Справа № 204/1602/24
Провадження № 2/192/103/25
Ухвала

Іменем України

22 липня 2025 року

Суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Ковальчук Н.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановила:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська із вказаним позовом, просить стягнути на свою користь з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 борг за договором позики з урахуванням індексу інфляції у розмірі 16600 доларів США, витрати на правничу допомогу захисника у розмірі 45000 грн та сплату судового збору у розмірі 6640,00 грн.

21 лютого 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики ухвалив передати на розгляд до Солонянського районного суду Дніпропетровської області.

11 квітня 2024 року Дніпровський апеляційний суд розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2024 року та залишив апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська без змін.

Ухвалою судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2024 року зазначену позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк на усунення недоліків.

Копії зазначеної ухвали неодноразово направлялась судом позивачу за адресою позивача, вказаною у позовній заяві, оскільки документів на підтвердження повноважень представника позивача на ведення справи (надання правничої допомоги позивачу) у Солонянському районному суді Дніпропетровської області не було надано. Однак Укрпошта повернула поштові відправлення до суду з відмітками на конвертах «адресат відсутній за вказаною адресою».

У постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 2-4159/12 (753/12496/18) Верховний Суд зробив висновок, що за загальним правилом повернення надісланої кореспонденції до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не є доказом належного інформування відповідача, а також не може беззаперечно свідчити про його відмову від одержання кореспонденції чи про його незнаходження за адресою, повідомленою суду. Разом з тим, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Протягом встановленого судом строку позивач недоліки позовної заяви не усунув.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, оскільки позивач недоліки заяви у строк встановлений судом не усунув, позовну заяву потрібно повернути позивачу.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,

постановила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.В. Ковальчук