Справа № 143/441/25
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
23.07.2025 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Гуцола М.П.
з участю секретаря судових засідань Москаленко С.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х років, -
короткий зміст позовних вимог.
15.05.2025 позивач ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду та просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання в розмірі 3000 грн щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.
Обґрунтовуючи позов, посилається на те, що вона з відповідачем перебувають у шлюбі, що зареєстрований 19.01.2022 Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №37.
Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 , яка проживає з позивачем та перебуває повністю на її утриманні.
Грошових коштів на утримання дитини не вистачає, так як позивач знаходиться у декретній відпустці по догляді за дитиною до трьох років і не працює, єдиним джерелом доходу є соціальні виплати.
Відповідач проживає окремо, має добрий стан здоров`я, не перебуває на обліку в медичних установах, неповнолітніх дітей на утриманні немає.
Рух справи, позиція суду.
На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.05.2025 справу передано на розгляд судді Гуцолу М.П. (а.с. 11).
З метою визначення підсудності суддею здійснено запит до Єдиного державного демографічного реєстру та Погребищенської міської ради про реєстрацію місця проживання відповідача ОСОБА_2 (а.с. 15).
23.05.2025 судом отримана відповідь, відповідно до якої за відомостями Реєстру територіальної громади ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15).
Ухвалою суду від 27.05.2025 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 18.06.2025 (а.с. 16).
18.06.2025 розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою сторін.
10.07.2025 суд ухвалив проводити заочний розгляд за наявними матеріалами справи.
Позивач в судове засідання не з`явилася, у матеріалах справи міститься її заява про розгляд справи у відсутності, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 22).
Відповідач повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином (а.с. 19, 24) в судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов не подав, причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення судового засідання не надіслав.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, зміст спірних правовідносин.
Сторони зареєстрували шлюб 19.01.2022, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 19.01.2022 Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що зроблено актовий запис №37 (а.с. 7).
Від спільного подружнього життя мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 6).
Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, не працює.
Перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення та отримує соціальні виплати на дитину (а.с. 9), також взята на облік як внутрішньо переміщена особа (а.с. 8).
Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дружини не надає.
Вказані обставини відповідачем не оспорені.
Мотиви з яких виходить суд і застосовані норми права.
Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.
Згідно ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.
Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застосування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд приймає до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.
Законом України «Про державний бюджет України на 2025 рік» регламентовано, що з 01.01.2025 прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено у розмірі 3028 грн.
Суд, виходячи з принципу розумності та справедливості, а також з урахуванням потреб дружини, яка, здійснюючи догляд за малолітньою дитиною, не в змозі самостійно забезпечувати себе матеріально, враховуючи визначений державою розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень, оскільки така сума забезпечить баланс між потребами дружини та реальними можливостями відповідача щодо сплати аліментів на утримання дружини.
При цьому слід зазначити, що термін сплати аліментів на утримання позивача є короткочасним, а саме: з дня звернення до суду, тобто з 15.05.2025 і до досягнення дитиною трьох років, а тому сплата аліментів у визначеному судом розмірі не може суттєво впливати на матеріальний стан відповідача.
Також, суд роз`яснює, що сторони не позбавлені права звернутись до суду з позовом про зміну розміру аліментів у разі зміни їх матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України (ст. 192 СК України).
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При подачі позову щодо вимоги про стягнення аліментів позивач була звільнена від оплати судового збору в розмірі 1 211,20 грн, а тому оплату судового збору необхідно покласти на відповідача та стягнути з нього судовий збір у розмірі 1211,20 грн. в дохід держави.
Керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х років - задовольнити повністю.
Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання як дружини у розмірі 3 000 грн щомісячно, починаючи із дня звернення з позовом до суду 15.05.2025 і до досягнення дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.
Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в 1211,20грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Погребищенського районного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги позивачем заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , жительки АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя