УХВАЛА

22 липня 2025 року

м. Київ

справа № 2-4176/11

провадження № 61-9123ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 11 грудня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 17 червня 2025 року (повний текст постанови складено 19 червня 2025 року) у справі за заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», боржники - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про поновлення пропущених строків для пред`явлення виконавчих листів до виконання у справі №2-4176/11,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 11 грудня 2024 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 17 червня 2025 року, заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задоволено. Визнано поважними причини пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів № 2-4176/11, виданих 10 листопада 2014 року Київським районним судом м. Одеси.

Поновлено строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів № 2-4176/11, виданих 10 листопада 2014 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором № 1526/299 від 04 вересня 2007 року у розмірі 14 039,02 доларів США та 5 867,21 грн, а також витрат по сплаті судового збору в сумі з кожного по 850 грн та витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи з кожного по 60 грн. 00 коп.

ОСОБА_1 16 липня 2025 року через підсистему «Електронний Суд» подала до Верховного Суду касаційну скаргу, через представника ОСОБА_2 , на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 11 грудня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 17 червня 2025 року. Посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та ухвали нове рішення, яким у задовленні заяви відмовити.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскарження ухвали щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання передбачено пунктом 24 частини першої статті 353 ЦПК України.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки оскаржена ухвала Київського районного суду міста Одеси від 11 грудня 2024 року та постанова Одеського апеляційного суду від 17 червня 2025 року щодо поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання не підлягає касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 11 грудня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 17 червня 2025 року (повний текст постанови складено 19 червня 2025 року) у справі за заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», боржники - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про поновлення пропущених строків для пред`явлення виконавчих листів до виконання у справі №2-4176/11.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат