1Справа № 335/5948/24 2-п/335/47/2025
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2025 року м. Запоріжжя
Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Рибалко Н.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Яркіна Максима Сергійовича про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського (на цей час Вознесенівського) районного суду міста Запоріжжя від 10.09.2024 року по справі №335/5948/24 за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, -
Заочним рішенням Орджонікідзевського (на цей час Вознесенівського) районного суду міста Запоріжжя від 10.09.2024 задоволено позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 01.06.2023 по 31.01.2024, у розмірі 213 671,86 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 564, 07 грн. (справа № 335/5948/24, провадження №2/335/2366/2024).
30 квітня 2025 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26.02.2025 № 4273-ІХ, назва Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя була змінена на Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя.
27.06.2025 року до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Яркіна М.С., про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського (на цей час Вознесенівського) районного суду м. Запоріжжя від 10.09.2024 у цивільній справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду справа передана в провадження судді Рибалко Н.І.
02.07.2025 ухвалою судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя вищезазначену заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
11.07.2025 року через канцелярію суду від представника відповідача - адвоката Яркіна М.С., надійшла уточнена заява про перегляд заочного рішення, яка містить заяву про поновлення пропущеного строку на подання такої заяви.
В обґрунтування своєї заяви про поновлення пропущеного строку представник відповідача посилається на те, що участі в справі при ухваленні заочного рішення ОСОБА_1 не приймала. З жовтня 2022 року фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Про існування рішення вона дізнався лише 17 червня 2025 року, на веб-сайті Судова влада України після дзвінка приватного виконавця і того ж дня, звернулась до суду з заявою про видачу копії судового рішення та ознайомлення з матеріалами справи. Тому представник вважає, що строк для звернення до суду з відповідною заявою ним не пропущено.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не була присутньою у судових засіданнях при розгляді вказаної справи. Копію заочного рішення Орджонікідзевського (на цей час Вознесенівського) районного суду міста Запоріжжя від 10 вересня 2024 року направлено ОСОБА_1 за зареєстрованим місцем її проживання. Відповідно до даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію рішення ОСОБА_1 не вручено та вказане повідомлення повернулося до суду із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». 17 червня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про надання їй копії заочного рішення.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, без повідомлення учасників справи.
За змістом ч.ч. 1-4 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Оскільки заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення подана протягом двадцяти днів з дня отримання заочного рішення суду, клопотання про поновлення строку для звернення до суду з вказаною заявою підлягає задоволенню.
Заява подана з додержанням вимог ст.285 ЦПК України. У зв`язку з цим, суддя приходить висновку, що заяву про перегляд заочного рішення належить прийняти до розгляду.
Крім того, представник відповідача - адвокат Яркін М.С. просить зупинити виконання заочного рішення Орджонікідзевського (на цей час Вознесенівського) районного суду міста Запоріжжя від 10 вересня 2024 року у цивільній справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії.
Згідно ч. 5 ст. 124, п. 9 ст. 129 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. До основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню по всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечено шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.
Проте, в даному випадку не має місце оскарження боржником виконавчого документу у судовому порядку, оскільки представник відповідач не подавав заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню тощо, а просить переглянути ухвалене судом заочне рішення, що не є оскарженням виконавчого документу в розумінні п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України наслідком перегляду заочного рішення є постановлення судом ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення або скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду.
Зазначені норми процесуального закону, що врегульовують питання забезпечення позову та перегляду заочного рішення, не передбачають можливості забезпечення заяви відповідача про перегляд заочного рішення, оскільки така заява не містить і не може містити жодних позовних вимог, які могли б бути забезпечені в порядку забезпечення позову, а право відповідача на відновлення судового розгляду забезпечується переглядом судом заочного рішення.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.
Окрім того, ст. 37, 38 Закону України «Про виконавче провадження» містять вичерпний перелік підстав обов`язкового та можливого зупинення державним виконавцем виконавчого провадження. Так, відповідно ст. 37 ч. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає обов`язковому зупиненню у випадку зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.
Про такі ж подібні види забезпечення позову йдеться і в п. 5, 6 ст.150 ЦПК України.
Тобто, при застосуванні Закону України «Про виконавче провадження» або ст. 150 ЦПК України настають ті самі правові наслідки, які перешкоджають подальшому вчиненню дій з виконавчого провадження.
Незважаючи на подібність положень, зупинення виконавчого провадження та вжиття видів забезпечення позову за ст. 150 ЦПК України відрізняються за своєю правовою природою, оскільки при застосуванні закону проходить тимчасове зупинення виключно сфери дії примусового виконання боржником рішення, а при застосуванні ЦПК України тимчасово втрачається правова сила рішення, яке було зупинено.
Отже, законодавством чітко визначено обставини, які можуть бути підставою для зупинення виконавчого провадження та порядок вирішення питання про зупинення виконавчого провадження, а саме: питання про зупинення виконавчого провадження вирішується державним виконавцем, на примусовому виконанні якого знаходиться виконавче провадження.
Враховуючі викладені норми права, суд приходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника відповідача про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа.
На підставі викладеного та керуючись ст.150-153, 260, ч.2 та ч.3 ст. 284, ч.1 ст. 285, ч.1 ст. 353 ЦПК України, суд, -
Поновити ОСОБА_1 пропущений строк для звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського (на цей час Вознесенівського) районного суду міста Запоріжжя від 10 вересня 2024 року.
Прийняти заяву ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Яркіна Максима Сергійовича про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського (на цей час Вознесенівського) районного суду міста Запоріжжя від 10.09.2024 року по справі №335/5948/24 за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії.
У задоволенні заяви про зупинення виконання заочного рішення Орджонікідзевського (на цей час Вознесенівського) районного суду міста Запоріжжя від 10 вересня 2024 року у цивільній справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії відмовити.
Копію ухвали надіслати учасникам справи, яких повідомити про дату, час і місце розгляду заяви.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Суддя: Н.І. Рибалко