Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - Бенца К.К.

при секретарі Майор Ю.В.

за участі:

представника відповідача Ракущинець А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі представника Кожухівський Я.І. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі представника Кожухівський Я.І. звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що 13.05.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №19036-05/2023.

Окрім того, 19.05.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №28316-05/2023.

Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом викортсання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.8 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.

Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п.п. 1.8. п. 1 Кредитного договору, невід?ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту фінансово кредиту, які розміщені на сайтах Товариства - https://www.zecredit.com.ua. Приймаючи умови Кредитного Договору, Клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повніст розуміє, погоджується і зобов?язується неухильно їх дотримуватися.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

03.07.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» було укладено Договір факторингу №3072023, у відповідності до якого фактор стає новим кредитором в зобов`язаннях, що виникли із основних договорів та отримує права вимоги по зобов`язанням за основними договорами , в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті боргу за Основними договорами, строк платежу за якими настав, а також вимоги по основним договорам, які виникнуть у майбутньому, з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі відповідно до додатку №2 до цього договору.

Крім цього, 27.12.2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 27122023-2 у відповідності до якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №27122023-2 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №19036-05/2023 в сумі 26245,00 грн., з яких:-5800,00 грн. загальна сума боргу по тілу;-20445,00 грн. загальна сума боргу по відсотках;-0,00 грн. загальна сума боргу за пенею; та за кредитним договором №28316-05/2023 в розмірі 8750,00 грн., з яких: -2000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу;-6750,00 грн. - сума заборгованості за відсотками;-0,00 грн. - сума заборгованості за пенею.

З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 27.12.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Позивач зазначає, що 16.05.2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №9487618.

Позивач вказує, що Кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п.6Кредитного договору, Порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації Позичальника.

Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав проект цього кредитного договору разом з додатками ( в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами. Приймаючи умови кредитного договору, відповідач також підтверджує, що умови договору йому зрозумілі та він підтврджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану, а інформація надано йому кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильнее розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.

28.09.2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №28092023 у відповідності до якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників №1 від 28.09.2023 року до Договору факторингу №28092023 від 28.09.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 14087,50 грн., з яких:-3500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу;-10237,50 грн. - сума заборгованості за відсотками;--350,00 грн. заборгованість за комісією;-0,00 грн. - сума заборгованості за пенею.

З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 28.09.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Позивач зазначає, що 04.05.2023 року між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено договір позики №78646617.

Згідно з п.1 Договору позики, за цим Договором Позикодавець зобов?язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі - «Строк Позики»), шляхом їх перерахування набанківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов?язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Підписанням цього Договору позики Відповідач підтверджує він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, і передбачена ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг (п.п. 5.1. п. 5 Договору позики)

А також погодився, що до моменту підписання Договору позики вивчив цей Договір та Прави надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об?єм зобов?язань Сторін наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі. (п.п. 5.2. п. 5 Договору позики)

З моменту отримання права вимоги до Відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

14.06.2021 року між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21 у відповідності до якого ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників №12 від 22.11.2023 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 19049,01грн., з яких:-5456,21 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу;-13592,80 грн. - сума заборгованості за відсотками; -0,00 грн. - сума заборгованості за пенею.

Всупереч умовам кредитних договорів, відповідач не виконав свого зобов`язання щодо повернення грошових коштів та сплати процентів за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попередніх кредиторів.

За таких обставин позивач змушений звернутися до суду .

Оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитними договорами, у боржника утворилась заборгованість, яка перед позивачем становить:

-по кредитному договору №19036-05/2023 в розмірі 26245,00 грн. з яких: 5800,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 20445,00 грн. - сума заборгованості за відсотками;

-по кредитному договору №28316-05/2023 в розмірі 8750,00 грн. з яких: 2000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 6750,00 грн. - сума заборгованості за відсотками;

-по кредитному договору №9487618 в розмірі 14087,50 грн. з яких: 3500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 10237,50 грн. - сума заборгованості за відсотками, 350,00 грн. заборгованість за комісією;

-по договору позики №78646617 в розмірі 19049,01 грн. з яких: 5456,21 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 13592,80 грн. - сума заборгованості за відсотками, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача ОСОБА_1

10.10.2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач заперечує проти задоволення позову, з огляду на наступне.

Вказує, що позивачем надані роздруковані документи з комп`ютера без жодного підпису відповідача і по яким позивач хоче стягнути кошти з відповідача по «ніби-то» виданому кредиту.

Відсутні будь-які первинні документи укладення кредитного договору та видачі кредиту розрахунок заборгованості таким не є. Таким документом може бути, напр., виписка по банківському рахунку. Жодного документу про видачу кредиту (перерахування коштів) та погодження розміру відсотків відповідачу не надано.

Представник зазначає, що вказані договори не відповідають вимогам ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», оскільки при прийнятті пропозиції про укладення договору не був заповнений формуляр заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, підписаний в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». У зв`язку з цим, вказані вище договори не є таким, що укладений у письмовій формі, а, отже є нікчемними відповідно до ст. 1055 ЦК України.

Вважає, що зазначені позивачем договори не були підписані позивачем ні за допомогою одноразового ідентифікатора, ні за допомогою електронного цифрового підпису, який би відповідав вимогам Закону України «Про електронний цифровий підпис» й, відповідно не були узгоджені усі істотні умови договору між сторонами.

Вказує, що на підтвердження факту переходу прав вимоги від первісних кредиторів до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», останнім надано, зокрема, договори факторингу, реєстри боржників, акти приймання-передачі реєстрів боржників. Дані докази жодним чином не підтверджують наявність прав вимоги в кредиторів. Позивачем не надано та матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження сплати новим кредитором грошових коштів первісним кредиторам за передачу права грошової вимоги, та зарахування їх на рахунок останніх. Таким чином, відсутність доказів на підтвердження сплати новим кредитором грошових коштів первісним кредиторам позбавляє можливості встановити та перевірити обставини, які підлягають доказуванню у справі.

Вказує, що на підтвердження обставин перерахування грошових коштів відповідачу за спірними кредитними договорами та наявності у відповідача боргу за цими договорами позивач надав відповідні розрахунки заборгованості. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 року (№ 342/180/17) та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 року (№ 6-16цс15).

Представник зазначає, що розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу.

Вважає, що на вказані правовідносини не поширюються положення ст. 634 Цивільного кодексу України.

З посиланням на викладене просив суд відмовити у задоволенні позову про стягнення заборгованості в повному обсязі.

18.10.2024 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі.

Представник зазначає, що Кредитні договори з позичальником укладено в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін.

Відповідно до умов кожного кредитного договору, невід`ємною частиною договору є «Правила надання грошових коштів у позику. Уклавши договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Первісних кредиторів та є в загальному доступі. Ці Правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Тому кредитні договори, які укладені між сторонами в електронній формі мають силу договорів, які укладені в письмовій формі та підписані сторонами.

Позивач зазначає, що договір правомірно укладається шляхом приєднання клієнта до договору, який наданий йому для ознайомлення в електронному вигляді на офіційному веб-сайті (веб-сторінці) Кредитодавця з урахуванням особливостей визначених індивідуальною частиною.

Вказує, що Відповідачем було вчинено певну сукупність дій, спрямовану на отримання кредиту, тобто Відповідач самостійно для себе визначив необхідний для себе обсяг часу для ознайомлення з умовами Договору, після чого проявив намір вступити з Кредитодавцем в договірні відносини на умовах визначених Правилами. У відповідності до умов кожного укладеного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні кредитного договору.

Також зазначив, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Вважає, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» в повній мірі доведено факт отримання Відповідачем кредитних коштів та наявності відповідної заборгованості.

З посиланням на викладене, просив суд відзив на позовну заяву Відповідача у справі № 308/11178/24 залишити без розгляду та задоволення, а позовні вимоги задовольнити.

