07.07.2025 Єдиний унікальний номер 205/8587/25
Єдиний унікальний номер 205/8587/25
Провадження № 2/205/3922/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ:

31 травня 2025 року ТОВ «Факторинг Партнерс» направив поштою до Новокодацького районного суду міста Дніпра позов до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який надійшов до суду 06 червня 2025 року.

Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 11 червня 2025 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 04 липня 2025 року представникові ТОВ «Факторинг Партнерс» у задоволенні заяви про проведення судового засідання в режимі відеоконференції відмовлено.

Позивач у своєму позові та відповіді на відзив посилався на те, що 12 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» і відповідачем за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Мілоан» було укладено електронний договір про споживчий кредит № 5151080, згідно з умовами якого позивач надав позичальникові кредит у розмірі 10 000 грн. строком на 30 календарних днів до 11 січня 2022 року. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Мілоан» та розміщених на їх сайті: miloan.com.ua. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку ОСОБА_1 , а відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти і сплатити відсотки за користування коштами та комісію. Відповідач оплату за кредитним договором не здійснив, чим порушив умови договору, тому розмір заборгованості за кредитним договором становить 34 900 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10 000 грн., відсотків за користування кредитом у розмірі 23 000 грн. та заборгованості за комісією у розмірі 1 900 грн.

16 січня 2022 року між ТОВ «Інкасо Фінанс» і ОСОБА_1 було укладено договір позики № -179251, відповідно до умов якого відповідачеві було надано у кредит кошти у розмірі 1 500 грн. строком на 14 днів і сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,95 % за кожен день користування. Відповідач умови договору не виконав, кредитні кошти не повернув, відсотки не сплатив, тому у нього виникла заборгованість у розмірі 3 074 грн. 50 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1 500 грн. та заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 1 574 грн. 50 коп. 07 березня 2023 року між ТОВ «Інкасо Фінанс» і ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір № 07/03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, згідно з умовами якого до нового кредитора перейшло право вимоги за кредитним договором № -179251 від 16 січня 2022 року. 18 лютого 2025 року між ТОВ «Коллект Центр» і ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір № 18-02/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № -179251 від 16 січня 2022 року.

26 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» і позивачем було укладено договір факторингу № 26-07/2024, відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит № 5151080 від 12 грудня 2021 року. Також зазначали, що повідомлення про перехід прав вимоги за кредитними договори мали направляти первісні кредитори, проте, неотримання боржником такого повідомлення не може бути підставою для звільнення його від виконання зобов`язань за кредитними договорами. Через введення карантинних обмежень на території України з 12 березня 2020 року, які були скасовані лише 01 липня 2023 року, а також через повномасштабне військове вторгнення РФ в Україні з 24 лютого 2022 року введено режим воєнного стану, тому строки позовної давності призупинені. Відповідачем на адресу позивача було направлено пропозицію про вирішення спору у позасудовому порядку, на яку ТОВ «Факторинг Партнерс» запропоновано ОСОБА_1 сплатити 35 000 грн. єдиним платежем, відповідь на яку позивачем не отримано. Тому позивач просив стягнути із ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у розмірі за кредитним договором № 5151080 від 12 грудня 2021 року у розмірі 34 900 грн. та заборгованість за кредитним договором № -179251 від 16 січня 2022 року у розмірі 3 074 грн. 50 коп., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028 грн. та витрати за надання правничої допомоги у розмірі 13 000 грн. У позовній заяві представник позивача просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлений належним чином, у відзиві та письмових поясненнях проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що кредитний договір № 5151080 ним було укладено 12 грудня 2021 року, жодних платежів після цієї дати ним здійснено не було. Після закінчення дії кредитного договору повідомлень про відступлення права вимоги не отримував. Йому було надіслане текстове повідомлення на телефон, будь-які реквізити договору чи нового кредитора були відсутні. 16 червня 2025 року він направив позивачеві пропозицію про врегулювання спору шляхом укладення мирової угоди, відповіді на яку не отримав. Просив застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У своїй заяві до суду справу просив розглядати за його відсутності.

Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» і відповідачем за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Мілоан» було укладено електронний договір про споживчий кредит № 5151080, згідно з умовами якого позивач надав позичальникові кредит у розмірі 10 000 грн. строком на 30 календарних днів до 11 січня 2022 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,7 % від суми кредиту за кожен день користування та комісії одноразово у розмірі 1 900 грн. (а.с. 24). Умовами п. 2.3 договору погоджено, що строк кредитування може бути подовжено, але не більше ніж на 60 днів. Також умовам п. 4.2 зазначеного договору погоджено, що у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами договору, з урахуванням пролонгацій, кредитор має право нарахувати проценти за базовою відсотковою ставкою в якості відсотків за порушення грошового зобов`язання.

26 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» і позивачем було укладено електронний договір факторингу № 26-07/2024, відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит № 5151080 від 12 грудня 2021 року (а.с. 49-51, 55).

16 січня 2022 року між ТОВ «Інкасо Фінанс» і ОСОБА_1 було укладено договір позики № -179251, відповідно до умов якого відповідачеві було надано у кредит кошти у розмірі 1 500 грн. строком на 14 днів і сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,95 % за кожен день користування (а.с. 7-12). Пунктом 3.19 вказаного договору сторони договору погодили, що у випадку настання обставин, що можуть мати наслідком невиконання та/чи неналежне виконання взятих на себе зобов`язань за цим договором, строк користування кредитом може бути продовжено.

16 січня 2022 року на картковий рахунок відповідача було перераховано кошти у розмірі 1 500 грн. (а.с. 30 оберт, 31).

07 березня 2023 року між ТОВ «Інкасо Фінанс» і ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір № 07/03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, згідно з умовами якого до нового кредитора перейшло право вимоги за кредитним договором № -179251 від 16 січня 2022 року (а.с. 44-45, 46).

18 лютого 2025 року між ТОВ «Коллект Центр» і ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір № 18-02/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № -179251 від 16 січня 2022 року (а.с. 57-59, 60).

Згідно із розрахунком заборгованості, наданим позивачем, заборгованість відповідача за кредитним договором № 5151080 від 12 грудня 2021 року становить 34 900 грн. (а.с. 40).

Згідно із розрахунком заборгованості, наданим позивачем, заборгованість відповідача за кредитним договором № -179251 від 16 січня 2022 року складає 3 074 грн. 50 коп. (а.с. 66).

Відповідач свої зобов`язання не виконав, грошові кошти не повернув, відсотки і комісію не сплатив.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Стосовно заявленої ОСОБА_1 вимоги про застосування строків позовної давності суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Тобто, позовна давність це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду.

Згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч. 1 ст. 259 ЦК України).

Відповідно до положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID19)», яким розділ ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину». Строк дії карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) тривав в Україні з 12 березня 2020 року по 30 червня 2023 року включно.

Таким чином, строк позовної давності позивачем пропущено не було.

Крім цього, судом приймається до уваги, що відповідачем визнаються зобов`язання за кредитним договором № 5151080 від 12 грудня 2021 року, оскільки 16 червня 2025 року ним було направлено позивачеві пропозицію про врегулювання спору у позасудовому порядку шляхом укладення мирової угоди.

З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка ОСОБА_1 добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 5151080 від 12 грудня 2021 року у розмірі 34 900 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10 000 грн., відсотків за користування кредитом у розмірі 23 000 грн. та заборгованості за комісією у розмірі 1 900 грн., і заборгованість за кредитним договором № -179251 від 16 січня 2022 року у розмірі 3 074 грн. 50 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1 500 грн. та заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 1 574 грн. 50 коп.

Стосовно вимоги позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд враховує, що вказана категорія справ відноситься до малозначних та розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням ціни позову, а також те, що представник позивача безпосередньої участі у судових засіданнях не брав, тому заявлена сума у 13 000 грн. є завищеною. Крім цього, аналіз доказів і документів для подання позовної заяви не можна віднести до професійної правничої допомоги, оскільки доказами по даній справі є самі кредитні договори, договори факторингу, які були наявні у позивача, а також розрахунки заборгованості, виконані за допомогою комп`ютерної програми.

Крім цього, суд зауважує, що кількість годин, витрачених на складання позовної заяви про стягнення заборгованості, зазначена у рахунку на оплату, є завищеною, оскільки позовна заява є типовою, не містить розрахунків, та не вимагає витрат тривалого часу на її підготовку.

Таким чином, суд вважає за необхідне, виходячи з засад розумності, беручи до уваги співмірність розміру витрат на виконання професійної правничої допомоги з ціною позову та обсягом фактично виконаних робіт, а також пропорційності стягнення судових витрат, стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 3 028 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс», складає 44 002 грн. 50 коп. (34 900 грн. + 3 074 грн. 50 коп. + 3 000 грн. + 3 028 грн. = 44 002 грн. 50 коп.).

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 525, 526, ст. 610, ч. 1 ст. 612, ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1050, ч. 1 ст. 1077 ЦК України, ч. 1, 3 ч. 3 ст. 133, ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 223, ст. ст. 263-265, ч. 4 ст. 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (, юридична адреса: 03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 6, офіс 521) заборгованості за кредитним договором № 5151080 від 12 грудня 2021 року у розмірі 34 900 (тридцять чотири тисячі дев`ятсот) гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень, відсотків за користування кредитом у розмірі 23 000 (двадцять три тисячі) гривень та заборгованості за комісією у розмірі 1 900 (одна тисяча дев`ятсот) гривень, і заборгованість за кредитним договором № -179251 від 16 січня 2022 року у розмірі 3 074 (три тисячі сімдесят чотири) гривень 50 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень та заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 1 574 (одна тисяча п`ятсот сімдесят чотири) гривень 50 коп., а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень та правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень, а всього 44 002 (сорок чотири тисячі дві) гривні 50 коп.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: