Провадження № 2/357/91/25
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні заяви про відвід судді та визнання зловживання процесуальними правами

21 липня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - Цукуров В.П.,

секретар судового засідання - Чайка О.В.,

за участю позивача Дорош А.О. , представника позивача - адвоката Семенюти Р.А., представника відповідача - адвоката Дряпачко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в місті Біла Церква Київської області заяву представника відповідача - адвоката Дряпачко С.І. про відвід судді у цивільній справі за позовом Дорош Анни Олексіївни до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів -

В С Т А Н О В И В:

І. Історія, рух справи.

У вересні 2024 року Дорош А.О. , в інтересах якої діє її представник, звернулася з позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів (а.с. 1-7).

14.10.2024 року ухвалою суду було постановлено відкрити провадження у справі, провести її розгляд за правилами загального позовного провадження (а.с. 45).

19.11.2024 року в підготовче судове засідання з`явився представник позивача, інші учасники не з`явилися. Від адвоката Дряпачко С.І. в день судового засідання на електронну пошту суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі. Оскільки вказане клопотання не було підписане представником, суд залишив його без розгляду та у подальшому повернув особисто вказаному адвокату. Судове засідання було відкладено у зв`язку з першою неявкою відповідача (а.с. 51, 63).

26.12.2024 року у підготовче судове засідання з`явився представник позивача - адвокат Семенюта Р.А. та адвокат Дряпачко С.І., котрий на підтвердження повноважень щодо представництва інтересів відповідача ОСОБА_2 надав до суду договір про надання правової допомоги, укладений із особою, котра зі слів ОСОБА_3 , є матір`ю відповідача. Оскільки жодних документів на підтвердження права представляти інтереси саме відповідача ОСОБА_2 адвокатом Дряпачко С.І. суду надано не було, його не було допущено до участі у розгляді даної цивільної справи, але судом запропоновано залишитися в залі судового засідання в якості вільного слухача. Інші учасники справи до суду не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Судом було виконано приписи ст.197 ЦПК України та задоволено клопотання представника позивача про призначення по справі судової експертизи. Ухвалою суду призначено по справі судову молекулярну-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи. На час проведення експертизи провадження по справі зупинене (а.с. 57-58, 60-61).

Не погоджуючись із указаною ухвалою суду, Дряпачко С.І. подав на неї апеляційну скаргу (а.с. 67-72).

12.02.2025 року ухвалою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Дряпачком С.І. на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.12.2024 року не прийнято та повернуто, через непідтвердження представником своїх повноважень на представництво інтересів ОСОБА_2 (а.с. 75, 105) При цьому підстави, з яких виходив суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу, є такими самими як і підстави, виходячи з яких адвоката Дряпачко С.І. не було допущено до участі у розгляді даної цивільної справи 26.12.2024 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області.

01.04.2025 року до канцелярії суду засобами електронного зв`язку надійшов лист Відділення судово-медичної генетичної ідентифікації ДСУ «КИЇВСЬКЕ МІСЬКЕ БЮРО СУДОВО-МЕДИЧНОЇ ЕКСПЕРТИЗИ» від 01.04.2025 року №100-157/626 про повернення ухвали суду від 26.12.2024 року без виконання. У листі зазначено, що відповідач ОСОБА_2 , незважаючи на неодноразові призначення дати відбору, на відбір зразка крові не з`явився (а.с. 122, 130).

09.04.2025 року ухвалою суду провадження у даній цивільній справі було поновлено, проведення підготовчого судового засідання призначено на 23.04.2025 року (а.с. 123).

23.04.2025 року в підготовче судове засідання з`явилася позивач (в режимі ВКЗ) та представник позивача. Судове засідання було відкладено у зв`язку з неявкою відповідача та його представника. При цьому суд під час судового засідання зателефонував відповідачу та в порядку телефонограми особисто узгодив та повідомив про дату та час наступного судового засідання - 08.05.2025 року (а.с. 134-135). Аналогічне повідомлення було направлено йому в месенджер Viber (а.с. 140).

08.05.2025 року ані відповідач, ані його представник в судове засідання не зявилися, від представника відповідача - адвоката Дряпачко С.І. в цей же день через канцелярію суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 141-142). Підготовче судове засідання було відкладено на 05.06.2025 року (а.с. 143).

Також 08.05.2025 року через канцелярію суду надійшло клопотання представника відповідача - адвоката Дряпачко С.І. про зупинення провадження уданій справі на підставі п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України (а.с. 148-149). Заявлене клопотання представник відповідача обґрунтовував тим, що відповідач є офіцером Збройних Сил України, проходить військову службу по мобілізації, в особливий період у складі в/ч НОМЕР_1 , і на даний час перебуває в зоні ведення безпосередніх бойових дій та не має змоги брати участь в судових засіданнях. На підтвердження вказаних обставин представник відповідача приєднав до клопотання: копію посвідчення офіцера ОСОБА_2 , який перебуває на військовій службі в Збройних Силах України; копію посвідчення НОМЕР_2 ; копію витягу з наказу начальника Національної академії Сухопутних військ ім. Гетьмана Петра Сагайдачного ЗСУ від 13.01.2023 року №15; копію довідки в/ч НОМЕР_1 від 11.12.2024 року №5967; копію довідки в/ч НОМЕР_1 від 16.12.2024 року №42416 (а.с. 150-165).

05.06.2025 року в підготовчому судовому засіданні представник відповідача - адвокат Дряпачко С.І. підтримав заявлене клопотання про зупинення провадження у справі, надав аналогічні викладеним у ньому пояснення, просив провадження у справі зупинити до моменту припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України, на особливий період (демобілізації). При цьому, в даному судовому засіданні на підтвердження своїх повноважень на представництво інтересів відповідача ОСОБА_2 адвокатом Дряпачко С.І. було надано, поміж іншого, копію угоди про надання правової допомоги (фізичній особі) у цивільній справі №01/1-250 від 07.01.2025 року укладеної між ним та ОСОБА_2 (а.с. 151-153).

05.06.2025 року у підготовче судове засідання позивач та її представник не з`явилися. Представник позивача направив на адресу суду заяву, у якій зазначив, що надані представником відповідача документи не підтверджують наявності підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені п. 2 ч.1 ст.251 ЦПК України, так як в них не зазначено про те, що відповідач на даний час приймає безпосередню участь в бойових діях. Також звернув увагу суду на те, що довідка №5967 від 11.12.2024 року та витяг з наказу посвідчені адвокатом до дати укладення угоди про надання правової допомоги, а інші докази: копія посвідчення НОМЕР_2 та копія довідки в/ч НОМЕР_1 від 16.12.2024 року №42416 не посвідчені належним чином, а тому не є допустимими доказами в розумінні вимог ЦПК України. Просив провести засідання без участі позивача та представника позивача, задовольнити уточнену заяву про виклик свідків, відмовити в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, закрити підготовче провадження (а.с. 167-169, 171-172, 173-175).

05.06.2025 року в підготовче судове засідання з`явився представник відповідача, інші учасники не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача подав до суду заяву, про проведення підготовчого судового засідання без участі сторони позивача. Просив закрити підготовче провадження по справі та призначити справу до розгляду про суті. Судом було повторно виконано приписи ст.197 ЦПК України, після чого суд перейшов до стадії постановлення письмової ухвали (а.с. 176-179).

Ухвалою суду від 10.06.2025 року у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Дряпачко С.І. про зупинення провадження у справі було відмовлено. Закрито підготовче провадження по даній цивільній справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні по суті на 17.07.2025 року (а.с. 181-184).

ІІ. Короткий зміст заяви про відвід судді. Позиції сторін.

17.07.2025 року (у день призначеного по справі судового засідання) представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Дряпачко С.І. через канцелярію суду подано заяву про відвід судді, в якій він вказує на те, що суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу, оскільки його дії під час розгляду справи викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності.

