Суддя Бабенко Ю. П.
Справа № 644/7865/24
Провадження № 2/644/116/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року Індустріальний районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді Бабенко Ю.П., за участю секретаря - Книшенко А.С., представника позивача- Салтикова С.С., представника відповідача- Шиганської Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

В позовній заяві представник позивача просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором № 014-RО-82-93542523 від 17.06.2021 року у сумі 164389,54 грн. та судові витрати у справі. Позовні вимоги мотивовані тим, що АТ «Райффайзен Банк» розмістив на власному офіційному сайті в мережі Інтернет «www.raiffeisen.ua» Публічну пропозицію про надання громадянам банківських послуг на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк». У Публічній пропозиції визначено, що фізична особа, яка виявила намір прийняти (акцептувати) цю публічну пропозицію, підписує Заяву про акцепт публічної пропозиції/Угоду, за встановленою формою. В Публічній пропозиції вказано, що вона сама, разом із Заявою про акцепт, Правилами, Тарифами, усіма заявами, змінами, доповненнями та додатковими угодами, утворюють єдиний Договір банківського обслуговування. Такий договір вважається укладеним з моменту, коли банк або кредитний посередник отримує Заяву про акцепт, підписану клієнтом. Відповідач подав заяву до Позивача та уклав Угоду № РВУ2-1360957 від 01.02.2016 року, якою акцептував Публічну пропозицію/Угоду. Згідно з цією Заявою, Відповідач прийняв умови публічної пропозиції Банку на отримання банківських послуг, які детально описані у Правилах, висловлюючи свою повну та беззастережну згоду з ними. Банк і Відповідач уклали Заяву-Договір про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» № 014-КО-82-93542523 від 17.06.2021 року, згідно з яким Банк видав Відповідачу кредит у розмірі 101 988,78 грн. до 17.06.2027 року. На період з 17.06.2021 по 18.08.2021 (включно) розмір процентної ставки за Кредитом складає 0,01% річних. З 18.08.2021 року процентна ставка за Кредитом застосовується в розмірі 35,30% річних, без укладання додаткової заяви до цієї Заяви-Договору. Відповідач зобов`язався використати кредит відповідно до умов, повернути його, сплатити проценти та виконати інші зобов`язання відповідно до договору та тарифів Банку. Згідно умов Кредиту, Відповідач має повернути суму кредиту та сплатити нараховані проценти. Кредит може бути наданий на поточний рахунок Відповідача або через кредитний рахунок з подальшим відображенням на поточному рахунку в день видачі кредиту або на наступний робочий день, залежно від часу видачі. Факт отримання Відповідачем грошових коштів за Кредитом підтверджується копією виписки по рахунку, що підтверджує переказ та зарахування грошових коштів на рахунок Відповідача. У зв`язку із несплатою Відповідачем платежів за кредитом було проведено реструктуризацію у порядку встановленому п. 1.5 Розділу 6 Правил. У зв`язку з невиконанням Відповідачем умов Кредиту на адресу Відповідача було направлено вимогу про дострокове виконання боргових зобов`язань за вих. №114/5-678768 від 29.07.2024 року, надавши можливість останньому добровільно (в позасудовому порядку) врегулювати заборгованість протягом 30 днів. Дана вимога була направлена Позивачем засобами поштового зв`язку AT «Укрпошта», однак у визначені у вимозі строки Відповідачем не виконана. Станом на 26.08.2024 року заборгованість відповідачки перед позивачем за кредитом складає 164389,54 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 149391,75 грн., заборгованості за відсотками 14997,79 грн.

Ухвалою суду від 19.09.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представником відповідача адвокатом Шиганською Н.В. подано відзив на позовну заяву, в якому вона посилається на те, що відповідач заперечує проти позовних вимог в повному обсязі, вважає позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Позовні вимоги про стягнення з відповідачки на користь позивача кредитної заборгованості в заявленому розмірі не підтверджуються належними та допустимими доказами, а саме: 1) щодо самого факту надання кредитних коштів відповідачці, яка їх належним чином прийняла та розпорядилася у розмірах, вказаних у позові; 2) в матеріалах справи відсутні докази перерахування кредиту відповідачці та отримання нею грошей у такому розмірі, як заявлено банком у позові; 3) відсутній належний розрахунок суми позову з його складовими (обґрунтування розміру тіла кредиту), 4) сума основного боргу за кредитом не підтверджена первинними документами; 5) банком не представлено оригінал або належним чином завірену копію кредитної справи для її дослідження у суді. З огляду на зазначене, оскільки позивачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог, вбачається безпідставність вимог позивача та їх необґрунтованість. Відповідач не отримувала вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором Вих. № 114/5-678768 від 29.07.2024 року у зв`язку з тим, що через повномасштабне вторгнення рф на територію України перебуває за кордоном. Банк, пред`являючи вимоги про стягнення кредитної заборгованості, просить крім заборгованості за кредитом 149 391,75 грн., у тому числі простроченої заборгованості 4 837,36 грн., стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість за відсотками 14 997,79 грн., у тому числі, прострочену заборгованість 13 701,02 грн. З виписки по рахунку випливає, що банк безпідставно здійснював операції щодо стягнення відсотків по кредиту за весь період, тобто фактично не здійснював зарахування оплат відповідача в рахунок погашення заборгованості за кредитом, що призвело до виникнення штучної заборгованості за кредитним договором. Таким чином, наданий Банком розрахунок заборгованості належним та допустимим доказом бути не може. З огляду за зазначене, оскільки позивачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог, вбачається безпідставність вимог позивача та їх необґрунтованість. Крім того, сторона відповідача вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, оскільки Публічна пропозиція про надання громадянам банківських послуг на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк», що розміщені на офіційному сайті Позивача www.raiffeisen.ua (стара адреса: www.aval.ua) неодноразово змінювалися самим Банком в період з часу виникнення спірних правовідносин і до моменту звернення до суду з цим позовом. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із Відповідачем кредитного договору № 014-RO-82-93542523 від 17.06.2021 року, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

В судовому засіданні представник відповідачки просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з посиланням на доводи, які викладені у відзиві. Крім того, просила долучити в якості доказу часткової сплати кредиту довідки про рух коштів по рахунку, зазначила, що ОСОБА_1 частково погасила борг 11.12.2024 року в сумі 8570 грн., 13.01.2025 року в сумі 16980 грн., 08.02.2025 року в сумі 12600 грн., яка була зарахована банком 10.02.2025 року, 12.03.2025 року в сумі 9000 грн. Зазначила, що відповідачкою вже сплачений борг за кредитним договором в розмірі 145485 грн. до відкриття провадження у справі за період з 06.06.2023 року до 31.08.2024 року включно та в розмірі 47150 грн. після відкриття провадження у справі за період з 11.12.2024 року до 12.03.2025 року включно, разом складає 192635 грн.

В судовому засіданні представником позивача подано заяву про уточнення вимог. Представник зазначив, що сума залишку боргу за кредитним договором на сьогоднішню дату складає 117867,48 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представником відповідачки подано відзив на заяву про уточнення вимог та заперечення щодо розрахунку заборгованості за кредитом. Зазначила, що сторона відповідача повністю заперечує проти суми позовних вимог, заявленої до стягнення у розмірі 117 867,48 грн. (борг за кредитом), вважає наданий розрахунок необґрунтованим і таким, що не відповідає дійсності. Відтак, заявлені банком позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Враховуючи наведене, вважає, що вимоги позивача в цілому не доведені, а обставини, викладені в позовній заяві, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, відтак, законні підстави для задоволення позову відсутні.

Представником позивача подані додаткові пояснення, в якому представник зазначив, що наданий банком розрахунок заборгованості за кредитним договором є належним доказом підтвердження заборгованості. Останній розрахунок, який наявний в матеріалах справи, визначає суму заборгованості станом на 21.04.2025 року, він є зрозумілим та не потребує спеціальних навиків. Станом на дату розрахунку заборгованість відповідачки перед банком складає 117867,48 грн. Надана банком виписка по рахунку у сукупності з іншими зібраними доказами підтверджує факт видачі кредиту ОСОБА_1 . Крім того, представник відповідачки стверджує, що в період з 2023-2024 року було сплачено 145485 грн. та частково надає виписки з рахунку іншого банку, де не відображається призначення платежу саме по спірному кредиту. Враховуючи наявність у відповідачки 3 прострочених кредитів, по яким відбувається часткове погашення, надану інформацію не можливо вважати належними доказами, адже таке погашення стосується декількох кредитів. В судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позовні вимоги з урахуванням поданих ним уточнень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до АТ «Райффайзен Банк» та підписала угоду № PDV2-1360957 від 01.02.2016 року про акцепт Публічної пропозиції/Угода. Як вбачається зі змісту вказаної заяви, відповідачка прийняла/акцептувала публічну пропозицію АТ "Райффайзен Банк Аваль" про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ "Райффайзен Банк Аваль", що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку, висловила повну та безумовну згоду з її умовами.

17.06.2021 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-93542523 від 17.06.2021 року, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 101988,78 гривень до 17.06.2027 року, а позичальник, у свою чергу, зобов`язалася належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами. На період з 17.06.2021 року по 18.08.2021 року розмір процентної ставки складає 0,01 % річних. З 18.08.2021 року процентна ставка за кредитом застосовується в розмірі 35,30 % річних, без укладання додаткової заяви до Заяви-Договору. Позичальник зобов`язалася виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. Банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачці кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами кредитного договору. Вказаний договір відповідачем було підписано електронним підписом.

Згідно з п. 1.2.3 Договору розмір процентної ставки складає 0,01% річних, з 18.08.2021 процентна ставка за кредитом встановлюється в розмірі 35,30% .

З пункту 1.4. Договору вбачається, що у разі настання передбачених підпунктом 3.6.2 пункту 3.6 статті 3 розділу 6 правил обставин дефолту, банк має право відмовити клієнту в наданні кредиту (з припиненням зобов`язань банка надати кредит)та/або вимагати дострокового виконання клієнтом зобов`язань за кредитом, включаючи суму кредиту, сплату процентів, пені та інших платежів за кредитом, про що направляє клієнту письмове повідомлення. На письмову вимогу Банка, клієнт зобов`язаний здійснити дострокове погашення заборгованості за кредитом у відповідності до умов, зазначених у письмовому повідомленні Банка. У разі невиконання цієї вимоги, Банк має право пред`явити вимогу поручителям та або вжити заходи для стягнення заборгованості клієнта за кредитом, які не суперечать законодавству.

Також ОСОБА_1 17.06.2021 року електронним підписом підписала паспорт споживчого кредиту, зі змісту якого вбачається ознайомлення останньої із істотними умовами кредитування. Зазначено, що кредит отримано на споживчі цілі.

Одночасно з підписанням заяви- договору ОСОБА_1 було електронним підписом підписано заяву №014-RO-82-93542523 на приєднання до договору добровільного страхування життя №РБ1704-г від 12 червня 2020 року, графік платежів, паспорт споживчого кредиту та згода на обробку персональних даних.

Згідно розрахунку заборгованості та виписки за договором, станом на 21.04.2025 року відповідачка має заборгованість у сумі 117867,48 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 117867,48 грн.

Однак у встановлений кредитним договором термін відповідачка свої зобов`язання не виконувала, частково погашала кредит, що призвело до виникнення перед установою банку заборгованості.

Позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження того, що відповідачка уклала із АТ "Райффайзен Банк" угоду №№ PDV2-1360957 від 01.02.2016 та електронний договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-93542523 від 17.06.2021 року, який підписала у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (електронним підписом одноразовим ідентифікатором 464236), а тому за правовими наслідками цей договір прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

АТ "Райффайзен Банк" свої зобов`язання перед відповідачкою за Кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 101988,78 грн., що підтверджується випискою по рахунку.

Таким чином, позивачем надано належні та допустимі докази укладення договору та отримання ОСОБА_1 кредитних коштів у сумі 101988,78 грн.

Отже, відповідачка, підписавши договір, підтвердила факт ознайомлення з його змістом та Правилами, а також отримання повної та достатньої інформації для належного розуміння умов надання послуги. Таким чином, відповідачка усвідомлено погодилася з умовами договору, включаючи строки кредитування, розмір кредиту та процентної ставки, порядок її нарахування, а також була належним чином поінформована про реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту.

Оскільки взяті на себе зобов`язання ОСОБА_1 належним чином не виконала, у позивача виникло право вимагати повернення позичених коштів.

Доводи представника відповідачки про те, що в матеріалах справи відсутні докази перерахування кредиту відповідачу та отримання нею грошей, суд відхиляє, оскільки вони спростовуються наданими доказами зі сторони позивача. Крім того, відповідач неодноразово вносила суми грошових коштів в рахунок погашення боргу, що вказує на визнання кредитних правовідносин, які склалися між сторонами.

Таким чином, відповідачка не сплатила заборгованість за заявою про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №014-RO-82-193542523 від 17.06.2021 року.

Суд зазначає, що сторони у п. 1.4 договору чітко визначили порядок дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме Банк зобов`язався направити на адресу боржника повідомлення про дострокове повернення кредиту, і лише невиконання боржником вимоги є підставою вжиття інших заходів, в тому числі і звернення до суду.

29.07.2024 року АТ «Райфайзен Банк» направив на адресу ОСОБА_1 вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за договором № №014-RO-82-93542523 від 17.06.2021 року.

Згідно виписки по особовому рахунку відповідача, розрахунку заборгованості станом на 26.07.2024 року, заборгованість відповідача становить 164389,54 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 149391,75 грн., у тому числі простроченої заборгованості по кредиту в сумі 4837,36 грн., заборгованості по процентам в сумі 14997,79 грн., простроченої заборгованості по процентам в сумі 13701,02 грн.

23.04.2025 року, під час розгляду справи в суді, представником позивача надано суду уточнений розрахунок заборгованості відповідача станом на 21.04.2025 року, згідно якого заборгованість за кредитом відповідача становить 117867,48 грн. В обґрунтування заборгованості представником позивача надано суду виписки по особовому рахунку відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Статтями 7 та 8 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що продавець (виконавець, постачальник) товарів, робіт, послуг в електронній комерції під час своєї діяльності та у разі поширення комерційного електронного повідомлення зобов`язаний забезпечити прямий, простий, стабільний доступ інших учасників відносин у сфері електронної комерції до інформації про себе, визначену законодавством, а покупець, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт).

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений Порядок укладення електронного договору.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 вказаного Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Доводи представника відповідача на те, що договір між сторонами по справі не можна вважати укладеним шляхом приєднання, є безпідставними. Під час розгляду справи встановлено, що договір №014-RO-82-193542523 від 17.06.2021 рокумістить інформацію про суму наданого кредиту, про розмір процентів за користування кредитом, про порядок погашення заборгованості за кредитом, та інші істотні для даного договору умови. Відповідач користувалася кредитними коштами, частково виконувала зобов`язання щодо їх повернення. Згідно з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), не можна вважати неукладеним договір після його повного або часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону. З урахуванням наданих суду доказів суд не вбачає підстав вважати, що між сторонами не склались договірні правовідносини.

Враховуючи викладене, суд вважає безпідставними посилання представника відповідачки на недоведеність укладення сторонами кредитного договору та погодження ними умов кредитування.

Посилання представника відповідачки щодо повної сплати заборгованості ОСОБА_1 та відсутність перед банком боргу, спростовуються наданою суду банківською випискою по рахунку, наданими банком розрахунками заборгованості.Виписки про рух коштів на рахунку, які надані суду представником ОСОБА_1 , і які стосуються договору №014-RO-82-193542523 від 17.06.2021 року, зараховані банком в розмір заборгованості за договором, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 21.04.2025 року. Заслуговують на увагу пояснення представника позивача про те, що всі інші долучені представником ОСОБА_1. виписки, які не стосуються договору №014-RO-82-193542523 від 17.06.2021 року, не можуть бути підставою для зменшення розміру заборгованості. Долучений представником позивача розрахунок станом на 21.04.2025 року містить відомості про часткову сплату відповідачкою грошових коштів в рахунок повернення боргу.

Доводи представника відповідачки щодо не підтвердження доказами факту надання кредитних коштів відповідачці, щодо перерахування кредиту відповідачці, є безпідставними. Ці доводи спростовуються наданою банківською випискою по рахунку, а також частковим виконання відповідачкою умов договору.

Посилання представника відповідачки на відсутність належного розрахунку суми позову з його складовими, не заслуговують на увагу. Розрахунок заборгованості, складений представником банку станом на 21.04.2025 року, містить в собі належні складові такого розрахунку.

Доводи про необхідність надання суду саме оригіналу чи завіреної копію кредитної справи для її дослідження у суді, не заслуговують на увагу.

За викладених обставин, у зв`язку з невиконанням відповідачкою своїх договірних зобов`язань, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в частині стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості, яка станом на 21.04.2025 року становить 117867,48 грн. та складається з заборгованості по кредиту в сумі 117867,48 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідачки на користь позивача суд стягує витрати на оплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме - 2171,08 грн.

Керуючись ст. ст. 5,10-13, 81, 83, 141, 264-265, 354 ЦПК України, Законом України «Про електронну комерцію», ст. ст. 526, 530, 610, 611, 612, 625, 626, 627, 638, 1049, 1050, 1054 ЦК України, - суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків- НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Генерала Алмазова, б. 4А, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 14305909) заборгованість за договором № 014-RО-82-93542523 від 17.06.2021 року у сумі 117867,48 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків- НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Генерала Алмазова, б. 4А, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 14305909) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2171,08 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 21.07.2025 року.

СУДДЯ: