справа № 208/8423/24
провадження № 2/208/427/25
16 липня 2025 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд міста Кам`янського у складі:
головуючого судді - Гречаної В.Г.,
за участі секретаря судового засідання Агеєвої В.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу №208/8423/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Депертамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради, Управління містобудування та архітектури Кам`янської міської ради про виділ часток в натурі, що є у спільній частковій власності, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Депертамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради про виділ часток в натурі, що є у спільній частковій власності.
В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є власником 1/2 частини у праві спільної часткової власності на домоволодіння номер АДРЕСА_1 .
Домоволодіння знаходиться на неприватизованій земельній ділянці.
На зазначеній земельній ділянці розташованій за адресою: АДРЕСА_1 : частини житлового будинку номер АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами: А-1 житловий будинок, житлова площа 45,7 кв.м, загальна площа 74,2 кв.м; Б-1 літня кухня; В-1 гараж; Г-1 вбиральня; Д-1 сарай; Є-1 підвал; Ж-1 сарай; З-1 душ; №1-3, 5, 7 11,13,14 огорожі, №4 зливна яма; №6,12 водопровід; I-V тротуар.
1/2 частки у праві спільної часткової власності домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 .
Вказане домоволодіння складало одне ціле, але згодом було умовно поділене на дві квартири з незалежними входами до будівлі, з окремими комунікаціями та подвір`ями, але в натурі не виділялись, що на даний час перешкоджає користуватись власністю у повній мірі, позивач не має можливості без згоди відповідача зареєструвати на своїй житловій площі своїх членів сім`ї, не має можливості отримати субсидії тощо.
Всі інженерні комунікації, які розташовані на території земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 та належать ОСОБА_1 , знаходяться в задовільному стані.
Наявність окремих виходів забезпечує незалежність у фізичних відносинах, яка дозволяє виділити 1/2 частини ділянки з розташованими на ній будівлями і спорудами в самостійний об`єкт нерухомого майна з привласненням окремої поштової адреси.
У кожній частині нерухомого майна встановлені лічильники на облік використання електроенергії, газопостачання, водопостачання та водовідведення. Кожен з власників має фізичну та експлуатаційну можливість незалежно розпоряджатися своєю частиною майна.
Як співвласник домоволодіння, позивач бажає юридично виділити свою частку в окремий об`єкт нерухомого майна, оскільки хоче незалежно від волі інших співвласників повноцінно користуватись та розпоряджатись своїм майном.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2024, цивільну справу №208/8423/24 передано до провадження судді ОСОБА_4 .
Відповідно до відомостей Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради, які отримані судом 11.09.2024 р., відповідач ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді від 12.09.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
16.10.2024 року позивач ОСОБА_1 подала до суду уточнену позовну заяву.
16.10.2024 року позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву, у якій просить залучити до справи у якості третьої особи Управління містобудування та архітектури Кам`янської міської ради.
Ухвалою суду від 16.10.2024 року клопотання ОСОБА_1 про залучення третьої особи задоволено.
20.02.2025 року позивач ОСОБА_1 подала до суду уточнену позовну заяву через систему «Електронний суд».
25.02.2025 року позивач ОСОБА_1 подала до суду уточнену позовну заяву. Згідно до уточнених позовних вимог просить:
- Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна 1/2 частки у праві спільної часткової власності домоволодіння АДРЕСА_1 , по житловому будинку літ. А-1, відповідно до порядку користування, квартира АДРЕСА_2 загальною площею 34,3 кв.м., житловою площею 21,5 кв.м.: прим.1-1 (пл.2,7 кв.м.) коридор, прим.1-2 (пл. 6,1 кв.м.) кухня, прим. 1-3 (пл.12.0 кв.м.) кімната, прим. 1-4 (пл.9,5 кв.м.) кімната, прим. І (пл.4.0 кв.м.) коридор, прибудова літ. а-1, веранда літ. А1-1, ґанок, козирок, літня кухня літ. Б-1, козирок, гараж літ. В-1, козирок, вбиральня літ.Г-1, 1/2 частина погребу зі входом літ. Е-1, сарай літ. Д-1, 1/2 частина огорожі номер 1, огорожа номер 3, зливна яма номер 4, водопровід номер 6, огорожа номер 7, огорожа номер 11, ворота з хвірткою номер 14, тротуар номер 1;
- Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на окремий об`єкт нерухомого майна в цілому, а саме на житловий будинок літ. А-1 - загальною площею 34,3 м2, житловою площею 21,5 м2, розташований за адресою: АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами: прим.1-1 (пл.2,7 кв.м.) коридор, прим.1-2 (пл. 6,1 кв.м.) кухня, прим. 1-3 (пл.12.0 кв.м.) кімната, прим. 1-4 (пл.9,5 кв.м.) кімната, прим. І (пл.4.0 кв.м.) коридор, прибудова літ. а-1, веранда літ. А1 1, ґанок, козирок, літня кухня літ. Б-1, козирок, гараж літ. В-1, козирок, вбиральня літ.Г-1, 1/2 частина погребу зі входом літ. Е-1, сарай літ. Д-1, 1/2 частина огорожі номер 1, огорожа номер 3, зливна яма номер 4, водопровід номер 6, огорожа номер 7, огорожа номер 11, ворота з хвірткою номер 14, тротуар номер 1, з подальшим присвоєнням окремої адреси відповідними компетентними органами;
- Припинити між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 право спільної часткової власності на об`єкт нерухомого майна домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 .
