ЄУН 229/1837/24
Провадження № 2/211/2414/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про передачу справи на розгляд іншому суду

21 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Грубник О.М., дослідивши матеріали цивільної справи за позовною заявою представника позивача адвоката Таламанчука Олександра Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Російської Федерації в особі: Міністерства закордонних справ Російської Федерації; Посольства Російської Федерації в Польщі; Посольство Російської Федерації у Сполученому Королівстві Великобританії та Північної Ірландії; Посольство Російської Федерації у Королівстві Бельгія, про відшкодування шкоди, завданої військовою агресією Російської Федерації

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 через свого представника, звернувся до суду із позовом до відповідача Російської Федерації про відшкодування шкоди, завданої військовою агресією Російської Федерації, відповідно до якого просить стягнути з Російської Федерації на користь громадянина України ОСОБА_1 7 891 706,61 гривень матеріальної шкоди, що становить еквівалент у сумі 189 968,89 євро. Стягнути з Російської Федерації на користь громадянина України ОСОБА_1 789 171,00 гривень моральної шкоди, що становить еквівалент в сумі 18 996,89 євро.

На підставі рішення Вищої ради правосуддя від 19 грудня 2024 року №3707/0/15-24 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Дружківського міського суду Донецької області, Артемівського міськрайонного суду Донецької області» до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вищевказана цивільна справа

Суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє, в тому числі, підсудність даної справи суду, до якого вона подана.

Так, перевіряючи підсудність даної справи Довгинцівському районному суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, суд зазначає наступне.

Відповідно до с. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Однак при зверненні до суду з відповідним позовом позивач повинен дотримуватися вимог закону щодо підсудності розгляду цивільних справ, передбачених главою 2 розділу І ЦПК України.

Згідно норм ЦПК України існує загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача (ст. 27 ЦПК України), альтернативна підсудність за вибором позивача (ст. 28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК).

За загальним правилом (ч.1ст. 27 ЦПК України) позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Водночас, слід враховувати, що загальна підсудність застосовуються до всіх справ за винятком тих, для яких ЦПК України встановлює інший вид підсудності.

Підсудністю у цивільному судочинстві розуміється розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Згідно до ч.2 ст. 31 ЦПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Відповідно до ст. 30 ЦПК України для окремих видів позовів встановлено виключну підсудність, а тому позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності. Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

При цьому виключна підсудність встановлена з метою забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи. Зазначені у законі суди можуть здійснити такий розгляд, оскільки в районі їх діяльності знаходиться основна маса доказів.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Правові висновки щодо застосування положень цивільного та господарського процесуального законодавства України про виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, викладено також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 (провадження № 12-73гс20).

У постанові Верховного Суду від 02 лютого 2022 року у справі №185/8191/16-ц зазначено, що «виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають з приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Якщо пред`явлено позов про право власності на кілька приміщень, розташованих у різних районах міста чи в різних містах, або позов про поділ спадкового майна, яке складається з кількох об`єктів нерухомості у різних місцевостях, тобто вимоги, для кожної з яких встановлено виключну підсудність, то позов пред`являється до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини нерухомого майна, яка за своєю вартістю перевищує ті, що знаходяться в інших районах чи місцевостях.

Виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Словосполучення "з приводу нерухомого майна" необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення».

Таким чином, правила виключної підсудності стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.

Матеріали позовної заяви свідчать, що предметом даного позову є відшкодування шкоди, завданої військовою агресією Російської Федерації відносно приватної власності земельної ділянки, загальною площею 0,2324 га та двоповерхового житлового будинку, з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , тому визначення підсудності здійснюється за загальними правилами, регламентованими ч. 1, 2 ст. 30 ЦПК України за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

За таких обставин вважаю, що дана справа не підсудна Довгинцівському районному суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області та її необхідно передати за підсудністю до Покровського районного суду міста Кривого Рогу .

Рішенням Вищої ради правосуддя від 19.12.2024 № 3707/0/15-24 змінено з 06.01.2025 територіальну підсудність судових справ Артемівського міськрайонного суду Донецької області шляхом її передачі до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, назву якого з 25.04.2025 року змінено на Покровський районний суд міста Кривого Рогу (ЗУ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26.02.2025 р. №4273-ІХ).

Згідно ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі наведеного та керуючись ст. 27, 28, 30, 31, 32, 187, 259, 260 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Матеріали цивільної справи за позовною заявою представника позивача адвоката Таламанчука Олександра Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Російської Федерації в особі: Міністерства закордонних справ Російської Федерації; Посольства Російської Федерації в Польщі; Посольство Російської Федерації у Сполученому Королівстві Великобританії та Північної Ірландії; Посольство Російської Федерації у Королівстві Бельгія, про відшкодування шкоди, завданої військовою агресією Російської Федерації - передати на розгляд за територіальною підсудністю до Покровського районного суду міста Кривого Рогу (50029, м. Кривий Ріг, вул. Захисників Азовсталі, 3).

Ухвала набирає законної сили через п`ятнадцять днів з дня її підписання, але може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: О. М. Грубник