Справа №443/417/25
Провадження №2/443/417/25
РІШЕННЯ

іменем України

18 липня 2025 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Шальвіра І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громада села Трибоківці в особі Бібрської міської ради Львівського району Львівської області про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, -

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до територіальної громада села Трибоківці в особі Бібрської міської ради Львівського району Львівської області (відповідач), в якій просить визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , право на земельну частку (пай) на території Баковецької сільської ради, площею 1,85 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №2135 від 30.05.1997, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації №181 від 03.04.1997 та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською районною державною адміністрацією по Баковецькій сільській раді за №821.

В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входило право на земельну частку (пай) на території Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, площею 1,85 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №2135 від 30.05.1997. Оскільки заповіту ОСОБА_3 не залишала, то спадкування відбулося за законом. На момент смерті ОСОБА_3 спадкоємцем першої черги спадкування за законом була її дочка ОСОБА_2 , яка проживала разом із матір`ю на час її смерті, не заявляла про відмову від спадщини, а тому фактично прийняла її, вступивши в управління та володіння спадковим майном. Юридично своїх спадкових прав вона не оформила. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла частина житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Також у склад увійшло право на зазначену земельну частку (пай). ОСОБА_2 на випадок своєї смерті залишила заповіт від 14.05.2002 в користь позивачки. Згодом позивачка звернулася в Ходорівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , внаслідок чого нотаріусом заведено спадкову справу №18, а 06.02.2004 їй видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом відносно частини згаданого житлового будинку. 20.03.2025 позивачка звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору з метою одержання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно права на земельну частку (пай), однак постановою нотаріуса її було відмовлено.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання заявлених вимог в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоч повідомлений про дату, час і місце його проведення належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності не подав, право на подання відзиву не скористався.

Заяви, клопотання, подані учасниками справи.

Представником позивача подано заяву про витребування доказів та відкладення розгляду справи (а.с.26), заяву про проведення підготовчого засідання за відсутності його та позивача і призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.50), заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника і підтримання заявлених вимог в повному обсязі (а.с.55).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 24.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.19-20).

Ухвалою підготовчого засідання від 25.04.2025 витребувано документи та оголошено перерву у підготовчому засіданні (а.с.27-28).

Ухвалою підготовчого засідання від 30.05.2025 закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.51).

Ухвалою судового засідання від 18.07.2025 постановлено проводити розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.56).

Позиція суду.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Трибоківці Жидачівського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04.12.2003 (а.с.8).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Бібрської міської ради № 178 від 07.03.2025, ОСОБА_3 на момент своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала та була зареєстрована в с. Трибоківці Жидачівського району Львівської області. Разом з нею до моменту смерті постійно проживала її дочка ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заповіту від ОСОБА_3 у виконкомі Баковецької сільської ради не посвідчувалося. ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 , вступивши в управління та володіння спадковим майном у піврічний термін після її смерті (а.с.9).

За змістом інформаційної довідки зі спадкового реєстру №80223214 після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.10).

За змістом заповіту від 14.05.2002, зареєстрованого у реєстрі за №74, складеного у с.Баківці, ОСОБА_2 заповіла все належне їй майно ОСОБА_1 (а.с.12, 38).

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 20.06.2003 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Трибоківці Жидачівського району Львівської області (а.с.11).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.02.2004, зареєстрованого у реєстрі за №134, спадкоємцем майна ОСОБА_2 є ОСОБА_1 . Спадкове майно, на яке видане свідоцтво складається з частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, розташований на земельній ділянці Баковецької сільської ради, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.13, 46).

Довідкою відділу №5 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері надання земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 20.02.2025 встановлено, що на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 03.04.1997 №181 за ОСОБА_3 зареєстровано право на земельну частку (пай) розміром 1,85 умовних кадастрових гектарів на території Баковецької сільської ради. Сертифікат серії ЛВ №2135 зареєстрований 30.05.1997 за №821 (а.с.14).

Постановою завідувача Жидачівською ДНК від 20.03.2025 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), що є спадковим майном (а.с.16).

Відповідно до матеріалів спадкової справи №18/2004 ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 06.02.2004 та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом 06.02.2004, зареєстроване у реєстрі за №134 (а.с.34-48).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на майно у порядку спадкування за заповітом та перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину.

Норми права, які застосував суд.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Так, згідно з положеннями частин 1, 2 статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Нормою частини 1 статті 534 ЦК УРСР передбачено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР).

Відповідно до частин 1, 2 статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Приписами статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Також, суд застосував норми статті 5, пункту 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України.

Крім цього, суд зважає на роз`яснення, викладені у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування».

Узагальнені обставини, встановлені судом.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що ОСОБА_2 на час відкриття спадщини (день її смерті) належало право на земельну частку (пай), розміром 1,85 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка розташована на території Баковецької сільської ради, яке вона успадкувала після смерті ОСОБА_3 , якій, у свою чергу, це право належало на підставі сертифіката серії ЛВ №2135, зареєстрованого 30.05.1997 за №821.

За життя ОСОБА_2 14.05.2002 зробила особисте розпорядження на випадок своєї смерті, склавши заповіт, яким все належне їй на день смерті майно заповіла ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 звернулася до нотаріуса з метою належного оформлення спадкових прав та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна (частину житлового будинку), однак у видачі відповідного свідоцтва на згадану земельну частку (пай) їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на це спадкове майно.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову.

Суд зауважує, що з огляду на час смерті ОСОБА_2 спадкування відбулося за правилами, встановленими ЦК УРСР. ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем, визначеним у заповіті, та такою, яка придбала спадщину після смерті ОСОБА_2 , фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном у визначений законом строк. Ці обставини повністю підтверджуються безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами, а саме: свідоцтвом про праву на спадщину за заповітом та іншими наявними у справі доказами, які узгоджуються між собою і сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають. Доказів, які б спростовували викладені обставини або породжували обґрунтовані сумніви у їх достовірності, матеріали справи не містять і судом не встановлено.

Наведені обставини дозволяють суду виснувати, що позивач ОСОБА_1 має обґрунтоване право на зазначену земельну частку (пай), яке набула у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право ОСОБА_5 не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим її представник і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю.

На підставі статей 524, 525, 534, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, статті 5 та пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до територіальної громади села Трибоківці в особі Бібрської міської ради Львівського району Львівської області (місцезнаходження: Львівська область, Львівський район, місто Бібрка, вул. Тарнавського, 22, ідентифікаційний код юридичної особи 04056183) про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 на земельну частку (пай) розміром 1,85 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Баковецької сільської ради, згідно з сертифікатом серії ЛВ №2135, зареєстрованого 30.05.1997 за №821, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 03.04.1997 №181.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складення повного судового рішення - 18 липня 2025 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів