КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА

Справа № 488/633/25
Провадження № 2/488/962/25
РІШЕННЯ

Іменем України

14.07.2025 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Чернявська Я.А., розглянувши цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програму Миколаївській області, Корабельного відділу ДВС м. Миколаєва Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

17.02.2025 р. позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програму Миколаївській області, Корабельного відділу ДВС м. Миколаєва Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про звільнення майна з-під арешту, в якому просила скасувати обтяження (арешт) № 3469670 накладений на квартиру АДРЕСА_1 , накладений постановою № АА166150 від 15.08.2003 року Державною виконавчою службою Корабельного району, державним виконавцем Степановою Л.А. (архівний номер: 2979986NIKOLAEV5, архівна дата:13.10.2003, дата виникнення:13.10.2003, № реєстра: , внут. № 1901F52E2BF436322743).

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що вона, ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу №4753 нерухомого майна, посвідченого на Товарній Біржі Нерухомість - Південь від 02.11.2001 року, зареєстрованого в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю № 4753, придбала квартиру АДРЕСА_1 , у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Право власності на квартиру було зареєстровано за позивачкою в Миколаївському КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 12.02.2002 року за р. № 6783.

В подальшому, рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 19.09.2019 року договір купівлі-продажу № 4753 нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_1 , з однієї сторони, та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з другої сторони, посвідченого на Товарній Біржі Нерухомість - Південь 02.11.2001 року, зареєстрованого в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю № 4753, зареєстрованого в Миколаївському КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 12.02.2002 року за р. № 6783, було визнано дійсним.

Наразі позивачка вирішила продати належну їй квартиру АДРЕСА_1 . Однак під час оформлення угоди приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Козленок С.І. усно повідомив їй про наявність арешту на зазначену квартиру.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 413046068 від 13.02.2025 року, на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано арешт (архівний запис) за реєстраційним номером 3469670. Арешт накладено 17.07.2006 року на підставі постанови державного виконавця Корабельного ВДВС м. Миколаєва Степанової Л.А. від 15.08.2003 року щодо боржника ОСОБА_2 .

Однак зазначена квартира була відчужена ОСОБА_2 ще 02.11.2001 року за договором купівлі-продажу № 4753 на користь позивачки, що підтверджується відповідною реєстрацією права власності 12.02.2002 року.

Таким чином, арешт накладено на майно, яке вже не належало боржнику, що свідчить про порушення прав законного власника.

У зверненні до Корабельного ВДВС листом від 14.02.2025 р. позивачка отримала відповідь, що виконавчі провадження щодо постанови АА166150 від 15.08.2003 р. в АСВП не числяться. При цьому інше провадження № 60718127 щодо того ж боржника було відкрито лише 27.11.2019 р. та на цей час завершено.

Отже, обтяження у вигляді арешту незаконно обмежує право позивачки розпорядженням належною їй квартирою, що є підставою для звернення до суду з вимогою про зняття арешту.

Ухвалою суду від 19.02.2025 р. провадження по зазначеній справі було відкрито та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Одночасно запропоновано відповідачам у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Корабельного районного суду міста Миколаєва відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам.

В судове засідання, призначене на 12.06.2025 року сторони не з`явилися.

Позивачка ОСОБА_1 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, були належним чином та своєчасно повідомлені про час та місце судового засідання, будь яких заяв від них не надходило, причина їх неявки суду не відома.

Представник відповідача - Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програму Миколаївській області в судове засідання не з`явився, надав письмові пояснення, які долучені до матеріалів справи.

Представник третьої особи - Корабельний ВДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, причини його неявки невідомі, надав до суду письмові пояснення.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

З огляду на вказане, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін по справі.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивачка, ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 4753 від 02.11.2001 року, посвідченого на Товарній біржі «Нерухомість Південь» та зареєстрованого у журналі реєстрації біржових угод за тим же номером, набула у власність квартиру АДРЕСА_1 від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.11).

Право власності на вказану квартиру зареєстровано за позивачкою у Миколаївському КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 12.02.2002 року за реєстраційним № 6783 (а.с.12)

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 19.09.2019 року зазначений договір купівлі-продажу визнано дійсним, що свідчить про легітимність набуття позивачкою права власності (а.с.13-14).

Водночас, згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 413046068 від 13.02.2025 року, на вказану квартиру зареєстровано обтяження у вигляді арешту за реєстраційним № 3469670, який накладено постановою державного виконавця Корабельного ВДВС м. Миколаєва Степанової Л.А. від 15.08.2003 року (а.с.15).

Однак на момент винесення цієї постанови квартира вже не належала боржнику ОСОБА_2 , а перебувала у власності позивачки. Тобто арешт накладено на майно, яке на той час юридично не належало особі-боржнику, що є порушенням вимог чинного законодавства.

Згідно з відповіддю Корабельного ВДВС у місті Миколаєві від 14.02.2025 року, у автоматизованій системі виконавчого провадження відсутні активні виконавчі провадження щодо постанови АА166150 від 15.08.2003 року. Також провадження № 60718127, що було відкрито щодо того ж боржника у 2019 році, наразі завершено (а.с.16).

Так, згідно з частиною четвертою статті 59 Закону України Про виконавче провадження підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (частина п`ята статті 59 Закону України Про виконавче провадження).

Норми Закону України Про виконавче провадження не передбачають здійснення державним (приватним) виконавцем будь-яких виконавчих дій після завершення виконавчого провадження, у тому числі й після знищення за строками зберігання.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В пункті 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Звежинський проти Польщі» (заява № 34049/96) суд повторює, що позбавлення майна, у значенні цього речення, може бути виправданим, лише якщо воно відбувається в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом. Крім того, будь-яке втручання у право власності має відповідати критерію пропорційності. Суд нагадує, що під час втручання необхідно дотримуватися «справедливої рівноваги» між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основних прав людини (рішення у справі «Pressos Compania Naviera S.» та інші проти Бельгії» від 20 листопада 1995 року, серія A, № 332, с. 23, п. 38). Цю рівновагу буде порушено, якщо людині доведеться нести надто специфічний або надмірний тягар (рішення у справі Спорронга і Льонрота).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 2011 року у справі «Серков проти України» (пункти 42-44) зазначив, що національне законодавство має відповідати вимозі «якості» закону, щоб воно було доступним для заінтересованих осіб, чітким і передбачуваним у застосуванні. Якщо норма закону або іншого нормативного акта, виданого на основі закону, дозволяють неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків платників податків і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Будь-яке втручання органу влади у безперешкодне володіння майном повинно бути «законним», позбавлення майна можливе лише «на умовах, передбачених законом (Рішення ЄСПЛ від 06 листопада 2008 року у справі «Ісмаїлов проти Росії»).

Згідно з статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до частини першої статті 321 ЦПК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи бути обмеженим у його здійсненні.

Згідно з статтею 391 ЦПК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Наявність зареєстрованого обтяження на майно, що належить позивачці порушує право позивачки на реалізацію своїх майнових прав, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном, підстави для продовження обтяження на майно відсутні. Тому право позивачці підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб.

На підставі викладеного, аналізуючи досліджені докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову, що є наслідком його задоволення в повному обсязі.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Керуючись статтями 258-259, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програму Миколаївській області, Корабельного відділу ДВС м. Миколаєва Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.

Скасувати обтяження (арешт) № 3469670 накладений на квартиру АДРЕСА_1 , постановою № АА166150 від 15.08.2003 року Державною виконавчою службою Корабельного району, державним виконавцем Степановою Л.А. (архівний номер: 2979986NIKOLAEV5, архівна дата:13.10.2003, дата виникнення:13.10.2003, № реєстра: , внут. № 1901F52E2BF436322743).

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони у справі:

Позивач ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт: серія НОМЕР_2 , виданий Корабельним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області,адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 : ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт: НОМЕР_3 , виданий Корабельним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 : ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт: НОМЕР_4 , виданий Корабельним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Миколаївській області : адреса: 54025, Україна, Миколаївська обл.,

місто Миколаїв, проспект Героїв України , будинок, 1А, код ЄДРПОУ: 4085082.

Третя особа: Корабельний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса); , адреса: 54052, м. Миколаїв, вул. Океанівська, 1-А.

Суддя Я.А. Чернявська