Провадження № 2-з/638/125/25
УХВАЛА

Іменем України

22 липня 2025 року м. Харків

Суддя Шевченківського районного суду міста Харкова Агапов Р.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу ДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , ПАТ «Правекс-Банк», ПАТ «ОТП-Банк», приватний нотаріус ХМНО Лавінда Н.О. про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу про проведення прилюдних торгів, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу ДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , ПАТ «Правекс-Банк», ПАТ «ОТП-Банк», приватний нотаріус ХМНО Лавінда Н.О. про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу про проведення прилюдних торгів.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 30.06.2025 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд.

07.07.2025 до Шевченківського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати будь-які дії з відчуження об`єкта нерухомого майна або інші реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_1 .

Заяву обґрунтована тим, що спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , проте була відчужена на прилюдних торгах без згоди позивача та без попереднього визначення частки боржника у спільній власності. Крім того, позивач не була належним чином повідомлена про проведення прилюдних торгів. Ці обставини, відповідно до правових позицій Верховного Суду, є підставами для визнання прилюдних торгів недійсними.

Предметом спору у даній справі є нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1 . Існує реальний та обґрунтований ризик того, що відповідач ОСОБА_2 може відчужити спірну квартиру (продати, подарувати, передати в іпотеку тощо) третім особам до вирішення справи по суті.

Таке відчуження, особливо добросовісному набувачу, суттєво ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Процес повернення майна від нового власника потребуватиме нових, тривалих та складних судових спорів, що порушить принцип ефективного судового захисту та призведе до незворотних наслідків для позивача.

Запобігання таким діям є необхідним для забезпечення реального відновлення прав позивача. Запропонований захід забезпечення позову - накладення заборони на відчуження спірної квартири - є співмірним із заявленими вимогами, оскільки він стосується виключно об`єкта спору і не обмежує інші майнові права відповідача. Цей захід є адекватним, оскільки він прямо спрямований на усунення ризику подальшого відчуження майна.

Крім необхідності здійснення умов для примусового виконання рішення, підставою для звернення з цією заявою про забезпечення позову також є відомості про вжиття відповідачем заходів, з розпорядження та відчуження квартири шляхом отримання кредиту у фінансовій установі під заставу цієї квартири в забезпечення повернення кредиту, що може вкрай ускладнити або унеможливити виконання рішення про стягнення з ОСОБА_4 грошових коштів.

Дослідивши надану заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.153 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З врахуванням наведеного, сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд дійшов висновку про розгляд вказаної заяви за їх відсутності у відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст.149 ЦПК України).

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року (справа № 183/5864/17-ц, провадження № 61-38692св18).

Заявник просить суд забезпечити позов шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати будь-які дії з відчуження об`єкта нерухомого майна або інші реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_1 .

Разом з тим, ніяких підтверджуючих документів належності відповідачу нерухомого майна не надає.

Суд зазначає, що заявник для належного, достатнього та допустимого підтвердження права власності відповідача на нерухоме майно не був позбавлений можливості отримати Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

За матеріалами заяви вбачається, що заявником не наведено обґрунтованих підстав того, що невжиття заходів забезпечення позову, яке начебто належне відповідачу, впливатиме на ефективність захисту та унеможливить виконання ймовірного рішення суду про задоволення вимог позову про визнання правочинів недійсними.

Виходячи із викладеного, вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із позовними вимогами, суд дійшов висновку про необґрунтованість поданої заяви, а відтак заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153. 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.О. Агапов