Справа № 174/1517/24
п/с 2/174/108/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Ілюшик І.А.,

за участю: секретаря Троцько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач Акціонерне товариство «Таскомбанк» (далі - АТ «Таскомбанк»), звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 25.11.2021 в сумі 102 846,78 грн. та понесені судові витрати в сумі 3 028,00 грн.

В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що 25.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі - ТОВ «ФК «ЦФР») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № . Відповідно до умов якого, ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 53 193,40 грн., строком на 24 місяці з річною процентною ставкою 11,99 % від суми боргу за договором та щомісячними процентами 2,19% від суми кредиту.

29.11.2021 право вимоги за кредитним договором № від 25.11.2021 відступлені АТ «Таскомбанк» на підставі договору відступлення права вимоги № 01/09/21.

Умови вищезазначеного кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (графіком погашення кредиту) строки не повернуті.

Як наслідок, станом на 08.11.2024, заборгованість позичальника за кредитним договором становить 102 846,78 грн. Термін дії кредитування передбачений кредитним договором сплив, кредитні кошти боржником не повернуті.

Представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № від 25.11.2021 в сумі 102 846,78 грн., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 49 122,92 грн.; заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена) - 15 280,84 грн.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 38 443,02 грн.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 30.12.2024 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а також встановлено строк відповідачу подати відзив на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 24.02.2025 клопотання представника відповідача про витребування доказів задоволено, витребувано від позивача АТ «Таскомбанк» оригінал кредитного договору від 25.11.2021 № між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 , паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 5748348.

На виконання ухвали 12.03.2025 від позивача надійшла заява до якої долучено оригінал кредитного договору від 25.11.2021 № між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 , оригінал паспорту кредиту. В подальшому за клопотанням позивача відповідні оригінали були повернуті, в матерілах справи залишились засвідчені суддею копія письмового доказу.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 19.05.2025 у позивача витребувано письмові оригінали: договору про відступлення прав вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЦФР», реєстру прав вимоги до цього договору, акту приймання-передачі прав вимоги за вищевказаним договором.

На виконання ухвали суду представником позивача надано для огляду в судовому засіданні оригінали доказів, які за клопотанням сторони повернуті позивачу, в матеріалах справи залишилась засвідчена суддею копія письмового доказу.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Представник позивача звернувся з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, просить позовні вимоги задовольнити у повному обс`язі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Представник відповідача подав письмові пояснення в яких посилався на те, що не доведено наявності права вимоги, у зв'язку з чим просив у задоволенні позову відмовити. Представник вважає, що договір відступлення прав вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021, укладений між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» не є доказом підтвердження прав вимоги позивача до відповідача за спірним кредитним договором, оскільки кредитний договір від 25.11.2021 між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 укладено пізніше ніж сам договір відступлення прав вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021.

Також подав заяву про розгляд справи у своїй відсутності в якій зазначив про те, що просить зменьшити нараховані відсотки у разі якщо суд знайде підстави для задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 25.11.2021 між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 647548348. Відповідачем підписано паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 5748348 25.11.2021. Позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту - 53 193,40 грн.; строк користування - 24 місяців; річні проценти - 11,99% від суми боргу за договором; щомісячні проценти - 2,19% від суми кредиту (а.с. 4-7, 75-78)

29.11.2021 права вимоги за кредитним договором № 647548348 від 25.11.2021 відступлені АТ «Таскомбанк» на підставі договору відступлення права вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021.

Сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимог (зразок якого наведено у додатку 1 до цього договору) із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників. Підписані сторонами відповідні реєстри прав вимог є невід'ємною частиною цього договору. Передача кредитних справ та іншої документації за кредитом регламентується окремим договором зберігання, що укладається між сторонами. Розмір заборгованостей позичальників, права вимоги до яких відступається згідно реєстру прав вимог, вказується у кожному окремому реєстрі до цього договору (п. 2.2 договору № 01/09/21).

Відповідно до п. 3.1.1 договору № 01/09/21 первісний кредитор протягом кожного робочого дня передає захищеними каналами зв'язку новому кредитору дані по позичальнику, за яким згідно даного договору відбудеться відступлення прав вимоги, які були оформлені первісним кредитором того ж робочого дня.

