КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/7485/2025
справа №382/1683/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Верланова С.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , підписаною адвокатом Кирей Оленою Василівною, на рішення Яготинського районного суду Київської області від 27 грудня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Савчака С.П.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Яготинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Вимоги позову мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Спадкоємцями після смерті ОСОБА_1 були її сини: ОСОБА_3 , який подав заяву 20 січня 2012 року до Шістнадцятої нотаріальної контори Київського міського нотаріального округу про відмову від спадщини на користь брата ОСОБА_4 , який, в свою чергу, 20 січня 2012 року подав заяву до Шістнадцятої нотаріальної контори м. Києва про прийняття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 та після його смерті право на спадкування отримав його молодший брат ОСОБА_3 , який відносився до спадкоємців 2 черги.

02 серпня 2016 року ОСОБА_3 подав заяву до Шістнадцятої нотаріальної контори Київського міського нотаріального округу про прийняття спадщини після померлого брата ОСОБА_4 . Проте, спадкоємець другої черги ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та не отримав свідоцтво про прийняття спадщини після свого брата, у зв`язку із чим право на отримання спадщини перейшло до двоюрідного дядька ОСОБА_1 - позивача по справі.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 06 лютого 2020 року за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнано право власності на спадкове майно, а саме рахунки та квартири у м. Києві. Зазначеним рішенням установлено, що ОСОБА_1 є двоюрідним дядьком померлих та відноситься до п`ятої черги спадкування.

Позивачу випадково стало відомо, що після смерті ОСОБА_2 може залишитися інше спадкове майно, а саме житловий будинок та земельна ділянка в селі Богданівка Бориспільського району Київської області.

У зв`язку із цим, 14 травня 2024 року на адресу Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори направлено заяву про видачу свідоцтва про прийняття спадщини на майно після померлої ОСОБА_7 , та відповідно ОСОБА_8 та ОСОБА_5 .

Листом від 11 червня 2024 року державний нотаріус Трапезнікова З.О. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Зазначає, що з метою розшуку майна померлої ОСОБА_9 Київською державною нотаріальною конторою вживались заходи по розшуку майна. Зокрема, нотаріусом направлено запит до Яготинського бюро Технічної інвентаризації про витребування правовстановлюючих документів на житловий будинок в селі Богданівка. Проте, правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно відсутні і не надходили до Шістнадцятої нотаріальної контори м. Києва.

Мотивуючи наведеним, з посиланням на положення статей 1216-1218, 1220, 1223, 1225, 1268, 1269, 1265ЦК України, просить суд визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_6 право власності на житловий будинок 1952 року побудови та земельну ділянку загальною площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель, що розташовані по АДРЕСА_1 .

2. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 27 грудня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовивши у задоволенні позову, суд першої інстанції вказав на недоведення позивачем обставин того, що ОСОБА_2 належали на праві власності житловий будинок 1952 року побудови та земельна ділянка загальною площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель, що розташовані по АДРЕСА_1 на момент її смерті та ці об`єкти входили до складу спадщини.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з ухваленим рішенням, адвокатом Кирей О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення норм процесуального права.

Звертає увагу, що під час попереднього розгляду справи відповідач Яготинська міська рада не заперечувала проти позовних вимог, визнала позов. З посиланням на частину 4 статті 206 ЦПК України вказує, що суд у разі визнання позову відповідачем, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З посиланням на правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 07 жовтня 2015 року у справі №6-127цс15, вказує, що згідно пункту 7 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року громадяни, які одержали у користування земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки, ураховуючи наявні записи у погосподарських книгах щодо користувачів земельних ділянок.

Отже, висновок суду першої інстанції про недоведеність права особи на землекористування спірною земельною ділянкою та будинку не можна визнати обґрунтованим.

