Справа № 538/580/25
Провадження № 2/538/518/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2025 року м. Лохвиця
Лохвицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Цімботи Л.Г., з участю секретаря судового засідання Петрової С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лохвиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Лохвицький відділ державної виконавчої служби у Миргородському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з рухомого майна та скасування розшуку,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Лохвицький ВДВС у Миргородському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з рухомого майна та скасування розшуку. В обґрунтування позову вказує, що на підставі рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 17.02.2022 він набув право власності на автомобіль Opel Astra, 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 сірого кольору, номер шасі: НОМЕР_2 . Але не встиг провести реєстрацію автомобіля в сервісному центрі МВС на своє ім`я. 06.03.2025 державним виконавцем Лохвицького ВДВС у Миргородському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було винесено постанову про арешт майна боржника в межах ВП №77397628, якою накладено арешт на транспортний засіб, Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рама): НОМЕР_2 та направлено копію постанови на виконання в органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника. Накладення арешту та перебування в розшуку автомобіля Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рама): НОМЕР_2 не дає йому належним чином зареєструвати право власності на автомобіль.
Ухвалою суду від 28.03.2025 вказану позовну заяву було прийнято до провадження, призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 30.04.2025 підготовче провадження було закрито, а справу призначено до розгляду по суті. Клопотання представника позивача про витребування документів задоволено.
Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, суду пояснили обставини, викладені в позові.
Відповідач в судовому засіданні повідомила, що вона визнає позовні вимоги, відповідаючи на запитання суду зазначила, що на даний час вони з ОСОБА_1 знову проживають однією сім`єю.
Державний виконавець суду пояснив, що дійсно у нього перебуває виконавче провадження за виконавчим листом, виданий Лохвицький районним судом на виконання вироку суду від 03.12.2024; щодо можливості задоволення позовних вимог ОСОБА_2 покладався на розсуд суду.
Суд, вислухавши сторони, представника позивача та представника третьої особи дослідивши подані докази, дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 значиться власником транспортного засобу Opel Astra, 2005 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 сірого кольору, номер шасі: НОМЕР_2 . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 08.09.2021, (а.с. 7).
З відповіді на запит № 255427336 від 06.03.2025 до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, вбачається, що транспортний засіб Opel Astra, 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 сірого кольору, номер шасі: НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_2 (а.с. 51).
Рішенням Лохвицького районного суду від 17.02.2022 у справі № 538/264/22 були задоволені позовні вимоги Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ сумісно нажитого майна подружжя; визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступне майно: автомобіль Opel Astra 2005 р. в., д.н.з НОМЕР_1 , сірого кольору, номер шасі: НОМЕР_2 , вартістю 130 573,00 грн. та квартиру, за адресою АДРЕСА_1 , вартістю 339 528,00 грн.; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на автомобіль Opel Astra 2005 р. в., д.н.з НОМЕР_1 , сірого кольору, номер шасі: НОМЕР_2 , вартістю 130 573, 00 грн. та квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , ..., вартістю 339 528,00 грн.; припинено право спільної власності ОСОБА_2 на автомобіль Opel Astra 2005 р. в. д.н.з НОМЕР_1 , сірого кольору, номер шасі: НОМЕР_2 , та квартиру, за адресою АДРЕСА_1 , ..., вартістю 339 528,00 грн., а також стягнено з ОСОБА_1 ,.на користь ОСОБА_2 , грошову компенсацію 1/2 частки в спільному майні подружжя в сумі 87000 гривень, з урахуванням вже сплачених відповідачем коштів (а.с.9-11).

З інформації відображеної на офіційному веб-сайті "Судової влади України" вбачається, що позов поділ сумісно нажитого майна подружжя ОСОБА_3 подала 22.03.2022.

Будь-яких доказів про отримання ОСОБА_2 коштів від ОСОБА_1 за вищевказаним рішенням суду від 17.02.2022 матеріали цієї справи не містять.

Відповідно до вироку Лохвицького районного суду Полтавської області у справі № 538/432/22 від 03.12.2024 року ОСОБА_2 , було визнано винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України та призначено покарання: за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу 119000 грн. з конфіскацією усього належного їй майна; за ч. 3 ст. 321 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу 85000 грн. При цьому з мотивувальної частини вироку вбачається, що 08.02.2022 року був проведений обшуку за місцем проживання ОСОБА_2 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено таблетки, які містять наркотичні засоби (а.с.33-36).

05.03.2025 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №77397628 з примусового виконання виконавчого листа № 538/432/22 від 06.01.2025 виданого Лохвицьким районним судом про конфіскацію усього належного майна ОСОБА_2 в дохід держави. 06.03.2025 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника. 06.03.2025 державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника ( а.с. 47,52,54).

Постановою державного виконавця Лохвицького відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ВП № 77397628 від 06.03.2025 року, на підставі виконавчого листа від 06.01.2025, накладено арешт на майно боржника ОСОБА_2 , на транспортний засіб, Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рама): НОМЕР_2 (а.с.8,46).

Згідно Реєстру прав власності на нерухоме майно № 416615048 від 06.03.2025, за ОСОБА_1 зареєстрована 2-х кімнатна квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 49).

Відповідно до ч. 4. ст. 206 ЦПК україни у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Під час розгляду справи по суті судом встановлено, що заява відповідача ОСОБА_2 про визнання позовних вимог про зняття арешту з рухомого майна та скасування розшуку, що була висловлена нею усно в судовому засіданні, не могла бути прийнята судом, оскільки в певній мірі суперечила закону, з огляду на таке.

Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.56 ЗУ «При виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 Про судову практику в справах про зняття арешту з майна позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). А, відповідно до ч.ч.1,2 ст.59 та ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить саме їй, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. В разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника, арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. В разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Більше того згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.08.1976 року, з наступними змінами, «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», відповідачами в справах про виключення майна з опису є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, в необхідних випадках -особа, якій передано реалізоване майно, а у випадках, коли опис проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач притягується відповідна державна податкова інспекція.

Однак, при розгляді цієї справи суд вбачає, що розгляд питання про приналежність майна у межах справи № 538/264/22 про поділ майна подружжя був ініційований саме ОСОБА_2 і був прямо спрямований на виведення з під арешту та уникнення нею можливої конфіскації майна, як виду покарання, передбаченого за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України КК України, у межах кримінального провадження № 0000612.

Такого висновку суд дійшов виходячи з того, що позов ОСОБА_2 було подано в досить короткий строк (трохи більше місяця) після проведеного в неї обшуку, під час якого були знайдені наркотичні речовини.

ОСОБА_2 обвинувачувалася (і в подальшому була засуджена) у скоєнні кримінального правопорушення, санкція якого передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Тому суд вважає, що вимоги у справі 538/264/22 були спрямовані на виведення майна з-під дії заходів забезпечення кримінального провадження.

Також суд звертає увагу, що позов про зняття арешту майна з рухомого майна та скасування розшуку було подано 25.03.2025, тобто через 2,5 місяця після набрання вироком суду від 3 грудня 2024 у справі 538/432/22, при цьому будь-яких даних про зарахування грошової компенсації у відповідному розмірі на депозитний рахунок Лохвицького відділу Державної виконавчої служби у Миргородському районі матеріали справи не містять.

За таких обставин суд вважає, що підстави для задоволення позову ОСОБА_1 про зняття арешту майна з рухомого майна та скасування розшуку відсутні, оскільки і відповідачем у цьому випадку, як зазначено вище, обов`язково має бути і відповідний державний орган, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 13, 18, 81, 83, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Лохвицький відділ державної виконавчої служби у Миргородському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з рухомого майна та скасування розшуку відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку передбаченому п.15.5) Перехідних положень ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Лохвицького

районного суду Людмила ЦІМБОТА