Справа № 447/1307/24 Головуючий у 1 інстанції: Павлів В.Р.
Провадження № 22-ц/811/1302/25 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м.Львів

Справа № 447/1307/24

Провадження № 22-ц/811/1302/25

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка підписана її представником - ОСОБА_1 ,на рішення Миколаївського районного суду Львівської області, ухвалене у м. Миколаєві 7 квітня 2025 року у складі судді Павліва В.Р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Універсал Банк», про захист прав споживача,-

встановив:

10 травня 2024 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до АТ «Універсал Банк» про захист прав споживача банківських послуг. В обґрунтування заяви посилається на те, що 12 березня 2024 року вона ( ОСОБА_3 ) перебувала у м. Ліма Республіки Перу. Цього дня невстановлена особа, проїжджаючи на мотоциклі повз неї, викрала її мобільний телефон. Вказує, що з її банківського рахунку в АТ «Універсал Банк» (Монобанк) карта № 086940, який був пов`язаний з викраденим мобільним телефоном, було здійснено 11 транзакцій та знято грошові кошти на загальну суму 80 793,25 грн. Вона звернулась до Національної поліції Перу із заявою про вчинене кримінальне правопорушення, а також до служби безпеки АТ «Універсал Банк» щодо повернення належних їй викрадених коштів. Листом від 12 квітня 2024 року № 51368 відповідач відмовив у поверненні коштів. Стверджує, що вона (позивач), як володілець та користувач картки, своїми діями чи бездіяльністю не сприяла у доступі до карткового рахунку та не надала інформацію третім особам, що дало змогу ініціювати платіжні операції. Просить стягнути з відповідача 80 793, 25 грн.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 7 квітня 2025 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 .

Рішення суду, через свого представника Пітецькоого В.В., оскаржила ОСОБА_3 . Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким що порушує її законні права та інтереси, винесеним з порушенням норм матеріального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Вказує, що із заявою до поліції Республіки Перу про вчинене щодо неї кримінальне правопорушення звернулась 13 березня 2024 року, до служби підтримки Банку звернулась цього ж дня. Посилання суду першої інстанції на ту обставину, що з моменту крадіжки телефона і до моменту звернення у службу підтримки пройшло шість годин, не заслуговують на увагу, оскільки, часові рамки такого звернення не регламентовані Умовами і правилами надання банківських послуг чи будь-якими іншими нормативними документами. Саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операцій. У разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. Сам факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача, не довів, що позивач, як володілець та користувач картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяла у доступі до її карткового рахунку чи надала інформацію третім особам, що дало змогу ініціювати платіжні операції. Посилається на постанову Національного банку України від 29 липня 2022 року №164, постанови Верховного Суду від 16 серпня 2023 року у справі №176/1445/22, від 14 лютого 2018 року у справі № 127/23496/15-ц, від 20 червня 2018 року в справі №691/699/16-ц. Стверджує, що списання коштів з карткових рахунків позивача відбулося не за її розпорядженням і вона не повинна нести відповідальність за такі операції. Виявивши безпідставне списання (зняття, перекази) коштів, ОСОБА_3 повідомила про цей факт банк та звернулася до правоохоронних органів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ч. 3 ст. 12, ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Згідно витягу із реєстру територіальної громади ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Із завіреної копії заяви від 13 березня 2024 року вбачається, що цього дня о 10 год. 55 хв. із усною заявою до Національної поліції Перу звернулася ОСОБА_3 . Заявила, що стала жертвою злочину, зокрема, крадіжки мобільного телефона марки Iphone 15 256 GB. Зазначила, що з її банківських рахунків, які були пов`язані із мобільним телефоном, викрали 2 084,62 доларів США з банку «Монобанк» і 203,28 доларів США з банку «Райффайзен».

Відповідно до рахунку про рух коштів по картці від 19 квітня 2024 року, баланс на початок періоду становив 80 912, 99 грн., баланс на кінець періоду - 119, 74 грн. Вбачається, що 13 березня 2024 року з банківського рахунку позивача проводилися регулярні операції із переказу коштів.

З листа операційного директора АТ «Універсал Банк» №51368 від 12 квітня 2024 року вбачається, що між ОСОБА_3 та АТ «Універсал Банк» укладений договір про надання банківських послуг Монобанк, який складається з Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг Монобанк, Паспорта споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, Інформації щодо відкриття поточного рахунку та випуску електронного платіжного засобу та Тарифів.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Невід`ємною частиною договору банківського обслуговування є Умови і правила надання банківських послуг (далі - Умови), розміщені на офіційному сайті Банку.

Згідно з пунктом 2.5. глави 2 Розділу 1 Умов передбачено, що укладаючи Договір Клієнт та Банк приймають на себе всі обов`язки та набувають всіх прав, передбачених усіма розділами, пунктами, підпунктами та складовими частинами Договору.

Пунктом 5.9.1 Умов визначено, що ідентифікація клієнта для доступу до мобільного застосунку здійснюється за допомогою засобів ідентифікації, які передбачені між банком і клієнтом (засоби ідентифікації: номер телефону клієнта, особистий ПІН-код, сукупність цифрових та літерних компонентів тощо).

