Справа № 517/679/25
Провадження № 2-о/517/23/2025
УХВАЛА

23 липня 2025 року с-ще Захарівка

Суддя Захарівського районного суду Одеської області Меєчко О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа: Захарівська селищна рада Роздільнянського району Одеської області,

установив:

21 липня 2025 року до Захарівського районного суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа: Захарівська селищна рада Роздільнянського району Одеської області.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що її слід залишити без руху, з огляду на таке.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Заява про встановлення факту, що має юридичне значення подається до суду у порядку, передбаченому главою 6 розділу ІV ЦПК України та повинна відповідати як загальним вимогам, передбаченим у статтях 175, 177 ЦПК України, так і спеціальним, які передбачені статтями 316 та 318 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно із ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт . До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року справа № 560/17953/21 (п.104) визначено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів. І лише у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження.

З поданої ОСОБА_1 до суду заяви убачається, що з метою виділення в натурі земельної частки на підставі сертифіката та присвоєння їй кадастрового номера, він звернувся до Захарівської селищної ради Одеської області. Однак, селищною радою йому відмовлено з підстави помилки в написанні його імені у сертифікаті.

Отже, з огляду на вказане убачається, що відмова Захарівської селищної ради Одеської області є підставою для звернення особою до суду із відповідною заявою про встановлення факту.

Водночас, подана заява не містить доказу відмови Захарівської селищної ради Одеської області у видачі заявнику відповідного документа, що може слугувати підставою для звернення до суду з відповідною заявою.

За таких обставин, у матеріалах справи відсутні докази того, що в позасудовому порядку заявнику врегулювати питання, що порушуються в даній заяві не вдається за можливе.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Суд зазначає, що ст. 129 Конституції України гарантовано, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом.

Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.

Отже, процесуальні вимоги визначені Законом є рівними для усіх учасників судового процесу, а відтак зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для позивача.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12.07.2007).

При цьому суд наголошує, що при вирішенні питання про відкриття провадження у справі, суд перевіряє виключно позовну заяву на відповідність її вимогам ст.ст. 175, 177, 318 ЦПК України. Суд не надає оцінку достатності або недостатності всіх обставин, наявності або відсутності доказів.

Ураховуючи викладене в сукупності, є законні підстави для залишення вказаної заяви без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260, 261, 318 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа: Захарівська селищна рада Роздільнянського району Одеської області - залишити без руху та надати заявнику строк на усунення недоліків терміном 5 днів з моменту отримання копії ухвали, з урахуванням вимог викладених в ухвалі.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала в частині залишення заяви без руху остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя