Справа № 438/1402/24 Головуючий у 1 інстанції: Пантелєєв Д. Г.
Провадження № 22-ц/811/3805/24 Доповідач в 2 інстанції: Савуляк Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді: Савуляка Р.В.

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

секретаря: Салати Я.І.,

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бориславського міського суду Львівської області від 13 листопада 2024 року у справі з за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 20 вересня 2023р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №7804594, за умовами якого позичальник отримала кредит в розмірі 15000 грн, які зобов`язалася повернути зі сплатою комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитним коштами.

23 вересня 2023р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №102239668, за умовами якого позичальник отримала кредит в розмірі 15000 грн, які зобов`язалася повернути зі сплатою комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитним коштами.

24 вересня 2023 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та укладено договір позики № 6207994, за умовами якого позивач отримала кредит в розмірі 3000 грн., які зобов`язалася повернути зі сплатою процентів за користування кредитними кошами та інші платежі відповідно до умов договору.

Вищезазначені кредитні договори підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, надісланого на номер її мобільного телефону.

Сторони договорів узгодили між собою розмір кредиту, грошову одиницю, в якій її надано, строк та умови кредитування, а підписання договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором свідчить про наявність волі позичальника на їх укладення.

Кредитні кошти надано відповідачу шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, однак у зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань у відповідача виникла заборгованість в розмірі 116498.92 грн, що складається із: заборгованості за кредитним договором №7804594 від 23 вересня 2023 року в розмірі 54637.50 грн, з яких 15000 грн заборгованість за основним боргом, 38137.50 грн заборгованість за відсотками, 1500 грн заборгованість за комісією; заборгованості за кредитним договором №102239668 від 23вересня 2023 року в розмірі 53315.62 грн., з яких 15000 грн. заборгованість за основним боргом, 36815.62 грн. заборгованість за відсотками, 1500 грн заборгованість за комісією; заборгованості за договором позики № 6207994 від 24вересня 2023 року в розмірі 8545.80 грн, з яких 3000 грн. заборгованість за основним боргом, 5545.80 грн заборгованість за процентами.

На підставі договорів факторингу, укладених між ним та кредитодавцями за вищезазначеними кредитними договорами набуло права вимоги до відповідачки, яка є боржником за цими кредитними договорами.

З наведених підстав просили стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №7804594 у розмірі 54 637,50 грн., за кредитним договором №102239668 у розмірі 53 315,62 грн та за договором позики №6207994 у розмірі 8 545,80 грн, а всього 116 498,92 грн.

Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 13 листопада 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором кредитним договором №7804594 у розмірі 54 637,50 грн., за кредитним договором №102239668 у розмірі 53 315,62 грн., а також заборгованість за договором позики № 6207994 у розмірі 8 545,80 грн., а всього 116 498,92 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в сумі 3 028 грн.

Рішення Бориславського міського суду Львівської області від 13 листопада 2024 року оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що в матеріалах справи відсутні докази укладення кредитних договорів, в порядку, визначеному чинним законодавством, зокрема проходження позичальником ідентифікації, а також вчинення дій, спрямованих на прийняття пропозиції укласти електронний правочин.

Позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження факту перерахування коштів на виконання умов кредитних договорів.

Надані позивачем розрахунки заборгованості не є доказами, як підтверджують її наявність та розмір, оскільки не є первинними бухгалтерськими документами , а є односторонніми арифметичними розрахунками стягуваних сум, які повністю залежать від волевиявлення і дій однієї сторони.

Вважає, що позивач не підтвердив набуття ним права вимоги за кредитними договорами, оскільки відсутні докази відступлення права вимоги попередніми кредиторами, зокрема не долучено повний текст договорів факторингу та підтвердження сплати коштів за відступлені права вимоги.

Просить рішення Бориславського міського суду Львівської області від 13 листопада 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В судове засідання сторони не з`явилися, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідками про доставку електронного документу до електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, враховуючи те, що явка в суд апеляційної інстанції не є обов`язковою, а матеріалів справи достатньо для ухвалення судового рішення по суті спору, колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності учасників справи.

Згідно з ч. 5 статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, є дата складення повного судового рішення 15 липня 2025 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст.10561 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Судом встановлено, що 20 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №7804594, за умовами якого кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти, у сумі визначеній в п. 1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит та сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитними коштами, а також виконати інші зобов`язання в повному обсязі на умовах та в строки, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника.

Пунктом 1.2. договору про споживчий кредит №7804594 від 20 вересня 2023 року передбачено, що сума (загальний розмір) кредиту становить 15000 грн.

Відповідно до п. 1.3 договору про споживчий кредит №7804594 від 20 вересня 2023 року кредит надається загальним строком на 100 днів з 20 вересня 2023 року і складається з пільгового періоду, який складає 10 днів з дати видачі кредиту та закінчується 30 вересня 2023 року та поточного періоду, який складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду та закінчується 29 грудня 2023 року.

Згідно з п. 1.4. договору про споживчий кредит № 7804594 від 20 вересня 2023 року позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 30 вересня 2023 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 29 грудня 2023 року (останнього дня строку кредитування).

Комісія за надання кредиту: 1500.00 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п. 1.5.1. договору про споживчий кредит №7804594 від 20 вересня 2023 року).

В пункті 1.5.2. договору про споживчий кредит № 7804594 від 20 вересня 2023 року передбачено, що проценти за користування кредитом: 1875.00 грн., які нараховуються за ставкою 1.25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду.

Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 40500 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3.00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (п. 1.5.3. договору про споживчий кредит № 7804594 від 20 вересня 2023 року).

Відповідно до п. 2.2.2 договору про споживчий кредит № 7804594 від 20 вересня 2023 року нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п.2.2.3 договору.

Пунктом 2.2.3 договору про споживчий кредит №7804594 від 20 вересня 2023 рокупередбачено, що проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п 1.5.3. цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій та з інших причин визначена в п. 1.5.2 процентна ставка запропонована позичальнику протягом пільгового періоду зі знижкою і є меншою за стандартну процентну ставку, встановлену в п. 1.5.3. договору.

Відповідно до п. 2.1 договору про споживчий кредит №7804594 від 20 вересня 2023 року кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 *69.

29 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29012024, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати грошові кошти, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» відступити право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до боржників, зазначених в реєстрі боржників, який є невід`ємною частиною договору.

Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 29012024 від 29 січня 2024 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту №7804594 від 20 вересня 2023 року.

Згідно з розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту №7804594 від 20 вересня 2023 року така становить 54637.50 грн, з яких 15000 грн заборгованість за основним боргом, 38137.50 грн заборгованість за процентами за користування кредитними коштами, 1500 грн заборгованість за комісією.

23 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №102239668, за умовами якого кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти, у сумі визначеній в п. 1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит та сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитними коштами, а також виконати інші зобов`язання в повному обсязі на умовах та в строки, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника.

Пунктом 1.2. договору про споживчий кредит №102239668 від 23 вересня 2023 року передбачено, що сума (загальний розмір) кредиту становить 15000 грн.

Відповідно до п. 1.3 договору про споживчий кредит №102239668 від 23 вересня 2023 року кредит надається загальним строком на 105 днів з 23 вересня 2023 року і складається з пільгового періоду, який складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 08 жовтня 2023 року та поточного періоду, який складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду та закінчується 06 січня 2024 року.

Згідно з п. 1.4. договору про споживчий кредит №102239668 від 23 вересня 2023 року позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 08 жовтня 2023 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 06 січня 2024 року (останнього дня строку кредитування).

Комісія за надання кредиту: 1500.00 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п. 1.5.1. договору про споживчий кредит №102239668 від 23 вересня 2023 року).

В пункті 1.5.2. договору про споживчий кредит №102239668 від 23 вересня 2023 року передбачено, що проценти за користування кредитом: 2812.50 грн., які нараховуються за ставкою 1.25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду.

Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 40500 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3.00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (п. 1.5.3. договору про споживчий кредит №102239668 від 23 вересня 2023 року).

Відповідно до п. 2.2.2 договору про споживчий кредит №102239668 від 23 вересня 2023 року нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п.2.2.3 договору.

Пунктом 2.2.3 договору про споживчий кредит №102239668 від 23 вересня 2023 року передбачено, що проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п 1.5.3. цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій та з інших причин визначена в п. 1.5.2 процентна ставка запропонована позичальнику протягом пільгового періоду зі знижкою і є меншою за стандартну процентну ставку, встановлену в п. 1.5.3. договору.

Відповідно до п. 2.1 договору про споживчий кредит №7804594 від 20 вересня 2023 року кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_2 .

29 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29012024, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати грошові кошти, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» відступити право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до боржників, зазначених в реєстрі боржників, який є невід`ємною частиною договору.

Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 29012024 від 29 січня 2024 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту №102239668 від 23 вересня 2023 року.

Згідно з розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту №102239668 від 23 вересня 2023 року така становить 53315.62 грн, з яких 15000 грн заборгованість за основним боргом, 36815.62 грн заборгованість за процентами за користування кредитними коштами, 1500 грн заборгованість за комісією.

Крім того, 24 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мініфою» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 6207994, за умовами якого кредитодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти за користування позикою та всі інші платежі відповідно до умов цього договору.

Пунктом 2.3.3. договору позики № 6207994 від 24 вересня 2023 року передбачено, що сума позики 3000 грн.

Відповідно до п. 2.3.4. договору позики № 6207994 від 24 вересня 2023 року загальний строк позики до 27 листопада 2023 року (64 дні).

В пункті 2.4 договору позики № 6207994 від 24 вересня 2023 року передбачені проценті ставки, що застосовуються в межах строку позики, а саме:

-акційна процента ставка, що становить 2.49000 % на день застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє за умови дотримання позичальником умов оплати заборгованості за цією ставкою відповідно до п. 3.1.1. цього договору.;

-базова процентна ставка, що становить 2.49000 % на день застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до п. 3.1.2. цього договору , а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду згідно з умовами відповідної додаткової угоди, укладеної сторонами цього договору;

-основна процентна ставка, що становить 3.00000 % на день застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду.

Згідно з п. 2.5. договору позики № 6207994 від 24 вересня 2023 року позика надається позичальнику в день підписання сторонами договору позики шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) НОМЕР_2 , зареєстрованого позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті.

11 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 11-01/2024, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати грошові кошти, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Маніфою» відступити право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до боржників, зазначених в реєстрі боржників, який є невід`ємною частиною договору.

Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 11-01/2024 від 11 січня 2024 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором позики № 6207994 від 24 вересня 2023 року.

Згідно з розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за договором позики № 6207994 від 24 вересня 2023 року така становить 8545.80 грн, з яких 3000 грн заборгованість за основним боргом, 5545.80 грн заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.

При цьому, у наданих позивачем розрахунках заборгованості за договорами про споживчий кредит №7804594 від 20 вересня 2023 року та №102239668 від 23 вересня 2023 року, а також за договором позики № 6207994 від 24 вересня 2023 року проценти за користування кредитними коштами нараховано в межах строку дії договорів та за процентними ставками, погодженими сторонами в умовах договорів, що свідчить про правомірність їх нарахування.

Заперечуючи щодо задоволення позовних вимог, відповідачка, всупереч ч. 1ст. 81 ЦПК України, не надала належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів та сплати заборгованості в повному обсязі, не спростував наданий позивачем розрахунок заборгованості, а також не надав свого розрахунку заборгованості, який би містив інший розмір заборгованості.

Обгрунтовуючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за тілом та відсотками за користування кредитними коштами, просив стягнути заборгованість за комісією за надання кредиту в розмірі 1500 грн за договором про надання споживчого кредиту №7804594 від 20 вересня 2023 року та в розмірі 1500 грн за договором про надання споживчого кредиту №102239668 від 23 вересня 2023 року.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.

Згідно з ч. 2 ст. 8 цього Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України«Про споживче кредитування».

Згідно з ч.ч. 1, 2, 5, 7 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення.

Відповідно доч.5 ст 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Аналіз умов договорів про надання споживчого кредиту №7804594 від 20 вересня 2023 року та №102239668 від 23 вересня 2023 року свідчать про те, що комісія за надання кредиту в розмірі 1500 грн., встановлена в п. 1.5.1 цих договорів, є платою безпосередньо за надання кредитних коштів позичальнику.

Умови договору не містять переліку інших додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які позивачем встановлена комісія за обслуговування кредиту.

Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику.

Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15.

Умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства.

Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду, від 21 квітня 2021 року в справі № 677/1535/15, від 21 липня 2021 року в справі № 751/4015/15, від 15 грудня 2021 року в справі № 209/789/15, від 12 квітня 2022 року в справі № 640/14229/15 та від 20 липня 2022 року у справі № 343/557/15-ц.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що положення договорів про надання споживчого кредиту №7804594 від 20 вересня 2023 року та №102239668 від 23 вересня 2023 року щодо сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту в розмірі 1500 грн. суперечать положенням ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і є нікчемними з моменту укладення договору, а відтак відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за комісією за надання кредиту в розмірі 1500 грн за договором про надання споживчого кредиту №7804594 від 20 вересня 2023 року та в розмірі 1500 грн за договором про надання споживчого кредиту №102239668 від 23 вересня 2023 року.

Оскільки у встановлений договорами строк відповідачка не повернула кредитні кошти та не сплатила нараховані проценти за користування ними, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість в розмірі 113 498.92 грн, що складається із: заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №7804594 від 20 вересня 2023 року в розмірі 53137.50 грн, з яких 15000 грн заборгованість за основним боргом, 38137.50 грн заборгованість за відсотками; заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №102239668 від 23вересня 2023 року в розмірі 51815.62 грн., з яких 15000 грн. заборгованість за основним боргом, 36815.62 грн. заборгованість за відсотками; заборгованості за договором позики № 6207994 від 24вересня 2023 року в розмірі 8545.80 грн, з яких 3000 грн. заборгованість за основним боргом, 5545.80 грн заборгованість за процентами.

Частина 13ст. 141 ЦПК України передбачає, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку з тим, що колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та стягнення на його користь заборгованості в розмірі 113 498.92 грн, то на підставі ч. 13ст. 141 ЦПК України розмір судових витрат, які підлягають стягненню, слід змінити та стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 2949.88 грн судового збору за подання позову, що пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 117.18 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Оскільки з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню 2949.88 грн судового збору за подання позову, а з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 117.18 грн. судового збору за подання апеляційної скарги, то враховуючи вимоги ч. 10 ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» слід стягнути 2832.70 грн. судового збору.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бориславського міського суду Львівської області від 13 листопада 2024 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість в розмірі 113 498.92 грн, що складається із заборгованості за:

договором про надання споживчого кредиту №7804594 від 20 вересня 2023 року в розмірі 53137.50 грн, з яких 15000 грн заборгованість за основним боргом, 38137.50 грн заборгованість за відсотками;

договором про надання споживчого кредиту №102239668 від 23вересня 2023 року в розмірі 51815.62 грн., з яких 15000 грн. заборгованість за основним боргом, 36815.62 грн. заборгованість за відсотками;

договором позики № 6207994 від 24вересня 2023 року в розмірі 8545.80 грн, з яких 3000 грн. заборгованість за основним боргом, 5545.80 грн заборгованість за процентами.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 2832.70 грн. судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 15 липня .2025 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.