_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 2-6955/11
Провадження № 6/947/292/25
УХВАЛА

Іменем України

21.07.2025 м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Цирфи К.А., за участі:

- секретаря судового засідання Дімової Є.В.,

- представника приватного виконавця Зауліної О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Одеси подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

04.07.2025 до Київського районного суду м. Одеси через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» з поданням звернувся приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитро Миколайович про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 26.02.2015 у справі № 2-6955/11 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 612 999,80 доларів США та 10 872 184,97 грн, з яких: 362 500,02 доларів США поточної заборгованості за наданим кредитом; 250 499,78 доларів США за процентами; 3 199 962,77 грн за пенею щодо несплати основного боргу; 7 368 633,78 грн за пенею щодо несплати процентів за користування кредитом; 303 588,42 грн штрафних санкцій.

Обґрунтовуючи подання, приватний виконавець покликався на необхідність застосування відносно ОСОБА_1 у виконавчому провадженні обмеження у праві виїзду за межі України, оскільки всі інші заходи, направлені на примусове виконання рішення суду, ним вжиті.

Щодо нормативного обґрунтування подання, покликався на приписи ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а також положення ст. 1291 Основного Закону та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року в контексті обов`язковості судового рішення та забезпечення державою його виконання.

Розгляд подання призначено на 14.07.2025.

У судовому засіданні представник заявника подання підтримала у повному обсязі, просила задовольнити.

Дослідивши подання та долучені до нього докази, заслухавши пояснення представника заявника, суд дійшов такого висновку.

Судом установлено, що на виконанні у приватного виконавця Колечка Д.М. перебуває виконавчий лист № 2-6955/11, виданий 23.06.2016 Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 612 999,80 доларів США та 10 872 184,97 грн, з яких: 362 500,02 доларів США поточної заборгованості за наданим кредитом; 250 499,78 доларів США за процентами; 3 199 962,77 грн за пенею щодо несплати основного боргу; 7 368 633,78 грн за пенею щодо несплати процентів за користування кредитом; 303 588,42 грн штрафних санкцій.

Указане виконавче провадження ВП № 60627850 відкрито 15.11.2019 відповідно до постанови приватного виконавця, яка направлена сторонам виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення у цей же день за адресами, зазначеними у виконавчому листі та заяві стягувача. Боржник отримав вказані документи 19.11.2019, що підтверджується відміткою про вручення на повідомленні № 21.

У цей же день, 15.11.2019, приватним виконавцем винесена постанова про арешт майна та коштів боржника, якою було накладено арешт на все рухоме й нерухоме майно. Відомості про арешт рухомого та нерухомого майна боржника внесено до відповідних державних реєстрів.

27.11.2019 приватному виконавцю від представника боржника Племениченка Г.В. надійшло клопотання про зняття арешту з рахунку, відкритому в АБ «Південний», у зв`язку із зарахуванням на нього заробітної плати боржника. Арешт з указаного рахунку приватним виконавцем було знято.

В результаті накладення арешту, наразі, вдалося виявити та списати кошти із рахунку боржника в АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 1 831,08 грн та ПАТ «МТБ Банк» у розмірі 84,78 грн.

Згідно з даними ДФС України та ПФ України, отриманих приватним виконавцем у 2019 році з Автоматизованої системи виконавчого провадження, боржник на той час працював у ПАТ «Херсонкомплект» (код ЄДРПОУ № 01275199) та у ТОВ «Херсонеелктрод» (код ЄДРПОУ № 31653247).

27.11.2019 приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, які були направлені для виконання до підприємств.

У подальшому від ПАТ «Херсонкомплект» отримано листа з повідомленням про звільнення ОСОБА_1 з підприємства за власним бажанням 23.09.2019. Натомість з боржника в ТОВ «Херсонеелктрод», який працював керівником підприємства, було стягнуто 19 828,15 грн (за період з 15.05.2020 по 31.01.2022).

Також згідно з даними ДФС України та ПФ України боржник (станом на 2020 рік) працював (отримував заробітну плату) у ДП «Дослідне господарство «Таїровське».

06.10.2020 приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка була направлена для виконання до підприємства. Наразі жодних відрахувань із заробітної плати боржника не надходило.

За даними ДФС України, станом на 26.06.2025, боржник не отримує заробітну плату у ДП «Дослідне господарство «Таїровське».

Окрім цього, за боржником виявлено зареєстровані транспортні засоби марки «NISSAN ARMADA», р.н. НОМЕР_1 , та «TOYOTA FJ CRUISER», р.н. НОМЕР_2 .

27.11.2019 постановою приватного виконавця про розшук майна боржника, вказані автомобілі оголошено у розшук. У подальшому, за клопотанням ПАТ «КБ «Надра» приватним виконавцем було про зняття арешт з автомобіля марки «TOYOTA FJ CRUISER».

Також, згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно боржнику на праві приватної власності станом на 2020 рік належали: житловий будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 ; адміністративна будівля та земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , та будівля сторожки з майданчиком для розміщення будівельних матеріалів за адресою: АДРЕСА_3 .

Водночас, 22.03.2019 у виконавчому провадженні ВП № 51755253, відкритому Відділом примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на підставі виконавчого листа № 2-6955/11, виданого 23.06.2016 Київським районним судом м. Одеси, за допомогою системи електронних торгів арештованим майном «СЕТАМ» було реалізовано майно боржника, а саме адміністративна будівля та земельна ділянка, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (лот № 333797) за ціною 33 171,60 грн (https://setam.net.ua/auction/335257).

25.08.2021 описане майно боржника, а саме житловий будинок садибного типу та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , передано для реалізації до Державного підприємства «СЕТАМ».

Згідно з даними, розміщеними на веб-ресурсі системи електронних торгів арештованим майном «СЕТАМ» (https://setam.net.ua/), треті електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна боржника ОСОБА_1 , а саме житлового будинку, загальною площею 47,6 кв. м, та земельної ділянки площею 0,1437 кв. м, кадастровий номер :11:030:0001, за адресою: АДРЕСА_1 (лот № 497482) https://setam.net.ua/auction/496079, які були призначені на 02.11.2021 не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.

Окрім цього, приватним виконавцем неодноразово боржнику за місцем проживання та роботи направлялися вимоги про надати пояснення із приводу невиконання рішення суду, декларацію про доходи та майно, копії технічних та правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна та арештований транспортний засіб.

Вимоги приватного виконавця боржником були проігноровані.

Водночас, відповідно до відповіді з Держаної прикордонної служби від 26.06.2025, ОСОБА_1 протягом 2020 лютого 2024 років неодноразово виїжджав за кордон. Останній раз у лютому 2024 року, після чого на територію України не повертався.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

За приписами статті 1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. (ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Отже, виконання остаточних судових рішень у цивільних, адміністративних, господарських справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Верховний Суд у постанові від 19.08.2020 (справа № 910/8130/17) зазначив, що ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника судовим рішенням, може полягати як в активних діях (нез`явлення на виклики державного виконавця, приховування майна, доходів тощо), так і в пасивних діях (невжиття будь-яких заходів для виконання обов`язку сплатити кошти).

Відтак під ухиленням від виконання зобов`язань покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому (але свідомому) невиконанні ним таких обов`язків.

Отже, проаналізувавши подання приватного виконавця та надані докази у поєднанні із застосованими нормами права, суд доходить висновку, що у виконавчому провадженні приватним виконавцем здійснено значний обсяг виконавчих дій, направлених на реальне виконання рішення суду. Однак, незважаючи на вжиті процесуальні заходи, рішення суду залишається не виконаним. Незначна частина коштів, направлених на погашення заборгованості за рішенням суду, була отримана не в результаті добровільної їх сплати боржником, а в результаті вжитих заходів під час примусового викоання.

Оскільки приватним виконавцем здійснено повну перевірку майнового стану боржника та за її результатами не виявлено майна та коштів, за рахунок яких можливо виконати рішення суду; боржником не надано декларацію, у якій, зокрема вказуються готівкові кошти та майно, що перебувають в інших осіб, але належать боржнику; боржником вжито заходів щодо переховування транспортного засобу, оголошеного у розшук з 2019 року, подальше виконання рішення суду виявляється неможливим саме через перешкоджання боржника у здійсненні його остаточного виконання.

З урахуванням викладеного, суд уважає, що застосування на цьому етапі здійснення виконавчих дій до боржника ОСОБА_1 такого заходу як обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням суду, відповідатиме принципу верховенства права, буде пропорційним меті забезпечення виконання судового рішення у майновому спорі та, за вказаних обставин, є необхідним у демократичному суспільстві.

Фактичне перебування боржника за кордоном не може бути підставою для відмови у задоволенні вказаного подання, оскільки застосовані заходи будуть задіяні після його повернення до України. Сам факт вільного виїзду боржника за кордон та невиконання рішення суду свідчить про невчасне застосування означеного заходу забезпечення належного виконання остаточного рішення суду.

Як наслідок, більше 9 років рішення залишається невиконаним.

З огляду на викладене, керуючись ст. 18, 258-261, 353, 354, 441 ЦПК України, п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», п. 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. 129-1 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,

УХВАЛИВ:

1. Подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. задовольнити.

2. Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП № НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ) у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань, покладених рішенням Київського районного суду м. Одеси у справі № 2-6955/11, яке набрало законної сили 07.10.2015.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя К. А. Цирфа