Справа № 189/117/24
РІШЕННЯ

Іменем України

16.07.2025 року сел. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Лукінової К.С.

при секретарі Копиці С.І.,

за участю: представника позивача адвоката Єланського О.Г.,

представника відповідача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

третьої особи: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним та поділ спільного сумісного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачки ОСОБА_4 ОСОБА_6 звернувся до Покровського районного суду Дніпропетровської області з позовом про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним та поділ спільного сумісного майна подружжя, який обґрунтовано наступним. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 16.02.2010 року по 15.09.2023 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2023 року шлюб між сторонами розірвано. 03.11.2023 року позивачкою укладено інший шлюб із ОСОБА_8 . Проживаючи з відповідачем ОСОБА_5 однією сім`єю, сторони мали спільний бюджет, вели спільне господарство і на спільні кошти придбали легковий автомобіль LADA XRAY, 2021 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу - НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , вартість якого на дату звернення з позовом до суду становить 363 140 (триста шістдесят три тисячі сто сорок) гривень 35 коп. На теперішній час згоди про поділ спільного майна позивачка та відповідач не досягли. Більш того, відповідач ОСОБА_5 , після того як припинили спільне проживання однією сім`єю та ведення спільного господарства (у лютому 2023 року), 20.06.2023 року без згоди позивачки, з метою уникнення розподілу спільного сумісного майна подружжя, згоди здійснив відчуження (продаж) автомобіля LADA XRAY, 2021 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_3 , своїй матері ОСОБА_2 , а вже потім 12.07.2023 року подав до Покровського районного суду Дніпропетровської області позовну заяву про розірвання шлюбу. У даному випадку, на час продажу відповідачем ОСОБА_5 спірного рухомого майна - автомобіля LADA XRAY, 2021 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу - НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_3 - 20.06.2023 року, сторони проживали окремо і не вели спільного господарства з лютого 2023 року (обставина, встановлена рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 15.09.2023 року у справі № 189/2407/23, рішення суду набрало законної сили 17.10.2023 року), зі сторони позивачки не надавалась письмова згода на відчуження спільного майна та використання виручених від його реалізації коштів в інтересах сім`ї. Таким чином, ОСОБА_5 розпорядився транспортним засобом, що є спільною сумісною власністю подружжя на власний розсуд, за відсутності письмової згоди позивача ОСОБА_9 , а тому наявні підстави для визнання такого правочину недійсним, із залишенням транспортного засобу у власності відповідача ОСОБА_5 , а з нього на користь ОСОБА_10 у порядку поділу майна підлягає стягненню грошова компенсація ринкової вартості 1/2 частки спірного транспортного засобу. Отже, визначаючи розмір грошової компенсації 1/2 вартості спірного транспортного засобу, необхідно виходити з того, що оскільки відповідач розпорядився автомобілем за відсутності згоди другого з подружжя, у зв?язку з чим, неможливо визначити його дійсну ринкову вартість, розмір грошової компенсації за належну позивачу частку у майні, підлягає визначенню, виходячи з дійсної (ринкової) вартості подібного транспортного засобу марки LADA XRAY, 2021 року випуску, що складає за даними сайту продажу транспортних засобів RST.UA - 9500$ (дев?ять тисяч п?ятсот доларів США), що у перерахунку на офіційний курс національної валюти - гривні до долара США станом на дату подачі позову 10.01.2024 року становить 363 140 (триста шістдесят три тисячі сто сорок) гривень 35 коп. Таким чином, розмір грошової компенсації ринкової вартості 1/2 частки автомобіля LADA XRAY, 2021 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу - НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_3 становить 181 570 (сто вісімдесят одна тисяча п?ятсот сімдесят) гривень 18 коп. В зв`язку з чим, позивач просить визнати недійсним договір купівлі-продажу легкового автомобіля LADA XRAY, 2021 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу - НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , укладений 20.06.2023 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 ; Легковий автомобіль LADA XRAY, 2021 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу - НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_3 - залишити у власності ОСОБА_5 ; стягнути із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН - НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН - НОМЕР_5 , грошову компенсацію ринкової вартості 1/2 частки легкового автомобіля LADA XRAY, 2021 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу - НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , що становить 181 570,18 грн.; стягнути з ОСОБА_5 , на користь ОСОБА_4 судові витрати по справі. Представником відповідачки ОСОБА_2 адвокатом Лащенко В.А. подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про визнання договору купівлі- продажу автомобіля недійсним та поділ сумісного майна подружжя, зазначивши, що в своїй позовній заяві позивачка однією з вимог ставить питання щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу легкового автомобіля - Lada XRAY, 2021 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу - НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , укладений 20.06.2023 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 та залишення його у власності ОСОБА_5 . Далі позивачка просить суд стягнути з ОСОБА_5 на її користь грошову компенсацію ринкової вартості частки вказаного спірного автомобіля, що становить 181 570,18 грн. Тобто, в даному випадку позивачка просить суд стягнути грошову компенсацію за вказаний автомобіль, а тому визнання договору купівлі-продажу та перереєстрація автомобіля на попереднього власника - ОСОБА_5 не є обґрунтованою та необхідною в даному випадку. Вважає, що вимоги позивачки про грошову компенсацію вартості частки спірного автомобіля не відповідають дійсності і обставинам придбання даного авто. Так, ОСОБА_2 повідомляє суд, що вказаний автомобіль був придбаний за її кошти та кошти чоловіка - ОСОБА_3 . Придбання та оплату за автомобіль - 04.10.2022 року здійснював ОСОБА_5 , на кошти які йому передав у борг його батько - ОСОБА_3 , що підтверджується відповідною розпискою. Згідно розписки від 03.10.2022 року кошти в сумі 350 000 грн. на придбання спірного автомобіля були отримані ОСОБА_5 в борг строком на 3 роки у ОСОБА_3 . Тобто, спірний автомобіль було придбано ОСОБА_5 за кошти, отримані в борг, а тому позивачка не приймала участі у придбанні майна. Автомобіль було придбано для ОСОБА_5 за кошти батьків, оскільки ні позивачка, ні ОСОБА_5 офіційно не були працевлаштовані, не мали постійного заробітку, та заробляли незначні кошти, їх сім?я, в тому числі і позивачка, не мали можливості придбати спірне майно. Вважає, що спірний автомобіль LADA XRAY, 2021 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу - НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_3 було придбано 04.10.2022 року під час шлюбу, але за кошти, які ОСОБА_5 отримав в борг. В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_4 ОСОБА_6 позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. В судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_2 ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з викладених у відзиві підстав. Разом з тим, зазначив, що кошти, за які було придбано автомобіль, були власністю відповідача. Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні просила в позові відмовити. Третя особа ОСОБА_3 просив в позові відмовити. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, суд дійшов наступного висновку. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя (ст.36 СК України), а майно, набуте ними за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.368 ЦК України). Отже, інститут шлюбу передбачає виникнення між подружжям тісного взаємозв`язку, а законодавцем встановлена презумпція спільності інтересів подружжя і сім`ї. За правилом ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Виникнення режиму спільної сумісної власності подружжя на все придбане за час шлюбу майно презюмується, доки інший з подружжя не довів іншого. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, і у разі його поділу їх частки є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ст.ст. 63, 70 СК України, ст.372 ЦК України). Судом встановлено, що з 16.02.2010 року що відповідач ОСОБА_5 та позивачка ОСОБА_7 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області 15.09.2023 року. Рішення набрало законної сили 17.10.2023 року. Як вбачається з рішення суду, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з лютого 2023 року (а.с. 6-7). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 , позивачка 03.11.2023 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_11 (а.с.11). Як вбачається з матеріалів справи, а саме копії договору купівлі-продажу 1242/2023/3888613 від 20.06.2023 року, продавець ОСОБА_5 передав у власність покупцеві ОСОБА_2 . ТЗ марки LADA XRAY, 2021 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу - НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_3 , згідно п.3 договору: ціна транспортного засобу складає (п`ять тисяч п`ятсот гривень) (а.с. 43). Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_7 , ОСОБА_2 з 20.06.2023 року є власницею транспортного засобу LADA XRAY, 2021 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу - НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_3 (а.с.8).

За даними сайту продажу транспортних засобів RST.UA вартість подібного вище зазначеного транспортного засобу складає 9500$ (дев?ять тисяч п?ятсот доларів США), що у перерахунку на офіційний курс національної валюти - гривні до долара США станом на дату подачі позову становить 363 140 (триста шістдесят три тисячі сто сорок) гривень 35 коп. (а.с. 9-10). Крім того, в матеріалах справи наявна копія розписки, що надана представником відповідачів, згідно якої 03.10.2022 року ОСОБА_5 в присутності ОСОБА_12 та ОСОБА_13 отримав від ОСОБА_3 кошти в борг в сумі 350 тисяч грн. (триста п`ятдесят тисяч гривень), що в еквіваленті 9000 (дев`ять тисяч) доларів США, длчя придбання автомобіля марки LADA XRAY (а.с. 62). Згідно копії довідки про доходи № 86 від 31.01.2024 року, що надана АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» ОСОБА_3 , загальна сума доходу за період з лютого 2016 року по грудень 2022 року за винятком податків становить 892091,75 грн. (а.с. 63-64). Згідно копії довідок № 84, №85 від 31.01.2024 року, що надано АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» ОСОБА_3 , середньомісячна заробітна плата складає 4908,31 грн. (а.с.65), середньомісячна заробітна плата складає 5007,73 грн. (а.с.66). Разом з тим, згідно копії висновку експерта №22/04/24 від 29.04.2024 року за результатами транспортно-товарознавчого дослідження з визначення ринкової вартості КТЗ за заявою гр. ОСОБА_2 , ринкова вартість легкового автомобіля LADA XRAY, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 , станом на дату проведення огляду 22 квітня 2024 року, складає 293 393 грн. 10 коп. (а.с.84-88). Крім того, на виконання ухвали Покровського районного суду Дніпропетровської області від 08.04.2025 року про витребування доказів, Автосервісною філією «Павлоград-Авто» Приватного Акціонерного Товариства «Дніпропетровськ Авто» було надано до суду копію договору № 114163-Y00329 купівлі-продажу автомобіля на умовах 100% передоплати від 3 жовтня 2022 року, копію акту № zk25322368 передачі-прийняття автомобіля від 04.10.2022 року та копію акту огляду реалізованого транспортного засобу № 7512/22000035 від 04.10.2022 року. Згідно п.2.1 якого на дату підписання цього договору ціна автомобіля LADA XRAY(VIN) НОМЕР_1 є 348670 грн. 00 коп. з урахуванням ПДВ 58111 грн. 67 коп. (а.с.168-177). За змістом ст.41 Конституції України, ст.319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і таке використання не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом (ст.71 СК). Тобто, суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч.ч.1,2 ст.71 СК), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч.2 ст.364 ЦК). Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ст.183 ЦК України). Вартість майна, що підлягає поділу, потрібно визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (дрібним побутовим є такий правочин, який задовольняє побутові потреби особи, відповідає її фізичному, духовному чи соціальному розвитку та стосується предмета, який має невисоку вартість). Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена (ст.65 СК). Норми ч.3 ст.65 СК України передбачають надання згоди іншого з подружжя на відчуження цінної речі у письмовому вигляді, тому наявність такої згоди може бути доведене лише письмовими доказами. Відповідно до ст.369 ЦК України правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень. Розірвання шлюбу не тягне за собою зміну правового статусу майна подружжя. Таке майно залишається їх спільною сумісною власністю. Тобто, лише після вирішення питання про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю, виділення конкретних часток кожному зі співвласників, таке майно набуває статусу спільної часткової власності чи особистої приватної власності. Відчуження спільного майна відбувається за згодою співвласників, а відчуження частки лише за її наявності (після зміни правового режиму спільного майна подружжя зі спільної сумісної на спільну часткову). В такому разі співвласник вправі самостійно розпорядитися своєю часткою, але з додержанням вимог ст.362 ЦК про переважно право купівлі частки (якщо відчуження частки відбувається на підставі договору купівлі-продажу). Якщо об`єкт належить на праві спільної сумісної власності кільком особам, то право власності кожного із співвласників у спільній сумісній власності поширюється на весь об`єкт, відтак передати у власність можна лише об`єкт в цілому. Відсутність згоди іншого зі співвласників (другого з подружжя) на укладення договору купівлі-продажу позбавляє співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень на укладення договору про розпорядження спільним майном. Укладення такого договору свідчить про порушення його форми і відповідно до ч.4 ст.369, ст.215 ЦК надає іншому зі співвласників (другому з подружжя) право оскаржити договір з підстав його недійсності. При цьому закон не пов`язує наявність чи відсутність згоди усіх співвласників на укладення договору ні з добросовісністю того з подружжя, який уклав договір щодо спільного майна, ні третьої особи - контрагента за таким договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ст.12 ЦПК України), який забезпечує повнотудослідження обставинсправи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним ніж протилежний. Згідно із ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, які розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована, й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування вказаної презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Обов`язок доказування власної правової позиції не може полягати лише у спростуванні протилежною стороною доводів іншої сторони, а насамперед полягає у доведенні стороною власної правової позиції. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною 1 та 2 статті 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Такими об`єктами є: заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Частиною 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з частинами першою, третьою статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Як зазначено у ч.1 ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, спірне рухоме майно, а саме: легковий автомобіль LADA XRAY, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 , був придбаний відповідачем ОСОБА_5 03.10.2022 року, тобто у період, коли сторони перебували у шлюбі, оскільки шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_14 було розірвано 15 вересня 2023 року, а тому він є спільною сумісною власністю колишнього подружжя та підлягає поділу між ними у рівних частках. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України). Відповідно до висновків, зроблених у постанові Верховного Суду від 25.05.2020 р.по справі № 347/955/16 судом зроблено висновок, що під час розгляду судом справ про поділ майна подружжя, суд має виходити з інтересів кожного з подружжя, отже у разі поділу неподільної річі як автомобіль, суд зобов`язаниий прислухатись до кожного учасника справи, і уразі якщо один із колишнього подружжя користується зазначеним автомобілем, інший з подружжя має право на отримання справедливої компенсації. Так, позивач у своєму позові просить визнати недійсним договору купівлі-продажу легкового автомобіля LADA XRAY, 2021 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу - НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , укладений 20.06.2023 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 та даний автомобіль залишити у власності ОСОБА_5 .. Однак, згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За правилом частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (частина друга статті 215 ЦК України). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (частина третя статті 215 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 369 ЦК України та частини другої статті 65 СК України при укладенні одним з подружжя договору щодо розпорядження спільним майном вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Як зазначено в п.30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК України. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Оскільки, спірний автомобіль відчужений відповідачем під час перебування з позивачкою у зареєстрованому шлюбі, з нього підлягала б стягненню на користь позивачки половина вартості автомобіля без визнання договору купівлі-продажу недійним. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У пунктах 98, 99 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2024 року у справі № 523/14489/15-ц (провадження № 14-22цс20) вказано, що: «Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, сформульованого у її постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17, про те, що «закон не пов`язує наявність чи відсутність згоди усіх співвласників на укладення договору ні з добросовісністю того з подружжя, який уклав договір щодо спільного майна, ні третьої особи - контрагента за таким договором і не ставить питання оскарження договору в залежність від добросовісності сторін договору». Такий відступ відбувся у постанові від 29 червня 2021 року у справі № 916/2813/18. Зазначила, що можливість визнання недійсним договору стосовно розпорядження майном, яке перебуває у спільній власності, залежить від встановлення недобросовісності третьої особи - контрагента за таким договором (пункт 8.67 постанови). Розвиваючи висновок, сформульований у постанові від 29 червня 2021 року у справі № 916/2813/18, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 вересня 2022 року у справі № 125/2157/19 вказала, що презумпція розпорядження спільним майном одним із подружжя за згодою другого з подружжя встановлена саме на користь добросовісного набувача прав на таке майно. Тому укладення одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо суд встановить, що третя особа (контрагент за таким договором) діяла недобросовісно, зокрема знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності і що той із подружжя, хто укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя (пункт 96)». У постанові Великої ПалатиВерховного Судувід 22 вересня 2022 року у справі №125/2157/19 (провадження№ 14-40цс21) вказано, що «відсутність згоди одного зі співвласників (колишнього подружжя) на розпорядження нерухомим майном може бути підставою визнання правочину, укладеного іншим співвласником щодо розпорядження спільним майном, недійсним, і такий спосіб захисту порушеного права власності одного з подружжя може бути ефективним у випадку заявлення позивачем позовної вимоги про застосування наслідків недійсності правочину. Вирішуючи питання ефективності способу захисту порушеного права шляхом пред`явлення позовних вимог про визнання договору недійсним, Велика Палата Верховного Суду виснує, що пред`явлення позову стороною договору або іншою особою (зацікавленою особою) про визнання недійсним договору є ефективним способом захисту порушеного права у разі, якщо такий позов заявлений з метою повернення одному з подружжя, чиї права порушено, майнових прав та/або частки в спільному майні подружжя, у тому числі шляхом визнання прав на частку, та/або одночасного виділення частки в порядку поділу майна подружжя або встановлення порядку користування цим майном тощо. При цьому, підлягає встановленню добросовісність, насамперед, набувача за таким договором (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі №916/2813/18 (пункт 8.67)). В іншому випадку, у разі якщо сторона договору або інша особа (зацікавлена особа) хоче отримати еквівалент вартості майна, яке було відчужено без її згоди, вона має право подати позов про стягнення компенсації в розмірі частки відчуженого спільного майна, що є ефективним способом захисту без визнання правочину недійсним та застосування реституції. У цьому випадку важливим є встановлення на час вирішення спору ринкової вартості спільного майна, яке було відчужено, а у разі неможливості визначення такої вартості саме цього майна - ринкової вартості майна, подібного за якостями (технічними характеристиками) до відчуженого. Велика Палата Верховного Суду вказує, що не є ефективним способом захисту позов про визнання договору недійсним у разі, якщо особа має на меті отримати лише еквівалент вартості своєї частки у спільному майні, оскільки такий спосіб захисту не захищає та не відновлює в результаті її порушене право в той спосіб, який вона обрала». Отже, при вирішенні даних позовних вимог суд зазначає, що позивачка заявила вимогу про недійсність оспореного договору купівлі-продажу, тоді як ефективним способом захисту у її випадку є стягнення компенсації в розмірі частки відчуженого спільного майна. За такого, вимоги позову у цій частині задоволенню не підлягають. Щодо твердження представника відповідача про те, що автомобіль придбаний за кошти, які ОСОБА_5 отримав внаслідок того, що позичив їх в третьої особи ОСОБА_3 , суд зазначає наступне. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК). Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Що стосується премії, нагороди, одержаних за особисті заслуги, суд може визнати за другим з подружжя право на їх частку, якщо буде встановлено, що він своїми діями сприяв її одержанню. Відтак, гроші, отримані в рамках договору позики, оформленого розпискою, можуть вважатися спільною сумісною власністю подружжя, якщо вони були отримані за час шлюбу і витрачені на спільні потреби сім`ї. В даному випадку суд звертає увагу на те, що придбаний за час перебування сторін в шлюбі автомобіль слід вважати таким, що придбаний на спільні потреби сім`ї, оскільки доказів протилежного стороною відповідача не надано. Більше того, очевидним є висновок про те, що в сім`ї, автомобіль був їх необхідною складовою частиною першочергових потреб. Суд встановив, що позивачка ОСОБА_4 не погоджувала ОСОБА_5 продаж спірного автомобіля ОСОБА_2 . Водночас, згідно правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 03.05.2018 року у справі № 755/20923/14-ц (провадження № 61-10442св18), за відсутності згоди позивача на відчуження спірного автомобіля він має право на відповідну компенсацію вартості відчуженого майна. Вирішуючи питання про те, яким має бути розмір стягнення грошової компенсації, суд виходить із того, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Беручи до уваги висновок експерта №22/04/24 від 29.04.2024 року за результатами транспортно-товарознавчого дослідження з визначення ринкової вартості КТЗ, відповідно до якого ринкова вартість легкового автомобіля LADA XRAY, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 , станом на дату проведення огляду 22 квітня 2024 року, складає 293 393 грн. 10 коп. Згідно із ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. За змістом ч.2 та ч.3ст.102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмету доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасників справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Відповідно до вимог ч.7ст.102ЦПК України у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений про кримінальну відповідальність, за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Згідно з ч. 5 ст.106 ЦПК України у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Враховуючи вище викладене, а також те, що автомобіль, придбаний під час шлюбу, є неподільною річчю, суд дійшов висновку, що з метою ефективного захисту прав позивачки, в порядку поділу майна подружжя, беручи до уваги зроблений експертом висновок щодо вартості вказаного автомобіля, належить стягнути з відповідача на користь позивачки грошову компенсацію за 1/2 частину автомобіля марки LADA XRAY, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 , а саме 146 696,55 грн. Стягнення на користь позивачки компенсації за її частку у праві спільної сумісної власності на майно подружжя не становитиме для відповідача надмірний тягар, не суперечитиме принципу пропорційності та не порушуватиме баланс приватних інтересів. За такого, вимоги позову у цій частині підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача ОСОБА_5 належить стягнути судовий збір у зв`язку з частковим задоволенням позову в розмірі 1466,96 грн., та при поданні заяви про вжиття заходів забезпечення позову в сумі 605,60 грн. Враховуючи наведене та на підставі ст.ст. 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним та поділ спільного сумісного майна подружжя - задовольнити частково. Стягнути із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН - НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН - НОМЕР_5 , грошову компенсацію ринкової вартості 1/2 частки легкового автомобіля LADA XRAY, 2021 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу - НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , що становить 146 696,55 грн. (сто сорок шість тисяч шістсот дев`яносно шість гривень п`ятдесят п`ять копійок). Стягнути із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН - НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_5 судовий збір в розмірі 1466,96 грн. (одна тисяча чотириста шістдесят шість гривень дев`яносто шість копійок) та судовий збір в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок). Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду по справі № 189/117/24 від 17.01.2024 року шляхом зняття арешту на легковий автомобіль LADA XRAY, 2021 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В решті позовних вимог - відмовити. Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного

провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: К.С. Лукінова

16.07.2025