Виклад позицій сторін по справі:

У судове засідання представник позивача не з`явився. В пункті 4 резолютивної частини позовної заяви просить суд розгляд даної позовної заяви здійснювати за відсутністю представника позивача, і у випадку неявки в судове засідання відповідача, у визначені судом дату та час, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи неодноразово був повідомлений у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання у відповідності до ч.ч.6,7 ст. 128 ЦПК України.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовної заяви заперечив, з підстав викладених у відзиві. Зазначив, що у матеріалах справи відсутні докази про видачу кредиту. Зазначив, що наданий позивачем витяг з реєстру боржників не підписаний сторонами. Просив суд відмовити у задоволенні позову. Надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві.

Заяви, клопотання.

10.10.2024 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву.

18.10.2024 року представник позивача подав до суду додаткові пояснення у справі.

03.12.2024 року представник відповідача подав до суду заяву про відкладення розгляду справи.

16.04.2025 року представник відповідача подав до суду заяву про відкладення розгляду справи.

В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії:

09.07.2024 року ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Заслухавши вступне слово представника відповідача, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а ч.6 що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Фактичні обставини справи встановлені судом:

Судом встановлено, що 13.05.2023 р. між ТОВ " Фінансова компанія «Інвеструм»" правонаступником якого є позивач та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту №19036-05/2023 шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором W0434, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5800,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 1.1 договору про надання фінансового кредиту №19036-05/2023 від 13.05.2023 р.- Кредит надається строком на 360 днів. Дата надання кредиту 13.05.2023, дата погашення 06.05.2024 року.

Відповідно до п. 1.4.1 договору про надання фінансового кредиту №19036-05/2023 від 13.05.2023 р. - Процентна ставка 2,50% в день.

Відповідно до п. 3.1 договору про надання фінансового кредиту №19036-05/2023 від 13.05.2023 р. сторонни домовилися, що повернення кредиту та сплат процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору.

Договір укладено шляхом обміну електронним повідомленням, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» за допомогою електронного підпису відповідача одноразовим ідентифікатором W0434.

Судом встановлено, що Додаток №1 до Договору про надання фінансового кредиту №19036-05/2023 від 13.05.2023 року становить графік платежів.

Судом встановлено, що відповідачем також підписано паспорт споживчого кредиту у якому міститься інформація про основні умови кредитування, орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та порядок його повернення.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №19036-05/2023 від 13.05.2023 р., за період з 27.12.2023 р. по 31.05.2024 р. відповідач допустив загальний залишок заборгованості за наданим кредитом в розмірі 26245,00 грн., яка складається із: 5800,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 20445,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

Судом встановлено, що 19.05.2023 р. між ТОВ " Фінансова компанія «Інвеструм»" правонаступником якого є позивач та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту №28316-05/2023 шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором W2249, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 1.1 договору про надання фінансового кредиту №28316-05/2023 від 19.05.2023 р.- Кредит надається строком на 360 днів. Дата надання кредиту 19.05.2023, дата погашення 12.05.2024 року.

Відповідно до п. 1.4.1 договору про надання фінансового кредиту №28316-05/2023 від 19.05.2023 р. - Процентна ставка 2,50% в день.

Відповідно до п. 3.1 договору про надання фінансового кредиту №28316-05/2023 від 19.05.2023 р. сторонни домовилися, що повернення кредиту та сплат процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору.

Договір укладено шляхом обміну електронним повідомленням, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» за допомогою електронного підпису відповідача одноразовим ідентифікатором W2249.

Судом встановлено, що Додаток №1 до Договору про надання фінансового кредиту №28316-05/2023 від 19.05.2023 року становить графік платежів.

Судом встановлено, що відповідачем також підписано паспорт споживчого кредиту у якому міститься інформація про основні умови кредитування, орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та порядок його повернення.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №28316-05/2023 від 19.05.2023 р., за період з 27.12.2023 р. по 31.05.2024 р. відповідач допустив загальний залишок заборгованості за наданим кредитом в розмірі 8750,00 грн., яка складається із: 2000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 6750,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

Як встановлено судом, 03.07.2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» було укладено Договір факторингу №3072023, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» відступило на користь ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» прийняло належні ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Як встановлено судом, 03.07.2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» було підписано Акт приймання-передачі письмового та електронного Реєстру Боржників до договору факторингу №3072023 від 03.07.2023 року.

