено по домовій книзі, де є запис про прописку спадкоємця по вищевказаній адресі з 27 квітня 2000 року і відсутні відомості про його виписку.

Факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , як відповідно між матір`ю та сином підтверджується: свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 19 вересня 1959 року Старокостянтинівським бюро ЗАГС Хмельницької області.

За життя ОСОБА_4 склала на ім`я ОСОБА_2 заповіт на все майно, який посвідчений Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 25 листопада 1999 року за р.№1-1933, дійсність заповіту перевірена по даним ЄРЗСС, номер витягу 42879944.

З копій матеріалів спадкової справи №482/2004, заведеної Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 19 серпня 2004 року вбачається, що єдиним спадкоємцем ОСОБА_4 являється син ОСОБА_2 , який частково оформив свої спадкові права за заповітом на інше спадкове майно.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Старокостянтинів Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області 14 листопада 2012 року.

Згідно довідки (Ф-7) «Про сумісну реєстрацію до дня смерті», виданої виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області за №3820 від 07 травня 2013 року ОСОБА_2 на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 спільно з: дружиною ОСОБА_1 , сином ОСОБА_6 , сином ОСОБА_7 , дочкою ОСОБА_8 .

Факт перебування в шлюбі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , виданим Старокостянтинівським райвідділом ЗАГС Хмельницької області 16 серпня 1980 року.

З копій матеріалів спадкової справи №301/2013, заведеної Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 07 травня 2013 року року вбачається, що єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 являється його дружина ОСОБА_4 , діти ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 відмовились від спадщини.

Листом завідувача Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області Заворотної Т.В. за №1768/02-14 від 19 грудня 2024 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на заявлену нерухомість в зв`язку із наявністю заповіту ОСОБА_3 на двох спадкоємців та відсутністю відомостей про намір одного з спадкоємців, а саме ОСОБА_5 щодо спадкування, про те, чи їй відомий зміст заповіту, чи приймала вона спадщину та чи планує прийняти спадщину.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України ).

Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці другому пункту 23 постанови Пленумом Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Приймаючи до уваги те, що позивачка є єдиним спадкоємцем за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який в порядку трансмісії прийняв спадщину після смерті своїх батьків, навіть частково оформив спадкові права на інше майно, проте не встиг оформити спадщину на заявлену нерухомість, відсутній спадковий спір, відсутні відомості про прийняття спадщини спадкоємцем ОСОБА_5 , наявна відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка не оскаржена, тому задля захисту спадкових прав позивачки, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки вони законні, обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи.

Оскільки позивачка не наполягала на стягненні судових витрат, тому їх слід залишити за нею.

Керуючись ст.ст.12, 13, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Відповідач: Старокостянтинівська міська рада Хмельницького району Хмельницької області, місцезнаходження: вул. К.Острозького, 41 м. Старокостянтинів Хмельницький район Хмельницька область, .

Суддя