Справа № 174/806/25
п/с 2/174/423/2025
18 липня 2025 року м. Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - Ілюшик І.А.,
за участю: секретаря Троцько О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі - ТОВ «Споживчий центр») звернулося до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову зазначено, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_2 24.09.2024 укладено кредитний договір (оферти) № 24.09.2024-100001483. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 4 500 грн. ОСОБА_1 під час укладення кредитного договору пройдено ідентифікацію шляхом використання системи BankID Національного банку.
Свої зобов`язання позивач виконав у повному обсязі, а відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 25.01.2025 утворилась заборгованість у розмірі 7 195 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати по справі у розмірі 2 422,40 грн.
Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 23.06.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, частково задовольнивши клопотання представника позивача.
Представник позивача у позові зазначив про розгляд справи без участі представника ТОВ «Споживчий центр», про заочного розгляду не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзиву, заяв, заперечень до суду не надавала, у зв`язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 24.09.2024 ТОВ «Споживчий центр» направило ОСОБА_1 . Пропозицію про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» та яка була підписана ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором Е437.
Також, 24.09.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 підписано заявку кредитного договору № 24.09-2024-100001483 (кредитної лінії). Відповідно до умов якої, ТОВ «Споживчий центр» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 4 500,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом, строком на 124 днів з дати його надання та яку вона підписала одноразовим ідентифікатором Е437, попередньо пройшовши ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку (а.с. 17-20, 11, 16).
Перерахування 24.09.2024 кредитних коштів в сумі 4 500,00 грн. на картковий рахунок НОМЕР_1 за договором № 24.09-2024-100001483 підтверджується листом Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» вих. № 92-1706 від 17.06.2025 (а.с. 12).
Згідно з наданою позивачем довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором № 24.09-2024-100001483 від 24.09.2024, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 7 195,00 грн., що складається з: основний борг 4 500,00 грн.; проценти 895,00 грн.; неустойка 1 395,00 грн.; додаткова комісія 405,00 грн. Проценти по кредиту нараховані за період з 24.09.2024 по 25.01.2025 (а.с. 13).
За правилами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною другою ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України та Законом України «Про електрону комерцію».
Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, в процесі судового розгляду встановлено, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 24.09.2024 укладено кредитний договір (оферти) № 24.09.2024-100001483 та відповідно до умов якого, останній надано кредит у розмірі 4 500,00 грн. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідає матеріалам справи, не спростований відповідачем, а тому, може бути прийнятий судом до уваги.
Сторони в договорі погодили розмір та порядок нарахування і сплати відсотків за користування кредитом.
Однак, відповідач умови договору порушила, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 7 195,00 грн., що складається з: основний борг 4 500,00 грн.; проценти 895,00 грн.; неустойка 1 395,00 грн.; додаткова комісія 405,00 грн.
Враховуючи факт отримання відповідачем кредитних коштів, та узгодженням сторонами розміру відсотків, а також розміру додаткової комісії (п. 8 договору) суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині вказаних сум є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача неустойки у сумі 1 395,00 грн. суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та протиправно здійснено розрахунок неустойки.
З огляду на зазначене, неустойка не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» підлягають частковому задоволенню, а з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 24.09.2024-100001483 від 24.09.2024 у розмірі 5 800,00 грн., з яких: основний борг 4 500,00 грн.; проценти 895,00 грн.; додаткова комісія 405,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн (а.с. 1), тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1 952,73 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 211, 258-259, 263-265, 280, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
У задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до Вільногірського міського суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.
Суддя І.А. Ілюшик