Як встановлено судом, 27.12.2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №27122023-2, у відповідності до якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Як встановлено судом, 27.12.2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було підписано Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу №27122023-2 від 27.12.2023 року.

Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №27122023-2 від 27.12.2023 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до боржників, у тому числі до ОСОБА_1 щодо заборгованості за кредитними договорами №19036-05/2023 у розмірі 26245,00 грн., з яких: 5800,00 грн. загальна заборгованість по тілу кредиту, 20445,00 грн. загальна заборгованість по відсотках, 0,00 грн. загальна сума боргу за пенею та за договором №28316-05/2023 у розмірі 8750,00 грн., з яких: 2000,00 грн. загальна заборгованість по тілу кредиту, 6750,00 грн. загальна заборгованість по відсотках, 0,00 грн. загальна сума боргу за пенею. Витяг сформовано представником ТОВ "ФК ЄАПБ" Кожухівським Я.І. 14.06.2024 року.

Судом встановлено, що 16.05.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором F27353 укладено договір про споживчий кредит №9487618, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 3500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірах передбачених цим договором, строком на 105 днів.

Відповідно до п. 1.4 договору про споживчий кредит №9487618 від 16.05.2023 року позичальник має поврнути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом.

Відповідно до п. 2.1. договору про споживчий кредит №9487618 від 16.05.2023 року кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .

Судом встановлено, що Додатком №1 до Договору про споживчий кредит №9487618 від 16.05.2023 року є графік платежів.

Судом встановлено, що відповідачем також підписано паспорт споживчого кредиту №9487618 у якому міститься інформація про основні умови кредитування, орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та порядок його повернення.

Як встановлено судом, 28.09.2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №28092023, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Як встановлено судом, 28.09.2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було підписано Акт прийому-передачі Реєстру Боржників №1 за договором факторингу №28092023 від 28.09.2023 року.

Згідно витягу з реєстру боржників №1 до договору факторингу №28092023 від 28.09.2023 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до боржників, у тому числі до ОСОБА_1 щодо заборгованості за кредитним договором №9487618 у розмірі 14087,50 грн., з яких: 3500,00 грн. загальна заборгованість по тілу кредиту, 10237,50 грн. загальна заборгованість по відсотках, 350,00 грн. сума заборгованості за комісією; 0,00 грн. загальна сума боргу за пенею. Витяг сформовано представником ТОВ "ФК ЄАПБ" Кожухівським Я.І. 14.06.2024 року.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №9487618 від 16.05.2023 р., за період з 28.09.2023 р. по 31.05.2024 р. відповідач допустив загальний залишок заборгованості за наданим кредитом в розмірі 14087,50 грн., яка складається із: 3500,00 грн. загальна заборгованість по тілу кредиту, 10237,50 грн. загальна заборгованість по відсотках, 350,00 грн. сума заборгованості за комісією. Розрахунок заборгованості складений та підписаний представником ТОВ "ФК ЄАПБ" Кожухівським Я.І..

Судом встановлено, що 04.05.2023 р. між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" правонаступником якого є позивач та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір (позики на умовах повернення позики в кінці строку позики) №78646617 шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором QeJaTXHj2e, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. Позика надається строком на 10 днів. Дата надання позики 04.05.2023, дата погашення 14.05.2023 року. Процентна ставка 2,50% в день.

Додатком №1 до договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №78646617 від 04.05.2023 року є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

Як встановлено судом, 14.06.2021 року між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до якого ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до п. 1.1 Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобовязань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору.

Як встановлено судом, між сторонами було укладено додаткову угоду №2 від 28.07.2021 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, щодо внесення змін до п.1.3 Договору.

Як встановлено судом, 22.11.2023 року між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено додаткову угоду №13 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, щодо передачі Реєстру боржників №12 від 22.11.2023 року.