Представник відповідача в заяві зазначає, що у підготовчому судовому засіданні 26.12.2024 року ухвалою суду було задоволено клопотання представника позивача про призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи (експертизи ДНК) зі встановлення можливого наявного кровного споріднення між відповідачем ОСОБА_2 та малолітньою дитиною позивача Дорош А.О. - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проведення експертизи доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи. Оскільки відповідач ОСОБА_2 є офіцером Збройних Сил України, 08.05.2025 року та 05.06.2025 року його представник подав до канцелярії суду клопотання про зупинення провадження в даній цивільній справі, додавши до клопотання «усі необхідні підтверджуючі документи щодо служби у ЗСУ відповідача ОСОБА_2 у оригіналі, засвідчені «мокрою» печаткою в/ч НОМЕР_1 ». 05.06.2025 року представник відповідача, адвокат Дряпачко С.І. оголосив у судовому засіданні клопотання сторони відповідача про необхідність зупинення провадження в даній цивільній справі. Зазначив, що представник позивача, адвокат Семенюта Р.А. в судове засідання двічі (08.05.2025 року та 05.06.2025 року) не з`явився, подав до канцелярії суду клопотання про виклик та допит свідків у справі, просив розглядати справу без його участі.

На думку адвоката Дряпачко С.І., незважаючи на викладене, суддя незаконно постановив продовжити розгляд даної цивільної справи, задовольнив клопотання позивача (її представника) викликати та допитати заявлених стороною позивача свідків по справі, призначивши чергове судове засідання на 17.07.2025 року, чим значно ширше витлумачив імперативну норму ч.1 п.2 ст. 251 ЦПК України. З огляду на викладене відповідач ОСОБА_2 та його представник Дряпачко С.І. вважають, що суддя не може надалі розглядати дану цивільну справу і підлягає відводу, оскільки він «прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи (вирішує та задовольняє клопотання представника позивача, який двічі не з`явився в судове засідання), а також існують інші обставини, що викликають сумнів у сторони відповідача в неупередженості та необ`єктивності судді - «суддя може перебувати в особливих стосунках з адвокатом позивача Дорош А.О.». Зазначив, що суддя умисно та свідомо перешкоджає відповідачу ОСОБА_2 у доступі до правосуддя, реалізації його законного та беззаперечного права на зупинення провадження в справі «через формально-логічні та надумані суддею правові підстави». Наголосив, що сторона відповідача (представник відповідача) надала судді усі необхідні підтверджуючі документи (конклюдентні докази) у оригіналі, і такі надані докази, на його думку, не викликають (не можуть викликати) сумніву у судді (суду) у протилежному, і є правовою підставою для зупинення провадження в цивільній справі. Повідомив, що завідомо майбутнє рішення у справі в будь-якому випадку відповідачем ОСОБА_2 ставиться під сумнів.

17.07.2025 року у судовому засіданні представник відповідача - адвокат Дряпачко С.І. підтримав заяву про відвід судді шляхом зачитування вголос її змісту. На запитання головуючого відповів, що зі змістом ухвали суду від 10.06.2025 року, якою поряд із іншим, йому було відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, він не знайомий. Зазначив, що хоча він і зареєстрував електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, утім указаної ухвали суду там не бачив.

У судовому засіданні позивач та її представник проти задоволення заяви про відвід судді заперечували.

Позивач зазначила, що звернення до суду із даною заявою є затягуванням часу з боку сторони відповідача.

Представник позивача зазначив, що заява про відвід судді є необґрунтованою і безпідставною, а представник відповідача зловживає процесуальними правами. При цьому, представник позивача продемонстрував суду сторінку з «Електронного суду», де було відображено, що адвокат Дряпачко С.І. не має зареєстрованого електронного кабінету.

ІІІ. Норми права, яким керується суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У пунктах 28-32 рішення у справі «Газета «Україна - центр» проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб`єктивного і об`єктивного критеріїв. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. Аналогічна позиція висловлена ЄСПЛ й у пункті 66 рішення у справі «Бочан проти України».

У той же час, відповідно до ч.5 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

За правилами частини 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України, зокрема, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Частинами 1-3 статті 40 ЦПК України встановлено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Частиною 1, пунктом 1 частини 2 статті 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Згідно з ч.3 ст.44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

IV. Висновки суду.

Фактично представник відповідача - адвокат Дряпачко С.І. не погоджується з процесуальним рішенням - відмовою ухвалою суду від 10.06.2025 року в задоволенні його заяви про зупинення провадження у даній справі. Вказана заява представника та додатки до неї були уважно досліджені судом як в судовому зсіданні за участю вказаного представника, так і на стадії постановлення відповідної ухвали. Мотиви відмови в задоволенні заяви представника судом було детально, більш ніж на 2-х аркушах, викладено у тексті відповідної ухвали. Утім, як убачається з пояснень адвоката Дряпачко С.І., з даною ухвалою суду від 10.06.2025 року він не ознайомлений, не зважаючи на те, що вона була невідкладно після її ухвалення внесена до системи «Електронний суд» та до Єдиного державного реєстру судових рішень («Надіслано судом: 10.06.2025. Зареєстровано: 11.06.2025. Забезпечено надання загального доступу: 12.06.2025.»).

Таким чином, з огляду на підстави заявленого відводу, суд доходить висновку про те, що заява є необґрунтованою. Зазначені у ній відомості щодо ставлення судді до сторони відповідача та наявності «особливих стосунків» як з позивачем, так і з представником позивача, не відповідають дійсності та не підтверджені жодними доказами, а ґрунтуються суто на суб`єктивному помилковому сприйнятті представником відповідача ухваленого судом процесуального рішення, з текстом якого він не ознайомився.

У свою чергу, п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, на який посилається заявник, передбачає, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Таких обставин представником відповідача також не наведено та не існує в природі.

Також ним не враховано, що відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України, зокрема, незгода сторони з процесуальними рішеннями (діями) судді не може бути підставою для відводу.

Разом з цим, судом встановлено, що представник відповідача - адвокат Дряпачко С.І., всупереч імперативним приписам абзацу першого частини шостої статті 14 ЦПК України, не має зареєстрованого Електронного кабінету в системі «Електронний суд» ЄСІТС, що підтверджується відповіддю №12902732, сформованою засобами системи ЄСІТС «Електронний суд» (а.с. 189-190).

V. Стосовно обов`язку суду та сторін у забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Ураховуючи зміст заяви про відвід, суд наголошує на наступному.

Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, чи здійснюються вони державними, приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними або законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Окрім Конвенції про права дитини 1989 року, принцип забезпечення «найкращих інтересів дитини» також закріплений у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей 1980 року; Конвенції про захист дітей та співробітництво в галузі міжнародного усиновлення 1993 року; Конвенції про юрисдикцію, застосовне право, визнання, виконання та співробітництво стосовно батьківської відповідальності та заходів захисту дітей 1996 року й низці інших.

Комітетом ООН із прав дитини принцип «найкращих інтересів дитини» був докладно витлумачений у Зауваженні загального порядку № 14 (2013) «Про право дитини на приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню її інтересів». Зокрема, Комітет акцентує увагу на тому, що призначенням концепції найкращих інтересів дитини є оцінка найкращих інтересів дитини в кожному окремому випадку при дотриманні балансу «усіх елементів, необхідних для прийняття рішення в конкретній ситуації для конкретної дитини або групи дітей» (п. 46).

Відповідно до пункту 2 статті 1 Європейської конвенції про здійснення прав дітей 1996 р. (набула чинності в Україні 01.04.2007 р.) пріоритетом є забезпечення найвищих інтересів дітей та підтримка їхніх прав.

Згідно з ч.3 ст.51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство й батьківство охороняються державою. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згоду на обов`язковість яких надала Верховна Рада України.

Також регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (ч.7, ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України).

Згідно із ч. 2 та ч. 4 ст. 155 СК батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про охорону дитинства», «забезпечення найкращих інтересів дитини» передбачає дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності, та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку й рівня розвитку, що може її висловити.

Статтею 45 ЦПК України передбачено забезпечення захисту прав малолітніх та неповнолітніх осіб під час розгляду справи.

Як убачається із заяви про відвід судді та із усних пояснень заявника в судовому засіданні, він фактично не погоджується з процесуальними рішеннями та діями судді. Утім, у даній справі всі процесуальні рішення ухвалено, а процесуальні дії вчинено суддею на підставі закону як з дотриманням балансу інтересів обох сторін, так і з урахуванням найкращих інтересів малолітньої дитини 2023 року народження.

Саме шляхом ухвалення таких процесуальних рішень та вчинення таких процесуальних дій можна забезпечити повний, об`єктивний та всебічний розгляд справи й ухвалення законного і справедливого рішення, у тому числі в найкращих інтересах дитини.

Усі ухвали суду є мотивованими та занесені до протоколу судового засідання, або викладені письмово, у чому заявник має можливість переконатися шляхом безпосереднього ознайомлення з матеріалами цивільної справи у приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, або виконавши свій обов`язок та зареєструвавшись в системі «Електронний суд».

Суд також наголошує, що необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до ще більшого затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що призведе до порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

VI. Щодо зловживанням процесуальними правами.

Частиною 1, пунктом 1 частини 2 статті 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: з`явлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

При вирішенні питання визнання зловживанням процесуальними правами дій представника відповідача - адвоката Дряпачко С.І. суд ураховує таку його процесуальну поведінку:

явка в підготовче судове засідання 26.12.2024 року без належним чином оформлених повноважень на представництво інтересів відповідача (а.с. 57);

подача апеляційної скарги на ухвалу суду від 26.12.2024 року без належним чином оформлених повноважень на представництво інтересів відповідача, внаслідок чого справу було направлено до Київського апеляційного суду, звідки вона повернулася на адресу Білоцерківського міськрайонного суду з ухвалою про повернення апеляційної скарги (а.с. 67-72, 75-80, 105);

неявка в підготовче судове засідання 08.05.2025 року (а.с. 141-142, 143);

заявлення суду клопотання про відвід судді в день судового засідання 17.06.2025 року, внаслідок чого головуючий повинен оголосити перерву для підготовки письмового тексту даної ухвали та відкласти розгляд справи (а.с. 191-193).

При цьому, адвокат Дряпачко С.І. з текстом ухвали суду, яка стала підставою для заявлення цього відводу, не ознайомлювався ані за допомогою ЄДРСР, ані за допомогою системи «Електронний суд», де він всупереч приписам закону, не зареєстрований.

З огляду на неодноразову неявку відповідача та його представника в судові засідання, ураховуючи неявку відповідача на виклики експерта, а також ураховуючи подальші дії представника відповідача, суд констатує факт необґрунтованої тяганини у даній справі з вини сторони відповідача.

З огляду на те, що в тексті заяви про відвід судді не зазначено жодної реальної підстави для відводу, передбаченої п.1-п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України (окрім незгоди з процесуальними рішеннями та діями головуючого і безпідставного звинувачення у відносинах зі стороною позивача), суд доходить висновку про те, що адвокат Дряпачко С.І., який має знати приписи закону, заявив завідомо безпідставний відвід, а також вчинив інші вищезазначені дії, що в сукупності призвело до безпідставного затягування розгляду даної цивільної справи. У таких діях представника відповідача містяться ознаки зловживання процесуальними правами, передбаченого п.1 ч.2 ст.44 ЦПК України.

VIІ. Інші процесуальні питання.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що заява про відвід подана пізніше ніж за три робочі дні до судового засідання, підстави для її передачі на розгляд іншому судді, визначеному в порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, для вирішення питання про відвід головуючого судді - відсутні.

Незважаючи на те, що представник відповідача - адвокат Дряпачко С.І., заявив клопотання про відвід головуючого у даній справі не через систему «Електронний суд», а також незважаючи на те, що суд визнає його дії зловживанням процесуальними правами, заяву про відвід доцільно розглянути по суті та ухвалити відповідне судове рішення, оскільки залишення заяви без розгляду в такому випадку є правом, а не обов`язком суду.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що всупереч твердженням представника відповідача - адвоката Дряпачко С.І. про те, що до клопотання про зупинення провадження у справі ним було додано «усі необхідні підтверджуючі документи щодо служби у ЗСУ відповідача ОСОБА_2 у оригіналі, засвідчені «мокрою» печаткою в/ч НОМЕР_1 », фактично оригіналів документів суду ним надано не було, а деякі копії були неактуальними та неякісними.

VІII. Резолютивна частина.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 33, 36, 39, 40, 261, 353 ЦПК України-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви представника відповідача - адвоката Дряпачко С.І. про відвід судді у цивільній справі за позовом Дорош Анни Олексіївни до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів - відмовити.

Визнати дії представника відповідача - адвоката Дряпачко С.І. зловживанням процесуальними правами.

Відкласти судове засідання на 10 вересня 2025 року на 15 годин 30 хвилин.

Роз`яснити відповідачу ОСОБА_2 право прийняти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку з використанням власних технічних засобів.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 21.07.2025 року.

Суддя В. П. Цукуров