Справа № 718/1062/25
Провадження 2/718/343/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"15" липня 2025 р. року м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області в особі судді Нагорного В.В.

за участю секретаря судового засідання Якубівської В.В.,

учасники справи:

представник позивача - не з`явився,

відповідач - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кіцманського районного суду Чернівецької області в порядку заочного розгляду цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

22 квітня 2025 року через систему "Електронний суд" до Кіцманського районного суду Чернівецької області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" (далі - позивач) із позовною заявою до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №146040 від 10.07.2024 у розмірі 8445,50 грн., яка складається з 7843,66 грн. заборгованості за тілом кредиту, 1,84 грн. заборгованості за відсотками та комісії 600,00 грн., а також просить стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Короткий зміст заяв по суті справи.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 10.07.2024 року між ТОВ "Фінансова компанія "КРЕДІПЛЮС" (далі - первісний кредитор, кредитодавець) та відповідачем було укладено кредитний договір № 146040 (далі - кредитний договір) у формі електронного документа з використанням електронного підпису.

У позовній заяві позивач стверджує, що відповідач добровільно без примусу чи тиску заявив про бажання отримання коштів, зареєструвався на сайті, під час чого пройшов процедуру ідентифікації/верифікації, керуючись підказками сайту кредитодавця, тобто вказав свої особисті персональні ідентифікаційні дані.

У позовній заяві позивач зазначає, що відмова клієнта від проходження верифікації чи не надання інформації та документів необхідних для проведення верифікації має наслідком відмову кредитодавця від встановлення ділових відносин з клієнтом та відмову від надання йому кредиту.

За змістом позовної заяви, первісним кредитором здійснена ідентифікація/верифікація у спосіб передбачений Постановою НБУ №107 від 28.07.2020 р. "Про затвердження Положення про здійснення установами фінансового моніторингу" та залежно від технічних особливостей, результатів належної перевірки, умов фінансової послуги використовується один (або декілька) із зазначених способів ідентифікації та верифікації клієнта: отримання через Систему BankID НБУ ідентифікаційних даних; отримання копії ідентифікаційного документа та довідки про присвоєння PHOKПП (якщо немає необхідної інформації в ідентифікаційному документі), засвідченої KEП власника ідентифікаційного документа.

ТОВ "Фінансова компанія "КРЕДІПЛЮС" перед прийняттям рішення щодо видачі кредитних коштів та укладання договору перевірило не лише особисті дані відповідача з метою його ідентифікації, а і платіжну картку, а саме: приналежність платіжної картки позичальнику.

У позовній заяві зазначено, що електронний підпис одноразовий ідентифікатор 8650f795 відправлено на номер телефону НОМЕР_1 відповідача та введено ним 10.07.2024 о 15:14:08, зокрема дана інформація підтверджується на кожній сторінці індивідуальної частини (додаток № 3).

Позивач вважає, що введення позичальником одноразового ідентифікатора є підписанням договору відповідно до ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію".

У позовній заяві зазначено, що у вказаному кредитному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки.

На думку позивача, відповідач погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання ним договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

За змістом позовної заяви, відразу після вчинених дій відповідача, 10.07.2024 року ТОВ "Фінансова компанія "КРЕДІПЛЮС" ініціювало переказ коштів згідно договору на платіжну картку № НОМЕР_2 .

У позовній заяві позивач стверджує, що всупереч умов кредитного договору, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, що створило заборгованість у розмірі 8445,50 грн., яка складається з наступного: 7843,66 грн. - заборгованість по кредиту; 1,84 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користуванням кредитом, 600,00 грн. - комісія за кредитним договором.

Позивач у позовній заяві також зазначив, що 10.10.2024 ТОВ "Фінансова компанія "КРЕДІПЛЮС" та позивач уклали договір факторингу № 10102024, згідно умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №146040 від 10.07.2024.

Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області

від 21 травня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито спрощене провадження у даній справі, призначено судове засідання з участю сторін на 15 липня 2025 року об 11:00 год.; за клопотанням позивача витребувано докази в АТ КБ « ПриватБанк» по вищевказаній справі, оскільки інформація, яку просив витребувати позивач, становить банківську таємницю.

У судове засідання 15 липня 2025 року представник позивача не з`явився, у прохальній частині позовної заяви позивач просить розглянути справу без повідомлення (виклику) сторін, за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання 15 липня 2025 року не з`явився. Поштове відправлення, адресоване ОСОБА_1 , повернулось до суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

У пункті 91-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270 (далі - Правила), передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Працівником ПАТ «Укрпошта» на довідці про причини повернення зроблено позначку «адресат відсутній за вказаною адресою» та засвідчено її підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля, що свідчить про додержання вимог пункту 91-1 Правил, тому суд зазначає, що за змістом пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.

Про причини неявки у судове засідання ОСОБА_1 суду не повідомив.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи.

За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що 10 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КРЕДІПЛЮС" та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №146040 (індивідуальна частина) (далі - кредитний договір).

Відповідно до п. 2.2.1. кредитного договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 9412,00 грн. надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 7992,72 грн. для погашення заборгованості позичальника за договором про споживчий кредит №135193 від 25.03.2024 укладеним з кредитодавцем: у розмірі 7.48 грн. на № рахунку/картки позичальника № НОМЕР_3 , у національній валюті; у розмірі 1411,80 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини.

Відповідно до п. 2.3 кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 0,10 % річних. Тип процентної ставки фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту позичальником протягом строку кредитування, зазначений в п. 2.6. цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний.

Відповідно до п. 2.4 кредитного договору, знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 гривень. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 200,00 гривень. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено.

Відповідно до п. 2.5 кредитного договору, комісія за надання кредиту складає 1411,80 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 15,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено.

Відповідно до п. 2.6 кредитного договору, загальний строк кредитування за цим Договором складає 184 днів з 10.07.2024 р. (дата надання кредиту) по 10.01.2025 р.

Відповідно до п. 2.6.1 кредитного договору, строк на який надається кредит встановлюється Графіком платежів. Періодичність виплат кредиту, процентів та комісії за кредитом становить 1 раз на місяць. Конкретні дати вказані в графіку платежів.

Відповідно до п. 2.7 кредитного договору, загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складає (не перевищує) 1420,58 грн. (одна тисяча чотириста двадцять грн. п`ятдесят вісім копійок).

Відповідно до п. 2.7.1 денна процентна ставка складає: 1420.58 грн. (одна тисяча чотириста двадцять грн. п`ятдесят вісім коп.)/9412.00 грн. (дев`ять тисяч чотириста двадцять грн. 00 коп.) / 184 днів*100%= 0,0820%/день.

Відповідно до п. 2.8 кредитного договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка (загальні витрати за споживчим кредитом, виражені у процентах річних від загального розміру виданого кредиту) складає 76,16 % річних.

Відповідно до п. 2.9.1 кредитного договору, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (сума загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом) складає 10832.58 грн.

Кредитний договір підписаний ОСОБА_1 ідентифікатором НОМЕР_4 10.07.2024 о 15:14:08 та ОСОБА_2 .

У відповідь на ухвалу суду про витребування доказів від 21 травня 2025 року, АТ КБ «ПриватБанк» надіслав поштою до суду 26.06.2025 лист від 17.06.2025 № 20.1.0.0.0/7-250612/32293-БТ, в якому, серед іншого, повідомив, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_6 , на яку 10.07.2024 року дійсно було зарахування кошти у сумі 7,48 грн.

До вищевказаного листа банком долучено виписку руху коштів клієнта ОСОБА_3 за період: 10.07.2024 - 10.07.2024, з якої вбачається, що 10.07.2024 на картку № НОМЕР_7 зараховано суму у розмірі 7,48 грн.

У довідці №11 від 29.01.2025 вих. №161/29-01 ТОВ "Фінансова компанія "КРЕДІПЛЮС" повідомила про успішність операцій, згідно договору №1412/22-1 від 14.12.2022 року укладеного з ТОВ "Фінансова компанія "Контрактовий дім", зокрема: перерахування ОСОБА_1 7,48 грн. на картку № НОМЕР_3 за кредитним договором №146040 від 10.07.2024 року.

Згідно картки обліку виконання договору 146040 від 10.07.2024 року заборгованість ОСОБА_1 становила 8445,50 грн. та складалась із: 7843,66 грн. заборгованості за тілом кредиту, 1,84 грн. заборгованості за відсотками та 600,00 грн. комісії.

10 жовтня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредіплюс" (далі - клієнт) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" (далі - фактор) уклали Договір факторингу №10102024 (далі - договір факторингу).

Відповідно до п. 2.1 договору факторингу, на умовах встановлених цим договором, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 2.2 договору факторингу, що відступлення прав вимоги за цим договором проводиться не з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідатиме перед фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми сплаченої фактором клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання боржника. Разом з правом вимоги до фактора переходять всі інші права та обов`язки клієнта за кредитним договором. У випадку укладання сторонами більш ніж одного реєстру прав вимог, кожен наступний реєстр прав вимог є самостійним додатком, та не замінює попередній.

Як вбачається з витягу з додатку № 1 до договору факторингу №10102024 від 10 жовтня 2024 року у реєстрі боржників наявний ОСОБА_1 за кредитним договором №146040 від 10.07.2024, право вимоги за яким на загальну суму заборгованості 8445,50 грн. перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС".

Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно Закону України "Про електронну комерцію", на правовідносини стосовно договору про споживчий кредит № 131389 від 15.02.2024 року поширюється дія цього закону.

Частина 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" визначає, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається (ст.ст.1077-1078 ЦК України).

Згідно вимог ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч.1 ст.526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦПК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що свої зобов`язання перед ОСОБА_1 первісний кредитор ТОВ "Фінансова компанія "КРЕДІПЛЮС" виконало у повному обсязі, перерахувавши на його платіжну картку № НОМЕР_7 , 10.07.2024 року кошти у сумі 7,48 грн. за договором про споживчий кредит №146040 (індивідуальна частина) від 10.07.2024 року.

Натомість, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором ані перед первісним кредитором, ані перед новим кредитором - позивачем у справі не виконав, доказів про погашення заборгованості суду не надав.

Щодо стягнення з відповідача суми прострочених платежів за комісією, суд зазначає наступне.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У п.2.5. кредитного договору №146040 (індивідуальна частина) від 10.07.2024 передбачено, що комісія за надання кредиту складає 1411,80 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 15,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

За приписами частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо;

Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.

Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

Отже, в матеріалах справи наявні докази в підтвердження обставин щодо обґрунтованості нарахування позивачем відповідачу комісії за надання кредиту.

Судом встановлено, що перехід права вимоги до боржника ОСОБА_1 за Договором факторингу №10102024 від 10 жовтня 2024 від ТОВ "Фінансова компанія "Кредіплюс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" підтверджений належними доказами.

За наведених обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн., який був сплачений позивачем відповідно до платіжної інструкції від 21 квітня 2025 року №9861.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Судом встановлено, що відповідно до Договору про надання правничої допомоги № 04/02/25-01 від 04 лютого 2025 року ТОВ "ФК "ЕЙС"» та адвокатське бюро "Тараненко та партнери" домовились, що адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надати правову допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а клієнт зобов`язаний своєчасно сплатити Адвокатському бюро гонорар. Згідно п.3.1 отримання винагороди адвокатським бюро за надання правничої допомоги відбувається у формі гонорару. Гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами в протоколі погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги № 04/02/25-01 від 04 лютого 2025 (пункт 3.3 Договору).

Під порядковим номером 56 додаткової угоди № 5 до Договору про надання правничої допомоги № 04/02/25-01 від 04 лютого 2025 року зазначено, що клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по справам про стягнення заборгованості за кредитним договором № 146040 від 10.07.2024, ПІБ боржника ОСОБА_1 .

Позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000 грн., що підтверджується Актом прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги № 04/02/25-01 від 04 лютого 2025 року.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Враховуючи вищезазначене, суд виходить з того, що розгляд даної справи відбувався за правилами спрощеного позовного провадження, без участі у судових засіданнях сторін та їх представників, ціна позову у даній справі становить 8445,50 грн.

Також судом встановлено, що позовна заява підписана не адвокатом Тараненком А.І., а керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" Поляковим О.В.

Відтак, при визначенні суми компенсації понесених витрат на професійну правничу допомогу суд, керуючись критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та її складності, суті виконаних послуг та витраченого адвокатом часу, вважає, що витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн є неспіврозмірними з ціною позову, явно завищеними та приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 гривень.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 137, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" (02090, м. Київ, Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005, ) заборгованість за кредитним договором №146040 від 10.07.2024 у розмірі 8445 (вісім тисяч чотириста сорок п`ять) грн 50 коп., яка складається з 7843,66 грн. заборгованості за тілом кредиту, 1,84 грн. заборгованості за відсотками та комісії 600,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю"Фінансова компанія "ЕЙС" (02090, м. Київ, Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005, ) судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" (02090, м. Київ, Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС", місцезнаходження: 02090, м.Київ, Харківське шосе, буд. 19, офіс 2005, ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя В.В. Нагорний