Як встановлено судом, 22.11.2023 року між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було підписано Акт прийому-передачі Реєстру Боржників №12 від 22.11.2023 року за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, згідно якого на виконання п.1.2 Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр Боржників №12 від 22.11.2023 року.

Згідно витягу з реєстру боржників №12 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до боржників, у тому числі до ОСОБА_1 щодо заборгованості за договором позики №78646617 від 04.05.2023 року у розмірі 19049,01 грн., з яких: 5456,21 грн. загальна заборгованість по тілу кредиту, 13592,80 грн. загальна заборгованість по відсотках, 0,00 грн. загальна сума боргу за пенею. Витяг сформовано представником ТОВ "ФК ЄАПБ" Кожухівським Я.І. 14.06.2024 року.

Згідно розрахунку заборгованості за договором №78646617 від 04.05.2023 р., за період з 22.11.2023 р. по 31.05.2024 р. відповідач допустив загальний залишок заборгованості за наданим кредитом в розмірі 19049,01 грн., яка складається із: 5456,21 грн. загальна заборгованість по тілу кредиту, 13592,80 грн. загальна заборгованість по відсотках. Розрахунок заборгованості складений та підписаний представником ТОВ "ФК ЄАПБ" Кожухівським Я.І.

Тобто, між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» на час укладення договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року не були погоджені його істотні умови в частині обсягу вимог, що перейшли до нового кредитора, і навіть не могли бути охоплені зобов`язання відповідача, які виникли вже після укладення вказаного договору, та без підтвердження сплати ціни продажу, що передбачено договором факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі №910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення частини першої статті 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом пункту 1 частини першої статті 512, статті 514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається.

Умовами договору факторингу № 14/06/2021 від 14 червня 2021 року передбачено, що фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яка належить клієнту.

Отже, вищезазначений договір факторингу не передбачає передання права вимоги щодо майбутніх вимог.

Нормативно-правове обґрунтування:

Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 512 ЦК України визначені загальні підстави та порядок заміни кредитора у зобов`язанні, відповідно якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

За договором факторингу фактор передає грошові кошти клієнту, за що отримує право вимоги за грошовим зобов`язанням боржника та плату за надані грошові кошти, а клієнт - отримує грошові кошти, за що передає право вимоги до боржника та сплачує плату за отримані кошти.

Ціна договору факторингу визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги. Розмір винагороди фактора може встановлюватись по-різному, наприклад, у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю.

Договір факторингу спрямований на фінансування однією стороною другої сторони шляхом надання в її розпорядження певної суми грошових коштів. Вказана послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому, сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатись як плата за надану останнім фінансову послугу.

Плата за договором факторингу може бути у формі різниці між реальною ціною вимоги і ціною, передбаченої в договорі, право вимоги за яким передається.

Згідно з частиною першою статті 1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

Вищевказані правові висновки щодо кваліфікуючих ознак договору факторингу зроблені Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 11.09.2018 у справі № 909/968/16, від 31.10.2018 у справі № 465/646/11, від 11.10.2019 у справі № 910/13731/17 та від 10.11.2020 у справі № 638/22396/14-ц.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є, саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Крім того, у матеріалах справи відсутні розрахунки заборгованостей як по тілу кредиту, так і по відсотках за користування кредитними коштами за всі періоди нарахувань по день переходу прав вимог до нового кредитора (позивача).

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11.09.2019 у справі № 755/2284/16-ц.

Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Суд вважає, що додатки до договору факторингу (витяги з реєстру боржників) без банківських виписок з особового рахунку позичальника жодним чином не підтверджують, яку суму коштів отримав відповідач за укладеними договорами, яка частина тіла кредиту та відсотків за його користування була сплачена ним, та яка частина сплачена не була стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування.

Надані позивачем розрахунки заборгованості є внутрішніми документами фінансової установи та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Більше того, такі розрахунки не є первинними бухгалтерськими документами, оскільки не відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Отже, самі по собі, без надання доказів отримання кредитних коштів позичальником, такі розрахунки не підтверджують наявності заборгованості у відповідача перед позивачем.

Суд звертає увагу на те, що розрахунки заборгованості складені та підписані представником ТОВ "ФК ЄАПБ" Кожухівським Я.І..

Щодо кредитних договорів №19036-05/2023 та №28316-05/2023.

Як встановлено судом, 03.07.2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» було укладено Договір факторингу №3072023, у відповідності до якого ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» відступило на користь ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» прийняло належні ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Слід зазначити, що до договору факторингу №3072023 від 03.07.2023 року укладеного між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» позивачем не долучено витяг з реєстру боржників, в якому були б наведені дані щодо боржника ОСОБА_1 та суми заборгованості за кредитними договорами, права вимоги за якими було відступлено. Водночас долучений до матеріалів справи підписаний між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» Акт приймання-передачі письмового та електронного Реєстру Боржників до договору факторингу №3072023 від 03.07.2023 року не містить переліку кредитних договорів які було передано між сторонами.

Отже, позивачем не доведено перехід права вимоги до відповідача за кредитними договорами №19036-05/2023 від 13.05.2023 року та №28316-05/2023 від 19.05.2023 року від ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» до ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за договором факторингу №3072023 від 03.07.2023 року.

Водночас, 27.12.2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №27122023-2, у відповідності до якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Також до договору факторингу №27122023-2 від 27.12.2023 року долучено витяг з реєстру боржників до договору факторингу №27122023-2 від 27.12.2023 року, в якому наведені дані щодо боржника ОСОБА_1 та суми заборгованості за кредитними договорами, у розмірі 26245,00 грн. та 8750,00 грн. Аналогічні дані наведені у розрахунку заборгованості за кредитним договором №28316-05/2023 від 19.05.2023 року за період з 27.12.2023 року по 31.05.2024 та за договором №19036-05/2023 від 13.05.2023 року за період з 27.12.2023 року по 31.05.2024 року.

Разом з тим, на підтвердження переходу права грошової вимоги надано витяг з реєстру боржників до договору факторингу №27122023-2 від 27.12.2023 року, який сформовано самим Позивачем шляхом створення нового документу та який не містить підписів посадових осіб ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» і відтисків печаток, тобто його зміст міг бути змінений в односторонньому порядку та викладений в зручній для позивача формі, що не відповідає оригіналу, тому є неналежним доказом. Копії самих Реєстрів чи їх частин з відомостями, що стосуються передачі боргових зобов`язань Відповідача та доказами підписання Реєстрів уповноваженими представниками сторін Договорів факторингу, суду не надано.

Окрім того, слід зазначити, що вказаний договір факторингу №27122023-2 від 27.12.2023 року року є неналежним доказом, оскільки не містить всіх аркушів, а саме: після аркушу під № 3, який закінчується п. 2.2.3, слідує наступний аркуш, який починається п. 9.5.

Щодо договору про споживчий кредит №9487618 від 16.05.2023 року.

28.09.2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №28092023, у відповідності до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Також до договору факторингу №28092023 від 28.09.2023 року долучено витяг з реєстру боржників №1 до договору факторингу №28092023 від 28.09.2023 року, в якому наведені дані щодо боржника ОСОБА_1 та суми заборгованості за договором у розмірі 14087.50 грн. Аналогічні дані наведені у розрахунку заборгованості за кредитним договором №9487618 від 16.05.2023 року за період з 28.09.2023 року по 31.05.2024.

Разом з тим, на підтвердження переходу права грошової вимоги надано витяг з реєстру боржників №1 до договору факторингу №28092023 від 28.09.2023 року, який сформовано самим Позивачем шляхом створення нового документу та який не містить підписів посадових осіб ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» і відтисків печаток, тобто його зміст міг бути змінений в односторонньому порядку та викладений в зручній для позивача формі, що не відповідає оригіналу, тому є неналежним доказом. Копії самих Реєстрів чи їх частин з відомостями, що стосуються передачі боргових зобов`язань Відповідача та доказами підписання Реєстрів уповноваженими представниками сторін Договорів факторингу, суду не надано.

