Справа № 175/4353/24
Провадження № 2/175/711/24
РІШЕНН Я

Іменем України

"14" липня 2025 р. с-ще Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Білоусової О.М.,

за участю секретаря судового засідання Соломонович К.В.,

представника позивача адвоката Гур`євої Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Слобожанське в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Краматорської міської ради, третя особа: Державний нотаріус Першої краматорської державної нотаріальної контори Фареник Олег Олександрович про встановлення факту спільного проживання з спадкодавцем однією родиною більше п`яти років до часу відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до Краматорської міської ради, третя особа: Державний нотаріус Першої краматорської державної нотаріальної контори Фареник Олег Олександрович про встановлення факту спільного проживання з спадкодавцем однією родиною більше п`яти років до часу відкриття спадщини, в обґрунтування якого вказує на те, що є подругою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . З грудня 2016 року позивачка переїхала до будинку ОСОБА_2 . Вона забезпечувала її побутові потреби, лікування та поховання після її смерті. У 2024 році позивачка звернулась до нотаріуса з заявою про оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 . Тому позивачка просить встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала, в минулому судовому засіданні надала пояснення по справі.

Представник відповідача про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв не надавав.

Третя особа про місце, час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв не надавала.

Представник третьої особи про місце, час та дату розгляду справи був повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Вислухавши пояснення представника позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №400.

Відповідно до копії Акту про фактичне мешкання №01-07-24 від 27.09.2023 року, виданого комітетом мікрорайону №1 Краматорської міської ради, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 , що вона однією родиною разом проживала з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , з грудня 2016 року по дату смерті ОСОБА_2 .

Згідно до свідоцтва від 16.02.1995 №3451, (мовою оригіналу) исполнительний комитет городского совета народных депутатов подтверждает, что квартира по адресу АДРЕСА_2 , действительно принадлежит по праву собствености ОСОБА_3 и членам его семьи ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №1-7268, спадкоємцем всього майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 є його дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкове майно складається з: частки квартири АДРЕСА_3 .

Згідно до довідки №12281 щодо реєстрації місця проживання на день смерті, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . На день смерті була зареєстрована одна.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 , пояснила суду, що є сусідкою позивачки. Свідку відомо, що ОСОБА_2 була самотньою жінкою, їй стало важко себе обслуговувати, шукала людей, які би їй допомогали, згодом свідку стало відомо, що позивачка почала проживати з ОСОБА_2 з зими 2016 року за адресою: АДРЕСА_2 . Родичів померлої не бачила, зазначала, що ОСОБА_1 допомагала померлій, готувала, прибирала, проживали за сумісні кошти, разом святкували Новий рік. Похованням Галини займалася позивач.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 , пояснила суду, що є сусідкою позивачки. Свідку відомо, що ОСОБА_2 стала погано ходити та шукала людину, яка зможе їй допомагати. Зазначає, що десь з 2016 року ОСОБА_8 переїхала до неї, допомагала вести господарство, вели спільний бюджет, харчувалися разом. Свята проводили разом. Родичів померлої не бачила давно. Похованням ОСОБА_9 займалася позивач.

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених в рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини.

Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України(статті1218,1231 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2,3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання особи не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкоємцем (спадкодавцем), оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані суду та оцінені ним.

З урахуванням наведеного, суд робить висновок про те, що з метою відновлення спадкових прав позивача та забезпечення юридичної визначеності належить встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 у період з 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_4 . Суд приходить до переконання, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 141, 263, 265, 293, 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Краматорської міської ради, третя особа: Державний нотаріус Першої краматорської державної нотаріальної контори Фареник Олег Олександрович про встановлення факту спільного проживання з спадкодавцем однією родиною більше п`яти років до часу відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) зі спадкодавцем ОСОБА_2 у період з грудня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (підписання, складання повного судового рішення).

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. М. Білоусова