Відповідно до п. 6.2.8 Умов Клієнт зобов`язався зберігати ПІН-код, коди доступу, аутентифікаційні дані в таємниці та ні за яких обставин не повідомляти їх третім особам.

Згідно із п. 4.2.9. Умов клієнт зобов`язується в разі втрати / крадіжки пристрою, з якого здійснюється авторизація в Мобільному застосунку та/або картки, негайно повідомити про це Банк через контактний центр.

Відповідно до п. 8.10. Глави 8 Розділу І Умов і правил: «Клієнт несе відповідальність в повному обсязі за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту заяви Клієнта, поданої до контактного центру Банку за допомогою каналів дистанційного обслуговування, про блокування картки / рахунку / на рух коштів, номера мобільного телефона на надання банківських послуг».

Згідно із п. 8.11. Глави 8 Розділу І Умов і правил: «Клієнт несе відповідальність за всі проведені операції з використанням передбачених Договором засобів його ідентифікації і аутентифікації».

Відповідно до п. 8.13. Глави 8 Розділу І Умов і правил: «У разі застосування до Банку санкцій внаслідок помилкових дій Клієнта, порушення Клієнтом умов Договору / Правил і додатків, які є його невід`ємною частиною, Клієнт зобов`язується відшкодувати Банку всі завдані внаслідок цього збитки в повному обсязі».

Встановлено, що ОСОБА_3 13 березня 2024 року звернулася у службу підтримки, на наступний день після крадіжки її мобільного телефона, та після зняття з її банківського рахунку коштів.

Відповідно до п. 8.10. Умов Клієнт несе відповідальність в повному обсязі за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту заяви Клієнта, поданої до контактного центру Банку за допомогою каналів дистанційного обслуговування, про блокування картки.

20 березня 2024 року, після отримання звернення клієнта, Банком була розпочата процедура оцінки можливості оскарження через міжнародну платіжну систему Visa тих транзакцій, які були вказані у зверненні.

22 березня 2024 року Банк отримав від клієнта підтвердження, про те, що у випадку програшу, Банк буде змушений провести оплату з рахунку клієнта у розмірі комісії платіжної системи яка складає 19 доларів США за оскарження кожної транзакції.

Умовами договору передбачено, якщо клієнт погасить суму заборгованості протягом трьох місяців з моменту вчинення шахрайських дій, то банк може переглянути нараховані відсотки.

Відповідно до Анкети-заяви ОСОБА_3 уклала договір про надання банківських послуг.

Згідно із п.6.1 Розділу 6 Глави І Умов і Правил банк та клієнт погодили, що всі правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися сторонами або кожною стороною окремо з використанням електронного цифрового підпису (ЕЦП) у мобільному додатку.

У мобільному додатку ОСОБА_3 отримала та ознайомилась з Умовами і правилами надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк», Тарифами із повною інформацією щодо надання банківських послуг за цим продуктом, ввела особистий ПІН- код та підтвердила своїм особистим електронним цифровим підписом ознайомлення з даними умовами, в тому числі позивач протягом тривалого часу користувалась послугами банку, що в свою чергу підтверджує ознайомлення та погодження всіх умов укладеного договору про надання банківських послуг між позивачем та відповідачем.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №б/н від 17 грудня 2021 року, укладеним між Універсал Банк та ОСОБА_3 , станом на 27 травня 2024 року заборгованість за наданим кредитом становить 53 792,33 грн.

З квитанцій від 13 березня 2024 року вбачається, що транзакції здійснювались у сумі 750 PEN (курс 10, 4926 грн.), тобто 7 869, 49 грн., 200 PEN (курс 10, 4917 грн.) - 2 098, 35 грн.

Оскаржуване рішення мотивовано наступним.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3).

Згідно із п. 1 ст. 4 цього Закону, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на захист своїх прав державою; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції, відповідно до закону; звернення до суду.

Законом України «Про захист прав споживачів» врегульовані відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, визначено права споживачів, а також механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до ст. 1 цього Закону виконавцем є суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; договором є усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція; продукцією є, будь-який виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб; споживачем є, фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Позивач не надала суду належних та допустимих доказів обставин, що викладені у позовній заяві.

Встановлено, що кошти з банківського рахунку позивача списані до повідомлення банку про крадіжку мобільного телефона. З моменту крадіжки телефона і до моменту звернення у службу підтримки пройшло шість годин.

ОСОБА_3 була обізнана про всі свої права та обов`язки та знала, що несе відповідальність за всі дії, які будуть вчинені щодо коштів, розміщених на її банківських рахунках, що супроводжувалися авторизацією, до моменту її звернення до банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову в позові.

З висновками суду, які відповідають встановленим обставинам справи, належить погодитися, оскільки судом правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інтанції. Підстави для скасування оскаржуваного рішення суду не встановлені.

Керуючись: ст. 367, п. 1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка підписана її представником - ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 7 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 8 липня 2025 року.

Головуючий -______________________Т. І. Приколота

Судді: ___________ Ю.Р. Мікуш _______________Р. В. Савуляк