ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/3097/25Головуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В.
Провадження № 22-ц/817/752/25 Доповідач - Храпак Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Гірський Б. О., Костів О. З.,

за участі секретаря Дідух М.Є.

без сторін, які належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, цивільну справу № 607/3097/25 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Еталон, інтереси якого представляє адвокат Чугуєнко Дмитро Віталійович, на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 травня 2025 року про закриття провадження, постановлену суддею Ромазаном В.В., у справі за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Еталон до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

у лютому 2024 року ПАТ СК Еталон звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат у порядку регресу, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування у сумі 5880,41 грн.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 травня 2025 року заяву Вишньовського А.В. про закриття провадження у справі задоволено.

Провадження у цивільній справі за позовом ПАТ СК Еталон до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у порядку регресу, закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Зобов`язано Головне Управління Державної казначейської служби України в Тернопільській області/тг м. Тернопіль/ повернути ПАТ СК Еталон судовий збір у сумі 3028 грн, сплачений згідно платіжної інструкції від 14.08.2024 № 1010.

У розподілі інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ СК Еталон - адвокат Чугуєнко Д.В. просить скасувати частково ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 травня 2025 року, а саме в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування апеляційної скарги представник заявника зазначив, що між Адвокатським об`єднанням Діспютс та ПАТ СК Еталон 24 липня 2023 року було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про надання правової допомоги від 28 червня 2023 року.

Відповідно до пункту 7 вказаної Додаткової угоди винагорода (гонорар) виплачується Адвокатському об`єднанню виключно за одночасного виконання наступних умов: суд задовольнив позов та стягнув витрати на професійну правничу допомогу в резолютивній частині рішення або в додатковому рішенні; рішення суду в примусовому або добровільному порядку виконане Боржником; кошти на виконання рішення суду надійшли на рахунок Клієнта.

Тобто, сторони договору узгодили винагороду, плату за досягнутий адвокатом результат, який за своєю суттю є так званим "гонораром успіху", нарахування та сплата якого залежать від настання певної події.

Отже, сторонами передбачено порядок обчислення суми гонорару за роботу Об`єднання з виплатою такої винагороди після досягнення очікуваного результату що являє собою поняття «гонорару успіху».

Особливо важливо підкреслити обставини закриття провадження у справі добровільну сплату відповідачем повної суми страхового відшкодування безпосередньо під час судового розгляду.

Відповідач ігнорував свій обов`язок повернення грошових коштів пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. Лише після початку судового процесу ОСОБА_1 був змушений визнати обґрунтованість вимог та добровільно сплатити всю суму заборгованості.

Підсумовуючи викладене, можна дійти висновку, що суд помилково визнав подані докази недостатніми, фактично заперечивши існування винагороди адвоката, яка виплачується після досягнення очікуваного результату, тобто «гонорару успіху», що прямо суперечить діючій судовій практиці та положенням Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та діюча практика Верховного Суду передбачають можливість заявлення вимог і щодо витрат на професійну правничу допомогу, які тільки мають бути сплачені в майбутньому.

Якщо гонорар адвоката має бути сплачено в майбутньому, зокрема після фактичного виконання рішення суду, очевидно, що подати докази понесення таких витрат, так само як і акт приймання-передачі виконаних робіт під час розгляду справи та протягом 5 днів з моменту ухвалення рішення суду не представляється можливим.

В матеріалах справи № 607/3097/25 міститься достатньо доказів щоб вирішити питання щодо стягнення (розподіл) судових витрат на професійну правничу допомогу.

Відзив на апеляційну скаргу представника ПАТ Страхова компанія Еталон - адвоката Чугуєнка Д.В. до суду апеляційної інстанції не поступав.

09 липня 2025 року представник ПАТ СК Еталон - адвокат Чугуєнко Д.В. подав через систему Електронний суд заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча належним повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення судової повістки на поштову адресу, однак вона повернулась на адресу Тернопільського апеляційного суду як не отримана з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу.

Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши доповідь судді-доповідача, проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що у лютому 2024 року ПАТ СК Еталон звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат у порядку регресу, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування у сумі 5880,41 грн.

При подачі позову було подано клопотання про стягнення (розподіл) судових витрат, у якому ПАТ СК Еталон просили стягнути у їх користь 6000 грн витрат на професійну допомогу. До клопотання було додано: ордер серії АІ № 1812805 від 11 лютого 2025 року; свідоцтво на зайняття адвокатською діяльністю; договір про надання професійної правничої допомоги від 28 червня 2023 року; додаткову угоду № 1 до Договору про надання професійної правничої допомоги від 28 червня 2023 року.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 травня 2025 року заяву Вишньовського А.В. про закриття провадження у справі задоволено.

Провадження у цивільній справі за позовом ПАТ СК Еталон до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у порядку регресу, закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Зобов`язано Головне Управління Державної казначейської служби України в Тернопільській області/тг м. Тернопіль/ повернути ПАТ СК Еталон судовий збір у сумі 3028 грн, сплачений згідно платіжної інструкції від 14.08.2024 № 1010.

У розподілі інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, відмовлено.

Відмовляючи у розподілі витрат пов`язаних із наданням правової допомоги, суд першої інстанції виходив із того, що стороною позивача, з метою підтвердження розміру понесених ним витрат на правову допомогу не надано, як цього вимагає ч. 3 ст. 137 ЦПК України, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що витрати на надання правової допомоги, які він просить стягнути із відповідача понесені ним саме у цій справі, в тому чилі і Акт про надані послуги, як цього вимагає пункт 5.2 договору про надання професійної правничої допомоги від 28.06.2023. Тому суд вважав, що зазначення переліку видів адвокатської допомоги стороною позивача у клопотанні про стягнення (розподіл) судових витрат не свідчить про їх виконання та фактичне надання зазначеним адвокатським об`єднанням у даній справі.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, з огляду на таке.

Згідно із статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначені суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат(встановлення їхньої діяльності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Як вбачається із матеріалів справи, подаючи позовну заяву представник ПАТ СК Еталон - Чугуєнко Д.В. просив стягнути із ОСОБА_1 на користь ПАТ СК Еталон судові витрати, які складаються із витрат на оплату судового збору в сумі 3028 грн та витрат на оплату професійної правничої допомоги у сумі 6000 грн.

До заяви було долучено договір про надання професійної правничої допомоги від 28 червня 2023 року, у пункті 5.2 якого зазначено, що виплата винагороди за цим договором здійснюється клієнтом протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту підписання сторонами акту про надання послуг (Додаток 1 до цього договору) згідно з цим договором. Акт про надання послуг повинен містити дані (по кожному боржникові окремо): ПІБ, дата надходження коштів, суму грошових коштів, що надійшли в погашення заборгованості за звітний місяць, ставку винагороди та підсумкову суму винагороди за звітний місяць (суму авансової винагороди) (а.с. 25).

Також між ПАТ СК Еталон та Адвокатським об`єднанням Діспюте 24 липня 2023 року було укладено додаткову угоду № 1 до Договору про надання професійної правничої допомоги від 28 червня 2023 року. Згідно із п. 7 даної додаткової угоди винагорода (гонорар), вказані в цій додатковій угоді виплачуються адвокатському об`єднанню виключно за одночасного виконання наступних умов: суд задовольнив позов та стягнув витрати на професійну правничу правничу допомогу в резолютивній частині рішення або в додатковому рішенні; рішення суду в примусовому або добровільному порядку виконане боржником; кошти на виконання рішення суду надійшли на рахунок клієнта.

Клієнт сплачує адвокатському об`єднанню винагороду (гонорар) за надання професійної правничої допомоги одночасно із виплатою винагороди, відповідно до пункту 5.2 Основного договору.

Пунктом 11 Додаткового угоди № 1 передбачено, що всі інші умови договору залишаються незмінними і сторони підтверджують по них свої зобов`язання.

Проте позивачем на виконання вимог пункту 5.2 договору про надання професійної правничої допомоги від 28 червня 2023 року не подано суду акту про надані послуги, а також не подані належні та допустимі докази, які б підтверджували, що витрати на надання правової допомоги, які позивач просить стягнути з відповідача, понесені ним саме у цій справі.

Не заслуговують на увагу посилання представника заявника на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні вимог щодо витрат на професійну правничу допомогу, незважаючи на той факт, що сторони у договорі про надання правової допомоги домовились про порядок сплати гонорару у фіксованому розмірі після настання визначених подій, що відповідає такій формі обчислення гонорару.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) викладено висновок наступного змісту: «Гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Тому подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат».

Колегія суддів вважає, що пунктом 5.2 Договору про надання професійної правничої допомоги від 28 червня 2023 року сторони погодили, що за результатами надання правничої (юридичної) допомоги підписується Акт про надання послуг.

Наявні у справі матеріали не дають змогу встановити склад робіт, наданих послуг адвокатом, їхню вартість, що унеможливлює здійснити розподіл судових витрат з урахуванням критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, обсягу наданих послуг та виконаних адвокатом робіт у даній справі при її розгляді у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи наведене, ключовим є належне підтвердження обсягу виконаних робіт, вартості послуг та наявність зобов`язання зі сторони клієнта здійснити оплату, що може бути встановлено, зокрема, на підставі договору про надання правничої допомоги та акта приймання-передачі виконаних робіт.

Отже, доводи, викладені представником заявника в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції в оскаржуваній частині не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Еталон, інтереси якого представляє адвокат Чугуєнко Дмитро Віталійович, слід залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 травня 2025 року залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Враховуючи, що апеляційним судом ухвала суду залишена без змін тому відсутні підстави для проведення розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Еталон, інтереси якого представляє адвокат Чугуєнко Дмитро Віталійович, залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 14 липня 2025 року.

Головуюча Н.М. Храпак

Судді: Б.О. Гірський

О.З. Костів