Право вимоги переходить до нового кредитора з моменту підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог та зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, після чого новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до позичальників стосовно і заборгованостей по кредитним договорам, а також по відношенню до поручителів стосовно їх зобов'язань за договорами забезпечення. Разом із правами вимоги новому кредитору переходять всі інші пов'язані з ним права в повному обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (п. 3.4 договору № 01/09/21).

Факт передачі права вимоги за вищезазначеним договором, а також відповідний розмір зобов`язання, що існував на момент передачі підтверджуються реєстром прав вимоги до логовору відступлення права вимоги № 01/09/2021 за 29.11.2021 (а.с. 8-13, 104-119).

З розрахунку заборгованості по кредитному договору № 647548348 від 25.11.2021 укладеному первісним кредитором з позичальником ОСОБА_1 станом на 08.11.2024 в сумі 102 846,78 грн., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 49 122,92 грн.; заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена) - 15 280,84 грн.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 38 443,02 грн. При розрахунку заборгованості врахована часткова сплата ОСОБА_1 коштів на виконання договору (а.с. 14).

До позовної заяви долучена випискою по особовому рахунку кредитного договору з 25.11.2021 по 08.11.2024 (а.с. 15-37).

На підтвердження вказаних обставин, позивачем також додано до матеріалів справи копії платіжних інструкцій банку від 25.11.2021. (а.с. 38-43).

На виконання п. 1.4 кредитного договору № 647548348 від 25.11.2021 відповідачем сплачено послугу електронний ключ доступу до додатку «SUPPORT.UA» на 12 міс. у сумі 649 грн. (а.с. 44).

У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (частини перша, третя статті 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 79 ЦПК Українидокази мають бути достовірними, тобто такими, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно зі ст. 80 ЦПК Українидостатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України).

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із ч.ч. 1 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Щодо переходу права вимоги.

Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).

Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов'язанні.

У відповідності до вимог ст. 512, 514, 517 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Відповідно до ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Посилаючись у своїх письмових поясненнях на певну практику судів апеляційної та касаційної інстанцій представник відповідача не врахував зміст наданого на огляд договору відступлення права вимоги.

В даному випадку на підставі договору про відступлення права вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021 відбувається щоденне відступлення прав вимоги за кредитними договорами, що укладаються із позичальниками (п. 2.2 договору).

Реєстр прав вимог по позичальнику ОСОБА_1 підписано сторонами 29.11.2021, обсяг (розмір) зобов'язання, право вимоги за яким передано позивачу відображено в зазначеному реєстрі. Крім цього, матеріали справи містять завірений суддею реєстр прав вимог до договору про відступлення права вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021, який є належним доказом.

З огляду на вищевикладене, позивачем доведено право вимоги за кредитним договором на підставі договору відступлення права вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021.

Таким чином, позивачем належними та допустимими доказами доведено укладення між первісним кредитором та відповідачем кредитного договору, отримання позичальником кредитних коштів та користування ними, а також часткове погашення боргу, в подальшому відступлення права вимоги новому кредиторову АТ «Таскомбанк», виникнення кредитної заборгованості відповідача.

Однак проценти за користування кредитними коштами перевищують суму (тіло) кредиту, що є несправедливим. Розмір нарахованих процентів не відповідає принципам розумності, справедливості та пропорційності, а тому суд прийшов до висновку про необхідність зменшити заборгованість за процентами з 53 723,86 грн. до розміру, що не перевищує заборгованість за тілом кредиту 49 000,00 грн.

Загалом з відповідача на користь позивача слід стягнути 98 122,92 грн. У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі грн. пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 141, 229, 235, 258-259, 265, 268, 274 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк», , заборгованість за кредитним договором № від 25.11.2021 в сумі 98 122 (дев`яносто вісім тисяч сто двадцять дві) грн. 92 коп.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк», , сплачений судовий збір у розмір і2 888,92 грн.

В іншій частині віднести на рахунок позивача.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.А. Ілюшик