Справа № 933/315/25
Провадження № 2/933/81/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області

у складі:

головуючого - судді Попович І.А.

за участі:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

секретаря судового засідання - Камака О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду селища Олександрівка цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

19.05.2025 року представник позивачки ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Олександрівського районного суду Донецької області з позовом, в якому просить встановити факт того, що громадянин України ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Іверське Олександрівського району Донецької області, РНОКПП НОМЕР_1 , на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не проживав постійно разом зі спадкодавцем в буд. АДРЕСА_1 .

22.05.2025 року ухвалою судді було відкрито провадження по справі, та призначено підготовче судове засідання на 08 год. 30 хв. 18 червня 2025 року.

18.06.2025 року підготовче провадження по справі закрито, та справу призначено до розгляду на 09:00 год. 03 липня 2025 року.

03.07.2025 року розгляд справи було відкладено на 15:00 год. 14 липня 2025 року, у зв`язку з ненадходженням до суду витребуваних судом документів.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , у с. Іверське Краматорського району Донецької області, у віці 71 рік помер громадянин ОСОБА_4 , 1953 року народження. Смерть останнього була зареєстрована Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 17.12.2024 року, про що складено відповідний актовий запис № 257. У зв`язку зі смертю спадкодавця, на території Новодонецької селищної ради Краматорського району Донецької області відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі, із земельної ділянки з призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 1,8900 га, кадастровий № :01:000:0414, а також, житлового будинку (з надвірними побудовами та господарськими спорудами), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на приватизованій земельній ділянці з призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1605 га, кадастровий № :00:000:0135.

По своїй смерті спадкодавець заповіту не лишив.

На момент смерті спадкодавця, який був зареєстрований за постійним місцем проживання, та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним були зареєстровані члени його родини: дружина ОСОБА_5 , 1955 року народження, донька - ОСОБА_6 , 1979 року народження, та син ОСОБА_3 , 1975 року народження, які відповідно до положень ст. 1261 Цивільного кодексу України є спадкоємцями свого померлого чоловіка та батька, за першою чергою спадкування за законом. При цьому, фактично на момент смерті спадкодавця, разом з ним, за вказаною вище адресою проживала лише його дружина та донька - позивачка по справі. Син спадкодавця відповідач по справі, ще в 2014 році виїхав на постійне місце проживання до Республіки Білорусь, де на даний час і мешкає.

З метою реалізації свого законного права на спадкування за законом, позивачка звернулася до приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Левочки М.М. з відповідною заявою про прийняття спадщини за законом, результатом розгляду якої стало відкриття нотаріусом спадкової справи.

Мати сторін дружина спадкодавця, відмовилась від прийняття належної їй частки в спадковому майні на користь своєї доньки ОСОБА_1 . Інший спадкоємець брат позивачки, не претендує на спадок, але з причин об`єктивних збройна агресія рф проти України, не може в належний спосіб відмовиться від спадкування, в тому числі на користь позивачки. Позивачка стверджує, що в2014 році її брат ОСОБА_3 виїхав на постійне місце проживання до Білорусі. З того часу він декілька раз приїздив в гості до батьків, крайній раз - у 2018 році, тобто, фактично її брат не проживав постійно разом зі спадкодавцем на момент його смерті (на момент відкриття спадщини).

Просить встановити факт того, що громадянин України ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Іверське, Олександрівського району Донецької області, РНОКПП України НОМЕР_1 , на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не проживав постійно разом зі спадкодавцем в буд. АДРЕСА_1 .

Позивачка та її представник в судовому засіданні 03 липня 2025 року позовні вимоги підтримали в повному обсязі, та просили їх задовольнити, надавши пояснення, відповідні викладеним в позові.

Також, представник позивача долучив до матеріалів справи клопотання відповідача ОСОБА_3 , про розгляд справи за його відсутності, яке він отримав за допомогою додатку WhatsApp, з номера телефону НОМЕР_2 (а.с.40).

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав. Підтвердив обставини викладені в позовній заяві. У письмовій заяву зазначив, що батько помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Іверське Краматорського району Донецької області у віці 71 рік. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок у АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, площею 1,890 га, для ведення особистого селянського господарства. На момент смерті батька, він був та залишається зареєстрованим по АДРЕСА_1 , але фактично, він разом з батьком не проживав, оскільки, тривалий час проживає в Республіці Білорусь, куди виїхав ще у 2014 році. Починаючи з 2021 року він має посвідку на проживання в Республіці Білорусь, де зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, після смерті батька, він не звертався, та звертатися наміру не має (а.с. 40).

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що вона проживає у АДРЕСА_1 , та доводиться матір`ю позивачці. Син ОСОБА_7 після школи вступив до університету м. Харкова, потім одружився, та з того часу з ними не проживає. Спершу проживав у селищі Олександрівка, а у 2014 році виїхав до Республіки Білорусь, та періодично приїздив у гості. Потім захворіла його дружина, у неї відмовили обидві нирки, він госпіталізував її до лікарні м. Краматорська. Вона перебувала на гемодіалізі. Сину було тяжко їздити туди-сюди, тому, він забрав дружину до ОСОБА_8 . Син приїздив з Республіки Білорусь у 2018 році, більше з того часу він у гості до них не приїздив. У 2024 році помер її чоловік, який заповіту не лишив. Коли оформляли спадщину у нотаріуса, вона відмовилась від прийняття належної їй частки в спадковому майні на користь доньки - ОСОБА_1 . Сину ОСОБА_9 про це все відомо, телефоном він сказав, що йому нічого зі спадкового майна не потрібно. У нього в селищі Олександрівка залишились дві квартири його та дружини. Також, сину відомо з приводу судового процесу. До спадкового майна входить житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 . Земельна ділянка під даним будинком приватизована. Чоловік за життя колгоспником не був, він останнім часом працював кочегаром, та йому надали земельну ділянку площею 1,89 га для ведення особистого селянського господарства.

На запитання суду, свідок пояснила, що житловий будинок АДРЕСА_1 , вони почала будувати його разом, уже перебуваючи у зареєстрованому шлюбі. Будинок був оформлений лише на чоловіка. У нотаріуса вона писала відмову від спадщини на користь своєї доньки.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що вона проживає по АДРЕСА_3 , та її чоловік доводиться рідним братом померлому. Їй відомо, що ОСОБА_7 після закінчення школи вступив до інституту м. Харкова, та будучи студентом, проживав там. Після закінчення навчання одружився, та проживав він зі своєю дружиною окремо від батьків: спочатку вони проживали у селищі Олександрівка, а потім, після початку війни 2014 року, він виїхав до Республіки Білорусь. За цей час вона його бачила лише одного разу, на похоронах батька його не було. Рідний брат її чоловіка, ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Як їй відомо, його дружина ОСОБА_10 , відмовилася від прийняття спадщини на користь доньки ОСОБА_11 , після померлого чоловіка. Також, зі слів їй відомо, що син померлого - ОСОБА_7 , не може сюди приїхати з Республіки Білорусь.

Суд, вислухавши учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи і докази у їх сукупності, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в с. Іверське, Краматорського району Донецької області, у віці 71 рік, помер громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.10).

Як вбачається з копії паспорта громадянина України та витягу з реєстру територіальної громади, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована з 03.09.2004 року за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5-7).

Згідно свідоцтва про народження, виданого 13.06.1979 року Іверською сільрадою Олександрівського району Донецької області, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , доводиться донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 від 16.07.1999 року, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , одружились 16 липня 1999 року, актовий запис № 15. Дружина змінила прізвище на « ОСОБА_14 » (а.с.9).

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 18.03.2025 року, приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Левочкою М.М. було заведено спадкову справу № 28/2025 (у спадковому реєстру за № 73809876), після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с.11).

Як вбачається зі свідоцтва на право власності, виданого на підставі рішення Олександрівського райвиконкому 24.11.1988 року № 250, домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_4 (а.с.12).

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, ОСОБА_4 , на підставі рішення Іверської сільської ради від 17.08.2010 року № V/43-249, є власником земельної ділянки площею 0,1605 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.13).

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 01.03.2005 року, ОСОБА_4 , на підставі рішення Олександрівської райдержадміністрації № 472 від 07.12.2004 року, є власником земельної ділянки площею 1,890 га, розташованої на території Іверської сільської ради, для ведення особистого селянського господарства (а.с.15).

Як вбачається з довідки Новодонецької селищної військової адміністрації № 02.9.1-25/356 від 05.03.2025 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Знятий з реєстрації місця проживання 17.12.2024 року. Станом на день його смерті, за вказаною адресою були зареєстровані: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрована з 20.06.2000 року; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстрований з 11.07.1997 року; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована з 03.09.2004 року; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , зареєстрований з 31.01.2018 року; ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , зареєстрований з 04.03.2016 року; ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , зареєстрований з 16.07.2007 року (а.с.16).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 26 серпня 1975 року Іверським сільським бюро РАГС Олександрівського району Донецької області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , доводиться сином ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.17).

Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_6 , виданого 01 жовтня 1998 року Олександрівським РВ УМВС України в Донецькій області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований з 11 липня 1997 року за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18).

Копія паспорту громадянина Республіки Білорусь, виданого 11.01.2021 року на ім`я ОСОБА_17 (російською мовою), ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с.20).

Копія посвідки на проживання в Республіці Білорусь ("вид на жительство" російською мовою), виданої 05.12.2022 року на ім`я громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , термін дії до ІНФОРМАЦІЯ_14 (а.с.21-22).

Копія паспорту громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_7 , виданого 17.07.1975 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Дата закінчення строку дії 17.07.2028 року (а.с.23-24).

20.06.2025 року на виконання ухвали Олександрівського районного суду Донецької області від 18 червня 2025 року з Державної прикордонної служби України за вих. № 19/50967-25Вих від 19.06.2025 року, до суду надійшли відомості щодо виїзду за кордон або виїзду до окупованої території України, громадянина України - ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Іверське, Олександрівського району Донецької області, та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно наданої інформації, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , у період часу з 13.02.2020 року, неодноразово перетинав кордон у пункті пропуску «Доманове». Востаннє він перетнув кордон у пункті пропуску «Доманове» у напрямку «виїзду» 13.11.2017 року, о 17:32 год., та у напрямку «в`їзду» у пункті пропуску «Доманове» - 13.11.2017 року о 06:06 год. (а.с.51).

03.07.2025 року, на виконання ухвали суду від 18.06.2025 року, надійшла копія спадкової справи № 28/2025, заведеної приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Левочкою М.М., після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку було досліджено судом при ухваленні рішення, оскільки сторони надали заяви про розгляд справи 14 липня 2025 року без їх участі.

Правовідносини, які склалися між сторонами стосуються спадкування за законом.

До правовідносин, які склались між сторонами підлягають застосуванню наступні норми права.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

За вимогами ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК).

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом (ст. 1225 ЦК).

У першу чергу право на спадкування за законом мають, в тому числі - діти та дружина спадкодавця (ч.1 ст. 1261 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією України, законами чи міжнародними договорами, або підставою для їх обмеження.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

У судовому засіданні судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 , після 13.11.2017 року на територію України не в`їжджав (а.с.51), проживав в іншій країні, має посвідку на проживання в Республіці Білорусь, що підтверджує той факт, що він на час відкриття спадщини, після смерті свого батька - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не проживав постійно разом з ним (спадкодавцем) в буд. АДРЕСА_1 . Також, він не подав заяву про прийняття спадщини після смерті свого батька.

Державна реєстрація відповідача за однією адресою із спадкодавцем сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті батька за адресою реєстрації.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 19.05.2021 року (справа № 937/10434/19-ц, провадження № 61-3620 св 21).

На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги представника позивача ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 про встановлення факту не проживання постійно разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1225, 1268, 1269, 1278 ЦК України, та керуючись ст. ст. 2, 13, 77, 81, 128, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги представника позивача ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.

Встановити факт того, що громадянин України ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Іверське, Олександрівського району Донецької області, РНОКПП України НОМЕР_1 , та має вид на проживання іноземного громадянина у Республіці Білорусь, на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не проживав постійно разом з ним (спадкодавцем) у буд. АДРЕСА_1 .

Рішення ухвалено у приміщенні судута проголошено його вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 14 липня 2025 року.

Повний текст рішення складено 15 липня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_8 .

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 Республіки Білорусь, РНОКПП України НОМЕР_1 .

Суддя Олександрівського

районного суду Попович І.А.