Враховуючи висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 07 жовтня 2015 року у справі №6-127цс15, Верховного Суду у постанові від 24 листопада 2020 року у справі №308/6368/15-а, уважає, що позивачем подано достатньо доказів на підтвердження права користування померлою ОСОБА_10 як житловим будинком, так і земельною ділянкою, оскільки таке підтверджується відповіддю Яготинської міської ради, що ґрунтується на записах з погосподарської книги та земельно-кадастрової книги.

Мотивуючи наведеним, просить рішення Яготинського районного суду Київської області від 27 грудня 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким вимоги позову задовольнити.

До апеляційної скарги адвокатом Кирей О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , додано клопотання про витребування доказів.

Зазначає, що у матеріалах справи міститься відповідь від Яготинської міської ради про те, що згідно запису погосподарської книги Богданівського Старостинського округу Яготинської міської ради №01, особовий рахунок № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 за громадянкою ОСОБА_2 обліковується житловий будинок, 1952 року побудови.

Відповідно до записів земельно-кадастровою книги с. Богданівка №317, за адресою АДРЕСА_1 за громадянкою ОСОБА_2 обліковується земельна ділянка, 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель.

З метою виключення сумнівів у належності ОСОБА_2 будинку та земельної ділянки, уважає за необхідне заявити клопотання перед судом про витребування доказів.

Позивач самостійно не може надати вище зазначену інформацію, копію по господарської книги на адвокатський запит відповідач не направив.

Просить витребувати із Яготинської міської ради належним чином завірену копію погосподарської книги та земельно-кадастрової книги про запис щодо нерухомого майна по АДРЕСА_1 , що належали ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть НОМЕР_2 ).

4. Позиція учасників справи.

03 лютого 2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання про долучення доказів.

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що на повторний адвокатський запит від Яготинської міської ради надійшла відповідь вих.№06-13/699 від 30 січня 2025 року, зокрема відповідач надав належним чином завірену копію даних з погосподарської книги та земельної книги м. Богданівка Яготинського району Київської області.

Просить долучити до матеріалів справи копію погосподарської книги за 2016 - 2020 року.

26 травня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання про долучення доказів, у якому просить долучити до матеріалів справи копію технічного паспорту.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від адвоката Кирей О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Апеляційну скаргу підтримала, просила суд задовольнити.

Від представника Яготинської міської ради Бориспільського району Київської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника. При вирішенні питання за апеляційною скаргою покладається на розсуд суду.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини 5 статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

5. Позиція суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вирішуючи питання щодо клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, колегія суддів зазначає про таке.

Згідно частини 3 статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Ураховуючи те, що докази, які просить долучити представниця скаржника, датовані 16 січня 2025 року, з метою повного та всебічного установлення фактичних обставин у справі, що впливають на правильне вирішення спору, колегія суддів уважає за можливе клопотання задовольнити та долучити до матеріалів справи відповідь Яготинської міської ради, а також копію технічного паспорту на будинок АДРЕСА_1 .

6. Фактичні обставини справи, установлені судом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 . виданого відділом реєстрації смерті у м. Києві (том 1 а.с. 34).

З даних свідоцтв про народження НОМЕР_3 убачається, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (том 1 а.с. 35-36).

З матеріалів спадкової справи №32/2012 щодо майна померлої ОСОБА_2 убачається, що спадкове майно після її смерті прийняв син ОСОБА_5 , що підтверджується його заявою про прийняття спадщини від 20 січня 2012 року (том 1 а.с. 182).

З даних заяви ОСОБА_6 від 20 січня 2012 року убачається, що ОСОБА_6 відмовився від належної йому частини спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 (том 1 а.с. 183).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується даними свідоцтв про смерть НОМЕР_4 , НОМЕР_5 відповідно (том 1 а.с. 37-38).

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 06 лютого 2020 року установлено, що ОСОБА_1 є двоюрідним дядьком ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .. Крім цього, судом установлено, що єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , який прийняв спадщину, є ОСОБА_1 (том 1 а.с. 12-18).

Згідно даних листа Яготинської міської ради №06-13/2159 від 16 квітня 2024 року убачається, що згідно запису погосподарської книги Богданівського старостинського округу Яготинської міської ради №01, особовий рахунок № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , за громадянкою ОСОБА_2 обліковується житловий будинок, 1952 року побудови. Відповідно до записів земельно-кадастрової книги с. Богданівка №317, за адресою: АДРЕСА_1 , за громадянкою ОСОБА_2 обліковується земельна ділянка загальною площею 0,25 га (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд) (том 1 а.с. 44).

З даних копії облікової картки об`єкта погосподарського обліку на 2016-2020 роки убачається, що житловий будинок у АДРЕСА_1 , перебував у власності ОСОБА_2 ..

Крім цього, в особистому користуванні ОСОБА_2 перебувала земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських споруд (том 2 а.с. 32-33).

7. Мотиви, якими керується колегія суддів апеляційного суду, та застосовані норми права.

Частиною 1 статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини 2 та 3 статті 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 120 Земельного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Аналогічно унормовано частиною 1 статті 377 ЦК України, згідно якої до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Пленум Верховного Суду України у пункті 10 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив судам, що положення статті 1225 ЦК України про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності.

Виходячи зі змісту вищевказаних норм, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка, з урахуванням нормативів, була виділена спадкодавцю для будівництва та обслуговування житлового будинку, інших будівель та споруд.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно даних погосподарської книги та земельнокадастрової книги с. Богданівка Яготинського району Київської області, наданих Яготинською міською радою, убачається, що у власності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував житловий будинок, 1952 року побудови, у АДРЕСА_1 , а також в особистому користуванні ОСОБА_2 перебувала земельна ділянка площею 0,25 га за цільовим призначенням для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських споруд.

Спеціальним нормативним актом, який визначає порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах, є Вказівки по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26 (далі - Вказівки № 5-24/26), та Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69), які були замінені Інструкцією ведення погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених наказом Міністерства статистики України від 22 лютого 1995 року № 48.

Погосподарська книга - це документ, який містить записи про власника житла і відомості про членів його сім`ї, характеристику будинку з елементами експлікацій, його адресу, дані про земельну ділянку і її відведення. Метою ведення даного обліку є накопичення і систематизації відомостей по кожному домоволодінні щодо членів сім`ї, які проживають в господарстві, а також дані щодо землі, будівель і худоби, що знаходяться в особистому користуванні.

Апеляційний суд враховує, що об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, не потребують прийняття в експлуатацію.

Згідно даних Довідки-характеристики об`єкта нерухомого майна від 25 квітня 2025 року №19, складеної ФОП « ОСОБА_11 », убачається, що житловий будинок , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , має такі показники: розмір жилої площі 21,50 кв.м, розмір загальної площі 42,40 кв.м.

Згідно з пунктом 7 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року громадяни, які одержали у користування земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Ураховуючи наявні записи у погосподарській книзі, згідно яких за ОСОБА_2 на праві особистої власності числиться житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,25 га, що надана їй у користування, апеляційний суд робить висновок про часткове задоволення апеляційної скарги, визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування права власності на житловий будинок, 1952 року побудови, за адресою АДРЕСА_1 , жилою площею 21,50 кв.м, загальною площею 42,40 кв.м, а також визнання за ОСОБА_1 права користування земельною ділянкою 0,25 га, за адресою АДРЕСА_1 за цільовим призначенням для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських споруд.

Суд першої інстанції наведеного не врахував та зробив помилковий висновок про відмову в повному обсязі у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , підписану адвокатом Кирей Оленою Василівною, задовольнити частково.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 27 грудня 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення такого змісту.

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_6 право власності на житловий будинок, 1952 року побудови, за адресою АДРЕСА_1 , жилою площею 21,50 кв.м, загальною площею 42,40 кв.м, а також визнати за ОСОБА_1 право користування земельною ділянкою 0,25 га, за адресою АДРЕСА_1 за цільовим призначенням для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських споруд.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційна скарга па постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 22 липня 2025 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді С.М. Верланов

В.В. Соколова