Провадження №2/359/1386/2025
07.07.2025р. м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Чирки С.С.,
при секретарі Кулик Т.В.
представника позивача Летун Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2025 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.
01 травня 2025 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду, витребувано у АТ «Таскомбанк»: інформацію чи було емітовано на ім`я ОСОБА_1 платіжну картку № НОМЕР_2; виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної карти № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) за період 14.05.2021 по 19.05.2021 з відображенням часу зарахування коштів, призначення платежу та відправника коштів; інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_2 за період з 14.05.2021 по 19.05.2021; інформацію чи знаходиться номер телефону НОМЕР_4 в анкетних даних ОСОБА_1 .
Ухвалою занесеною до протоколу судового засідання від 30.06.2025 року №4766518, вирішено проводити заочний розгляд справи.
Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на її задоволенні.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Заслухавши думку представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного.
Судом встановлено, що 15 січня 2021 року ТОВ «Таскомбанк» уклало з ОСОБА_2 договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/9037662-SP. На підставі цього договору відповідач отримав кредит (у вигляді встановленого на поточний рахунок кредитного ліміту). Заява-договір не передбачає строку повернення кредиту(а.с.9).
ТОВ «Таскомбанк» виконало своє зобов`язання за договором та відкрило поточний рахунок ОСОБА_2 і встановили ліміт кредитування.
ТОВ «Кредитна Установа «Європейська кредитна група» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 3000 грн., що підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_5 від 14.05.2021 року.
ТОВ ФК «Фінансова компанія «Авіра груп» виконало своє зобов`язання за договором позики та надало ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 1500 грн., що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» №864/08 від 30.08.2024 року (а.с.65).
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно правил ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частиною 1 ст.612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
28 лютого 2024 року Акціонерне товариство «Таскомбанк» уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» договір факторингу №НІ/11/15-Ф.
24 грудня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитна Установа Європейська кредитна група» договір факторингу №24122021 (а.с.22-24).
05 січня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Авіра груп» уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» договір факторингу №05012024 (а.с.35-36).
Згідно до ч.1 ст.513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Аналізуючи договір факторингу № НІ/11/15-Ф від 28 лютого 2024 року (а.с.12-13), акт прийому-передачі реєстру прав вимоги від 28 лютого 2024 року (а.с.14), витяг з реєстру прав вимоги до договір факторингу № НІ/11/15-Ф від 28 лютого 2024 року (а.с.15), договір факторингу №24122021 від 24 грудня 2021 року (а.с.22-24), акт прийому-передачі реєстру боржників від 24.12.2021 року (а.с.25), витяг з реєстру боржників до договір факторингу №24122021 від 24 грудня 2021 року (а.с.26), договір факторингу №05012024 від 05 січня 2024 року (а.с.35-36), акт прийому-передачі реєстру боржників від 05.01.2024 року (а.с.37), витяг з реєстру боржників до договір факторингу №05012024 від 05 січня 2024 року (а.с.38).
Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання договору позики між АТ «Таскомбанк», ТОВ «Кредитна Установа Європейська кредитна група», ТОВ «ФК «Авіра Груп» та відповідачем. Вказані підприємства, правонаступником яких у зобов`язанні є ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», належним чином виконували свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредитні кошти, але належним чином не виконував свої обов`язки за договорами.
Враховуючи вказане та беручи до уваги те, що відповідач взятих на себе зобов`язань в строки, передбачені кредитними договорами не виконав, тому заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованою.
Разом з тим, вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками на загальну суму 36 435,28 грн. є необґрунтованою і недоведеною.
Позивач як доказ нарахування відсотків за користування кредитними коштами надав витяг з Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» про відкриття поточного рахунку ита видачу платіжної карти, надання банківських, фінансових послуг в мережах проекту «Sportband».
Проте суд не погоджується з аргументом позивача і вважає, що ці документи не можна вважати складовою частиною кредитного договору яка визначає відсотки за користуванням кредитними коштами, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів, що саме ці Публічну пропозицію та Тарифи розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи Заяву-договір на укладання договору про комплексне банківське обслуговування, а також те, що вказані документи на момент, коли відповідач повинен був отримати кредитні кошти, взагалі містили умови, щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, саме у зазначених в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.
Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
Натомість, підписана відповідачем Згода не містить жодних даних про умови кредитування, зокрема щодо розміру кредиту (кредитного ліміту), процентів, пені та комісії тощо.
Отже, виходячи з вищенаведеного, у даному випадку неможливо застосувати до спірних правовідносин правила ч. 1ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови, що розміщені на офіційному сайті банку могли неодноразово змінюватися самим позивачем в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Умови у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
Аналогічна позиція викладена й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17, в якій зазначено, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети, яка не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Тобто, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.
У зв`язку з цим суд вважає, що саме сума в розмірі 3375,00 коп. (1125+2250) за відсотками за перерахованими договорами підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Матеріали справи не містять доказів належного виконання відповідачем умов кредитного договору.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 512, 514, 526, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст.141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити частково.
В задоволенні вимог в іншій частині відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 11.07.2025 року.
Суддя Чирка С.С.