Справа № 638/4022/14-ц
Провадження № 6/638/314/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року Шевченківський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді: Хайкіна В.М.,

за участю секретаря: Веремчук Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

27.06.2025 року через підсистему «Електронний суд» приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Юрій Володимирович звернувся до Шевченківського районного суду м. Харкова із поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи ОСОБА_1 , згідно прохальної частини якої просить суд: постановити вмотивоване рішення про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , зокрема квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Подання обґрунтоване тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. перебуває виконавче провадження АСВП №73161918 з примусового виконання виконавчого листа №638/4022/14-ц, виданого 20.06.2017 року Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 на користь КБ «Надра» суми заборгованості за кредитним договором №6/4/2005/840-К/226 від 01.06.2005 року у розмірі 224 429,04 грн. Постанова про відкриття виконавчого провадження від 27.10.2023 року направлена боржнику відповідно до приписів статті 28 Закону України «Про виконавче провадження». На вимогу приватного виконавця, протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження, боржником подати декларацію про доходи та майно, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», декларація не надана. ОСОБА_1 09.06.2025 року не допустила виконавця до квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що є перешкодою для примусового виконання виконавчого документа, про що складено акт приватного виконавця від 09.06.2025 року. Під час виконання вказаного рішення встановлено, що вжиті виконавцем заходи щодо звернення стягнення на кошти та рухоме майно боржника не призвели до очікуваного результату у вигляді повного та фактичного виконання обов`язків боржника за виконавчими документами, у зв`язку з чим виникла необхідність звернутись до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння, з метою пошуку та звернення стягнення на рухоме майно боржника, яке не підлягає державній реєстрації, опису та арешту майна. Також приватний виконавець зазначає, що будучи достовірно обізнаним з наявністю виконавчого провадження, боржник не подав декларацію про доходи та майно, будь-яких причин поважності невиконання законних вимог виконавця не надав. Виконавцем направлені запити до відповідних державних органів, з метою пошуку рухомого майна боржника, на яке відповідно до закону, можливо звернути стягнення. Згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень грошові кошти на рахунках боржника відсутні. Згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ України на запит за боржником транспортні засоби не зареєстровані. Отже, виконавцем вичерпним чином вжиті заходи примусового виконання рішення для задоволення вимог стягувача, шляхом звернення стягнення на кошти та рухоме майно боржника, однак такі заходи не призвели до очікуваного результату.

Приватний виконавець Близнюков Юрій Володимирович просив проводити розгляд подання без його участі. Інші особи не повідомлялись у відповідності до статті 439 ЦПК України.

Суд, перевіривши надані приватним виконавцем докази на обґрунтування подання, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.12.2014 року у справі №638/4022/14-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь «КБ Надра» суму заборгованості за кредитним договором №6/4/2005/840-К/226 від 01.06.2005 року у розмірі 224 429,04 грн.

Рішення набрало законної сили 24.04.2017 року.

20.06.2017 року Дзержинським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист №638/4022/14-ц на виконання зазначеного рішення суду.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.10.2020 року замінено сторону виконавчого провадження з ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс проперті груп».

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кунєвої М.І. від 28.11.2022 року виконавчий документ №638/4022/14-ц, виданий 20.06.2017 року Дзержинським районним судом м. Харкова повернуто на підставі пункту 9 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича від 27.10.2023 року відкрито виконавче провадження №73161918 щодо примусового виконання виконавчого листа №638/4022/14-ц, виданого 20.06.2017 року Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь «КБ Надра» суму заборгованості за кредитним договором №6/4/2005/840-К/226 від 01.06.2005 року у розмірі 224 429,04 грн.

Згідно акту приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича від 09.06.2025 року, АСВП №73161918 встановлено, що виконавця не було надано допуск для проведення виконавчих дій до квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини 1 статті 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Відповідно до частини 1, пункту 1-5 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. 2. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 18 Закону, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до частини 5 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний, зокрема, утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у статті 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Статтею 311 ЦК передбачено право на недоторканність житла. Частинами 1, 2 статті 311 ЦК зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з частиною 1 статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Відповідно до п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Отже, за змістом наведених норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло чи іншого володіння боржника, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець (приватний виконавець) вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Такі правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/41727/19-ц.

Разом із тим, матеріали справи не містять ані доказів того, що боржник була обізнана про наявність відкритого відносно неї виконавчого провадження, ані доказів того, що боржник була обізнана про намір виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту рухомого майна боржника, яке знаходиться в квартирі за вказаною адресою, та умисно створила перешкоди щодо здійснення примусових заходів виконання.

До подання приватним виконавцем додано список №10.06.2025 згрупованих відправлень «Рекомендований лист», із якого вбачається, що на адресу боржника направлено саме подання.

Докази направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження відсутні.

За таких обставин безпідставними є посилання приватного виконавця про те, що боржник є достовірно обізнаний про виконавче провадження.

Матеріали подання не містять доказів фактичного направлення та отримання боржником постанов, листів, вимог приватного виконавця. Приватним виконавцем також не надано доказів повідомлення боржника іншими способами зв`язку (на електронну адресу, за наявними в матеріалах виконавчого провадження номерами телефонів).

Таким чином, приватним виконавцем не надано суду доказів належних, достовірних та достатніх, які би переконливо свідчили про умисний характер невиконання судового рішення боржником.

Крім того, суд критично сприймає акт від 09.06.2025 року, оскільки його складено без участі понятих та інших осіб, по-друге, матеріали подання не містять доказів про обізнаність боржника про намір приватного виконавця намір виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту рухомого майна боржника, яке знаходиться в квартирі за вказаною у поданні адресою.

Також суд звертає увагу та те, що згідно загальнодоступного доступу до Єдиного адресного реєстру АДРЕСА_4 немає, а тому приватний виконавець ставить суд під сумнів, що дійсно останнім було здійснено виїзд за адресою реєстрації боржника.

З урахуванням викладеного, оскільки приватним виконавцем не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів ухилення боржника від виконання рішення суду та перешкоджанню ним у здійсненні виконавчих дій, зокрема відсутність добровільної згоди боржника на проникнення виконавця до свого житла, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про примусове проникнення до житла боржника фізичної особи ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 259-260, 439 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Головуючий суддя: