г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 197/446/25
Номер провадження 2/213/1486/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Алексєєва О.В., за участі секретаря судового засідання - Близнюк Є.О., розглянув заочно у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань №3 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 15 лютого 2019 року між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №0325/980/1119003/19, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредит зі сплатою процентів за його користування. Відповідач умови договору з повернення кредиту та сплати процентів не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 48 673,89 грн, з яких: тіло кредиту 31 900,00 грн, проценти за користування кредитом 16 773,89 грн.

24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕН» укладено договір факторингу 24/03/23, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги, зокрема до відповідача за кредитним договором №0325/980/1119003/19.

Просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості, а також судові витрати.

Процесуальні дії у справі.

02 червня 2025 року позовна заява, передана за підсудністю, надійшла до суду.

04 червня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались.

Заяви, клопотання.

У судове засідання сторони не викликалися. Позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач відзив не направив.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.

Відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідачка повідомлялася про перебування в провадженні суду цієї справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подала, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.

Представник позивача надав заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 500,00 грн.

Фактичні обставини, встановлені судом.

15 лютого 2019 року ОСОБА_1 підписано заяву- анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП БАНК» №0325/980/021562231/1, згідно з якою відповідач виявив бажання оформити поточний картковий рахунок та отримати електронний платіжний засіб. У заяві-анкеті містить запис про обслуговування кредитної лінії, за користування якої банк нараховує проценти, як розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами банку та інформаційним листком, який є невід`ємною частиною та додатком до договору. На дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки становить 3,3% в місяць, протягом пільгового періоду 0,01% річних. Всі інші умови кредитування визначені в інформаційному листку.

Заява-анкета є невід`ємною частиною договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) та правил користування карткою, інформаційного листка, тарифів банку/тарифного пакету приватного банківського обслуговування, які розміщені на офіційному сайті банку.

01 березня 2019 року відповідач отримав картку, емітовану на його ім`я.

24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕН» укладено договір факторингу №24/03/23, на підставі якого позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №0325/980/1119003/19 від 15 лютого 2019 року на загальну суму 48 673,89 грн.

Відповідно до витягу з додатку №1 до договору факторингу заборгованість за кредитним договором №0325/980/1119003/19 становить 48 673,89 грн, з яких: тіло кредиту 31 900,00 грн, проценти за користування кредитом 16 773,89 грн.

Згідно з розрахунком АТ «ОТП БАНК» станом на 24 березня 2023 року заборгованість за кредитним договором становить 48 673,89 грн, складові заборгованості встановити неможливо.

Зміст спірних правовідносин.

Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань.

Норми права, які застосовує суд.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Нормою ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За приписами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦПК України.

Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

Висновок суду.

Судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення відповідачем кредитного договору з первісним кредитором, набуття позивачем права вимоги до відповідача за цим договором.

Проте позивачем не доведено умови кредитування, погоджені сторонами договору. Так, заява-анкета не містить інформацію про розмір встановленого кредитного ліміту, строку кредитування, тривалість пільгового періоду для нарахування процентів. До позову не додано документи, які є невід`ємною частиною укладеного між відповідачем та банком договору, зокрема інформаційний листок, який за умовами заяви-анкети містить інші умови кредитування.

Паспорт споживчого кредиту, який за своєю суттю не є частиною кредитного договору, а надається споживачу до укладення такого договору, також не містить інформацію про встановлений кредитний ліміт. У паспорті зазначено строк кредитування 36 місяців (з правом пролонгації), проте договір такої умови не містить.

Надана позивачем розписка підтверджує виконання банком обов`язку з оформлення пластикової картки, а не надання кредиту.

Частина перша статті 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, зобов`язана їх довести, надавши суду докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про такі обставини. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).

Таким чином, позивачем не підтверджено надання первісним кредитором відповідачу у користування грошових коштів, розмір наданого кредиту (встановленого кредитного ліміту, можливої зміни кредитного ліміту), строк кредитування та можливе його продовження, інші істотні умови договору.

Крім того, суд ставить під сумнів як доказ розрахунок первісного кредитора, який не містить складові заборгованості та не розкриває механізм нарахування заборгованості у розмірі 48 673,89 грн.

Доведення позивачем умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого ст.12 ЦПК України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі №61-28582ск18.

Таким чином, обставини, на які посилається позивач як на підстави для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження при розгляді справи.

Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, в сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

У зв`язку із відмовою в позові понесені позивачем судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 81, 89, 137, 141, 263, 265, 274-279, 280-282 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕН», місцезнаходження: вул. Січових Стрільців, 9, м. Дніпро, .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Дата складення повного судового рішення 16 липня 2025 року.

Суддя О.В. Алексєєв