25.02.2025 року позивач ОСОБА_1 подала до суду клопотання, зазначила, що уточнену позовну заяву, подану 25.02.2025 року у судовому засіданні вважати вірною та врахувати при винесенні рішення.
04.03.2025 року представник Депертаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради Калмиков М.Ю. подав до суду заяву, просить підготовче засідання провести за відстуності їх представника та призначити справу до розгляду по суті.
06.03.2025 року представник Управління містобудування та архітектури Кам`янської міської ради Московська О.Г. подала до суду клопотання, просить підготовче засідання провести за відстуності їх представника та призначити справу до розгляду по суті.
28.03.2025 року позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву, зазначила, що підтриує позовні вимоги, просить розглядати справу за її відсутності.
Також 28.03.2025 року позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву, просить провести підготовче судове засідання без її участі, закрити підготовче судове засідання та призначити справу до розгляду по суті.
Ухвалою суду від 05.05.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.
13.05.2025 року представник Депертаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради Калмиков М.Ю. подав до суду заяву, просить розгляд справи проводити за відсутності їх представника та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, у матеріалах справи наявна заява щодо розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить винести рішення. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
У судове засідання представник третьої особи Депертаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради не з`явився, подав до суду заяву, просить розгляд справи проводити за відсутності їх представника та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства.
У судове засідання представник третьої особи Управління містобудування та архітектури Кам`янської міської ради не з`явився, про дату та час повідомлений належним чином.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи неодноразово повідомлявся шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку «Укрпошта» за зареєстрованим місцем проживання, що в розумінні п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, є належним повідомленням про розгляд справи, причини своєї неявки суду не повідомив. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Заяв та клопотань про проведення розгляду справи за його відсутності не подавав.
Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 174, ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.280,281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК
Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Згідно до Договору про поділ спадкового майна від 29.10.2016 року, посвідченого державним нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Новіковою Л.В., де значиться, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , склали цей договір про поділ спадкового майна, належного нам відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України в рамках спадкової справи №156/2016 відкритої Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області після смерті нашого чоловіка та батька ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . За цим договором, ОСОБА_5 , перейшло майно у вигляді 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .
Згідно до технічного паспорта на домоволодіння розташованого по АДРЕСА_1 , значиться, що ОСОБА_8 належить 1/2 частки домоволодіння та ОСОБА_9 належить 1/2 частки домоволодіння.
Домовою книгою будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , де значиться, що ОСОБА_8 належало 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , що складає 45,7 кв.м. житлової площі на підставі про право на спадщину від 23.12.2011 року, реєстраційний номер 4 1769, за вказаною адресою зареєстрований ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
19 квітня 2017 року ОСОБА_10 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 299, після чого дружина змінила прізвище на ОСОБА_11 .
05 жовтня 2019 року ОСОБА_10 та ОСОБА_1 розірвали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №266.
Висновком судового експерта ОСОБА_12 за результатами проведення експертного будівельно технічного дослідження №1013/10-20 від 13.11.2020 року, значиться, що ринкова вартість домоволодіння АДРЕСА_1 складає 201350грн, ринкова вартість частини домоволодіння складає 100675 грн.
Відповідно до ч. 2ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно дост.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до змісту ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідност.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Стаття 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Ця засада означає, що право власності є недоторканним, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України.
Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Згідно з частинами першою та другою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
За змістом наведених норм виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно, за загальним правилом, розміру його частки у праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником виокремленого майна.
Юридичне значення виділу частки полягає у тому, що учасник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об`єкт. Отже, виділ частки передбачає виокремлення частини об`єкта у самостійний об`єкт.
Частка, яка виділяється, повинна бути саме окремим об`єктом нерухомого майна, як і частка, яка залишається в іншого власника (власників), у розумінні статті 181 ЦК України. Внаслідок виділу частки з нерухомого майна утворюється два самостійних об`єкта майна.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Вказане також регламентується ч. 6 ст, 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі N 501/2148/17 зроблено висновок, що відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття "поділ" та "виділ" не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.
Відповідно до роз`яснень, даних у п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру).
З постанови Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року у справі №б-12цс13 вбачається, що установлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень у натурі не припиняє право спільної часткової власності, тому такі частини не перетворюються в об`єкт самостійної власності кожною з них.
Виходячи з аналізу норм ст.ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що видії часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України викладених у п. 14 Постанови від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», об`єкт нерухомого майна, який є спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі (виділу частки з нього), якщо можливо виділити сторонам ізольовані приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі приміщення або які можна переобладнати в так. У протилежному випадку, може бути встановлено порядок користування приміщеннями, якщо про це заявлено позов.
Відповідно до п. 56 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ №1127 від 25 грудня 2015 року, для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються: договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки і спільного майна або відповідне рішення суду; документи, передбачені пунктом 54 цього Порядку, крім документа, що посвідчує право власності на нерухоме майно та його поділу або виділу в натурі частки.
Згідно до висновку судового експерта Харченко В.В. за результатами проведення експертного будівельно технічного дослідження №1013/10-20 від 13.11.2020 року вбачається, що співвласники домоволодіння АДРЕСА_1 мають окремі входи до своїх часток, та не мають зон спільного користування з іншими співвласниками і можуть використовуватись як окремий об`єкт нерухомого майна.
З наведеного у сукупності вбачається, що майно, яке належить сторонам по справі на праві спільної часткової власності фактично поділене, протягом тривалого часу сторони користуються належною їм часткою, однак частини нерухомого майна в окрему одиницю не виділені.
ОСОБА_1 не має можливості у повному обсязі розпоряджатись та користуватись належною частиною спірного нерухомого майна таким чином, її право власності на вказане майно порушене і підлягає захисту, шляхом виділу майна, припинення спільної часткової власності та визнання за нею права власності на належне нерухоме майно, як на окрему одиницю нерухомого майна.
Майно, що перебуває у спільній частковій власності, з технічної точки зору можливо виділення даного майна без втрати цільового призначення з одночасним припиненням права спільної часткової власності на нього для них.
За наведених обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, доведеними, такими, що ґрунтуються на дійсних обставинах справи, а тому, підлягають задоволенню.
Вимог про стягнення судових витрат по справі позивачем не заявлено.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.355,364,367 ЦК України, ст.ст.11-13, 76-81, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України,, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: Депертамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради, Управління містобудування та архітектури Кам`янської міської ради про виділ часток в натурі, що є у спільній частковій власності - задовольнити у повному обсязі.
Припинити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної часткової власності на об`єкт нерухомого майна домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 .
Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна 1/2 частки у праві спільної часткової власності домоволодіння АДРЕСА_1 , по житловому будинку літ. А-1, відповідно до порядку користування, квартира АДРЕСА_2 загальною площею 34,3 кв.м., житловою площею 21,5 кв.м.: прим.1-1 (пл.2,7 кв.м.) коридор, прим.1-2 (пл. 6,1 кв.м.) кухня, прим. 1-3 (пл.12.0 кв.м.) кімната, прим. 1-4 (пл.9,5 кв.м.) кімната, прим. І (пл.4.0 кв.м.) коридор, прибудова літ. а -1, веранда літ. А1-1, ґанок, козирок, літня кухня літ. Б-1, козирок, гараж літ. В-1, козирок, вбиральня літ.Г-1, 1/2 частина погребу зі входом літ. Е-1, сарай літ. Д-1, 1/2 частина огорожі номер 1, огорожа номер 3, зливна яма номер 4, водопровід номер 6, огорожа номер 7, огорожа номер 11, ворота з хвірткою номер 14, тротуар номер 1;
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на окремий об`єкт нерухомого майна в цілому, а саме на житловий будинок літ. А-1 - загальною площею 34,3 м2, житловою площею 21,5 м2, розташований за адресою: АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами: прим.1-1 (пл.2,7 кв.м.) коридор, прим.1-2 (пл. 6,1 кв.м.) кухня, прим. 1-3 (пл.12.0 кв.м.) кімната, прим. 1-4 (пл.9,5 кв.м.) кімната, прим. І (пл.4.0 кв.м.) коридор, прибудова літ. а-1, веранда літ. А1 1, ґанок, козирок, літня кухня літ. Б-1, козирок, гараж літ. В-1, козирок, вбиральня літ.Г-1, 1/2 частина погребу зі входом літ. Е-1, сарай літ. Д-1, 1/2 частина огорожі номер 1, огорожа номер 3, зливна яма номер 4, водопровід номер 6, огорожа номер 7, огорожа номер 11, ворота з хвірткою номер 14, тротуар номер 1, з подальшим присвоєнням окремої адреси відповідними компетентними органами.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем заочне рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Сторони по справі:
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП невідомо, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Суддя В.Г.Гречана