Окрім того, слід зазначити, що вказаний договір факторингу №28092023 від 28.09.2023 року є неналежним доказом, оскільки не містить всіх аркушів, а саме: після аркушу під № 5, який закінчується п. 3.10, слідує наступний аркуш, який починається з «додаток №2»..

Щодо договору позики(позики на умовах повернення позики в кінці строку позики) №78646617 від 04.05.2023 року.

04.05.2023 р. між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" правонаступником якого є позивач та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір (позики на умовах повернення позики в кінці строку позики) №78646617.

14.06.2021 року між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до якого ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Як встановлено судом, 22.11.2023 року між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено додаткову угоду №13 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, щодо передачі Реєстру боржників №12 від 22.11.2023 року.

Також до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року долучено витяг з реєстру боржників №12 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, в якому наведені дані щодо боржника ОСОБА_1 та суми заборгованості за договором, у розмірі 19049,01 грн. Аналогічні дані наведені у розрахунку заборгованості за кредитним договором №78646617 від 04.05.2023 року за період з 22.11.2023 року по 31.05.2024 року.

Разом з тим, на підтвердження переходу права грошової вимоги надано витяг з реєстру боржників до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, який сформовано самим Позивачем шляхом створення нового документу та який не містить підписів посадових осіб ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» і відтисків печаток, тобто його зміст міг бути змінений в односторонньому порядку та викладений в зручній для позивача формі, що не відповідає оригіналу, тому є неналежним доказом. Копії самих Реєстрів чи їх частин з відомостями, що стосуються передачі боргових зобов`язань Відповідача та доказами підписання Реєстрів уповноваженими представниками сторін Договорів факторингу, суду не надано.

Окрім того, слід зазначити, що вказаний договір факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року є неналежним доказом, оскільки не містить всіх аркушів, а саме: після аркушу під №4, який закінчується п. 4.2, слідує наступний аркуш, який починається п. 9.7.

Разом із цим, суд не може взяти за основу надані позивачем вищевказані розрахунки заборгованості та витяг з реєстру боржників до договору факторингу, оскільки надані позивачем розрахунки заборгованостей є внутрішніми документами фінансової установи та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Більше того, такі розрахунки не є первинними бухгалтерськими документами, оскільки не відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Отже, самі по собі, без надання доказів отримання кредитних коштів позичальником, такі розрахунки не підтверджують наявності заборгованості у відповідача перед позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

У разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.

Суд приймає до уваги, що в матеріалах справи наявні паспорти споживчого кредиту підписані відповідачем 13.05.2023 року та 19.05.2023 року.

Разом з тим, потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Аналогічний правовий висновок висловлено в постанові Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20.

Отже, факт підписання відповідачем паспорту споживчого кредитування не може безумовно свідчити, що між сторонами погоджено істотні умови договору про розмір відсотків за укладеним договором.

Враховуючи викладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи не підтверджені певними засобами доказування, зокрема, позивачем не було надано належних та достатніх доказів у підтвердження надання відповідачу кредитних коштів та користування відповідачем кредитними коштами, а також доказів наявності заборгованості саме у визначеному у позові розмірі, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Згідно із ст.263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Верховний суд у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі №522/16724/16 (провадження №61-28810св18) зробив наступний правовий висновок: «обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

За своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Отже, тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача».

Суд вважає, що позивачем не доведено належним чином обґрунтованість підстав позову, й, навпаки відповідачем повністю спростовані підстави позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України ,№ 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 л ипня 2006 року).

Щодо розподілу судових витрат

Частинами першою-другою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з встановлених вище обставин, суд не знаходить підстав для розподілу судових витрат, оскільки при відмові в задоволенні позовних вимог, відповідно до змісту вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 206,223, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі представника Кожухівський Я.І. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ужгородський міськрайонний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Учасники справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місце знаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, );

Відповідач ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Дата складання повного тексту судового рішення - 21.07.2025.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца