Єдиний унікальний номер: 379/1005/25
Провадження № 2-о/379/48/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року м. Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Разгуляєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Мовчан М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тараща цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 про встановлення юридичного факту родинних відносин,

УСТАНОВИВ:

У червні 2025 року заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, у якій просила встановити юридичний факт, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зник безвісти в зоні бойових дій 07.12.2022, являється сином заявниці ОСОБА_1 .

Вимоги заяви обґрунтовано наступним.

Заявниця є рідною матір`ю військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Доказом родинних стосунків є копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В свідоцтві про народження мати записано - « ОСОБА_1 ».

Крім того про дане свідчать і інші письмові докази, зокрема: відомість про зареєстрованих у житловому будинку, свідоцтво про укладення шлюбу та сповіщення сім`ї (близьких родичів) зниклого безвісти.

02.03.2022р. ОСОБА_2 був призваний на військову службу на період мобілізації.

7.12.2022р. ОСОБА_2 зник безвісти в зоні бойових дій в районі населеного пункту Берестове Донецької області під час захисту Батьківщини, що підтверджується копією повідомлення про безвісти зниклого від 04.01.2023 №3112.

Після отримання сповіщення про зникнення її сина безвісти, заявниця через ІНФОРМАЦІЯ_4 отримувала виплату грошового забезпечення та додаткову винагороду свого сина до березня 2025. Проте в/ч НОМЕР_2 припинила виплачувати заявниці грошове забезпечення та додаткову винагороду.

29.05.2025 на письмове звернення до Міністерства оборони, заявницею було отримано лист з якого вбачається, що їй необхідно надати коректну інформацію, та підтвердити відповідними витягами ДРАЦС статус батьків зниклого безвісти військовослужбовця солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 для отримання відповідних виплат.

Заявниця звернулись до Таращанського відділу ДРАЦС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУЮ (м. Київ), яке надало роз`яснення, що не має підстав для виправлення прізвища її сина оскільки, помилка виникла при видачі паспорта та вказано прізвище « ОСОБА_3 », а в свідоцтві про народження залишилося прізвище « ОСОБА_4 ». В свою чергу замінити паспорт без сина не можливо тому, заявниці рекомендовано звернутись до суду.

Встановлення юридичного факту заявниці необхідно для уникнення труднощів при зверненні до державних установ. Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2025 справу передано для розгляду судді Разгуляєвій О.В.

Ухвалою суду від 10 червня 2025 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено судове засідання

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання 23.07.2025 не з`явилася, в своїй заяві від 07.07.2025 просила розгляд справи проводити без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. 30.06.2025 в судовому засіданні просила задовольнити її заяву.

Представник заінтересованої особи в/ч НОМЕР_1 Миронова О.Д. в судове засідання не з`явилася, в своїй заяві від 23.07.2025 поданій, через систему «Електронний суд» прохала розгляд справи проводити без її участі, не заперечує проти задоволення заявлених вимог. 30.06.2025 в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заяви.

Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_4 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином. Будь яких заяв та клопотань, пояснень до суду не надав.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши заявницю її представника, представника заінтересованої особи та свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 убачається, що 08.02.1975 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уклали шлюб, після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - « ОСОБА_4 », дружині - « ОСОБА_4 » (а.с.14)

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого повторно 11.01.2023 Таращанським відділом ДРАЦС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУЮ (м. Київ),убачається, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження м. Київ, місце державної реєстрації: Шевченківський відділ ДРАЦС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), про що в книзі реєстрації актів про народження від 13.11.1975 року зроблено актовий запис №3574. Батьками зазначено: батько - ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_1 (а.с.8).

Матеріали справи містять копію паспорту громадянина України серії НОМЕР_5 виданого Ленінградським РУ ГУ МВС України в м. Києві, 19.06.1998 року, на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9).

Згідно копії відомостей про зареєстрованих в житловому приміщенні осіб №195-5-3 від 05.05.2025р., виданого відділом державної реєстрації та адміністрування управління ЦНАП виконкому Таращанської міської ради ВРМ с. Ківшовата ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 з 26.10.2006 року (а.с.16).

Як вбачається з копії «Сповіщення сім`ї (близьких родичів) зниклого безвісти» ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.01.2023 №3/3112 відповідно до якого, солдат в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зник безвісти 07.12.2022 року в районі н.п. Берестове Донецької області (повідомлення з в/ч НОМЕР_1 № 1694 від 10.12.2022) (а.с.12).

Відповідно до копії листа Міністерства оборони України в/ч НОМЕР_2 , який адресований начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що згідно даних повного витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №7 від 15.04.2025 та у актовому записі зареєстрованому в реєстрі за №6 від 31.05.2012 зниклого солдата ОСОБА_2 1975 року народження зазначено, що при народженні він отримав прізвище ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а в облікових документах військової частини та паспорті встановлено неспівпадіння прізвища військовослужбовця « ОСОБА_3 » з відповідними витягами з ДРАЦС де зазначено прізвище « ОСОБА_4 ». Крім того, з даної відповіді від 29.04.2025р. № 10290 вбачається, про відсутність актового запису про шлюб та про народження дітей у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.21).

Згідно копії листа ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.05.2025 № 3/1289, заявниці рекомендовано внести зміни у виявлені неточності в прізвищі безвісти зниклого солдата ОСОБА_2 1975 року народження та після внесених змін звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_1 з уточненим пакетом документів на призначення подальшого грошового забезпечення (а.с.20).

З матеріалів справи вбачається, що заявниця ОСОБА_1 вжила заходів, передбачених ст.18 Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" для розшуку - звернулась до органу Національної поліції з заявою про зникнення особи, за результатами чого було відкрите кримінальне провадження №0000087 від 06.01.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Сама заявниця визнана потерпілою у кримінальному провадженні (а.с.71).

ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вони односельчани із заявницею товаришують. Підтвердила, що ОСОБА_2 є рідним сином заявниці, він часто приїжджав. До заявниці відносився, як до матері.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вони односельчани із заявницею. Підтвердила, що ОСОБА_2 є рідним сином заявниці, називав її матір`ю.

Згідно із ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст.ст. 293, 315 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, тощо. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів,що мають юридичне значення,у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, в необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

Тобто, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

В своїй постанові від 21 червня 2023 року у справі №916/3027/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що покладений на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність передбачає, що висновки суду можуть будуватися на умовиводах про те, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23 серпня 2016 року у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Поняття «родинність» розглядається як родинні зв`язки між людьми, що ґрунтуються на походженні однієї особи від іншої чи кількох осіб від спільного пращура; кровний зв`язок осіб, що походять один від одного чи від спільного пращура. Родинна лінія може бути прямою чи боковою та поділяється на висхідну та низхідну. При прямій лінії родинність ґрунтується на походженні однієї особи від другої.

Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Суд зазначає, що під родинними відносинами слід розуміти кровний зв`язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв`язок між особами, які походять від спільного предка (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо. Розрізняють також ступені родинних відносин, які визначаються кількістю народжень, які відділяють народження одного родича від іншого. Родинні відносини є підставою для виникнення численної групи сімейних правовідносин (наприклад, між батьками і дітьми, братами і сестрами, бабкою, дідом і внуками).

Таким чином, родинні відносини (споріднення) у теорії права - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника).

Сімейний кодекс України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів (стаття 1 Сімейного кодексу України).

Статтею 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Тобто, виходячи з аналізу вказаної норми Сімейного кодексу України, сім`єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, і здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин", близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Відповідно до ч.6 ст.6 вказаного Закону, члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України.

Відповідно до ч. 5 ст. 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до ст. 46 Конституції України визначається, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.6 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачається, що за військовослужбовцями, які вважаються безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Зокрема прав, що передбачені ч.1-4 ст. 6 Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" - право на отримання достовірних відомостей про місцеперебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, обставини її загибелі (смерті), місце поховання (якщо воно відоме), інформацію про хід та результати розшуку в порядку, встановленому цим Законом, право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України, а саме отримання щомісячної грошової допомоги.

Відповідно до п.7 постанови КМУ від 30.11.2016р. №884 виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

Членом сім`ї, що перебуває на утриманні військовослужбовця (пункт 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"), є особа, що перебуває на повному утриманні військовослужбовця або одержує від нього допомогу, яка є для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Це особи, що не мають власних доходів, або особи, пенсія, стипендія чи інший сукупний середньомісячний доход яких не перевищує офіційно встановленої межі малозабезпеченості (до законодавчого визначення прожиткового мінімуму).

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 31 березня 2020 року у справі № 205/4245/17 (провадження № 61-17628св19).

Суд вважає, що надані заявницею докази підтверджують факти за встановленням яких вона звернулася до суду. Встановлення даних фактів заявниці необхідно для оформлення та виплати грошового забезпечення та додаткової винагороди сина заявниці - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зник безвісти 07.12.2022 в зоні бойових дій в районі населеного пункту Берестове Донецької області під час захисту Батьківщини. Іншим способом ніж шляхом звернення до суду заявниця не може встановити факт родинних відносин.

Розбіжність в персональних даних прізвища заявниці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обумовлена допущенням описки посадовими особами органів державної міграційної служби під час оформлення паспорта громадянина України, зокрема персональних даних ОСОБА_2 , у той час як всі інші його анкетні дані, а саме прізвище, імена, дати та місце народження співпадають з тими даними, що зазначені у паспортах, свідоцтвах про народження, інформації у Державному реєстрі актів цивільного стану про народження.

Отже, з урахуванням вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимога заявниці про встановлення юридичного факту родинних відносин є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 81, 263-265, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 про встановлення юридичного факту родинних відносин, задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовець, солдат в/ч НОМЕР_1 , який зник безвісти 07.12.2022 в зоні бойових дій в районі населеного пункту Берестове Донецької області під час захисту Батьківщини, являється сином заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 23.07.2025.

Суддя О.В.Разгуляєва