Справа № 696/1282/24
Провадження № 2-др/696/2/25
16 липня 2025 року м. Кам`янка
Кам`янський районний суд Черкаської області у складі:
головуючої судді Білопольської Н.А.,
за участі секретаря судового засідання Бондарь Д.В.,
представника позивача за первісним позовом та представника відповідача за зустрічним позовом Падалиці Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка заяву представника відповідача за первісним позовом та представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Беленкової Віти Вікторівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Черкасиобленерго», від імені якого діє відокремлений структурний підрозділ «Смілянські енергетичні мережі» АТ «Черкасиобленерго», до ОСОБА_1 , про стягнення вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії,
та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Черкасиобленерго» про захист прав споживача, -
Рішенням Кам`янського районного суду Черкаської області від 08 липня 2025 року у задоволенні первісного позову Акціонерного товариства «Черкасиобленерго», від імені якого діє відокремлений структурний підрозділ «Смілянські енергетичні мережі» АТ «Черкасиобленерго», до ОСОБА_1 , про стягнення вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії, відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до АТ «Черкасиобленерго» про захист прав споживача задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення комісії з розгляду актів про порушення, оформлене протоколом засідання комісії Кам`янської філії Відокремленого структурного підрозділу «Смілянські енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго»

(перейменованого на АТ «Черкасиобленерго») від 26 квітня 2024 року № 008002/1. Стягнуто з АТ «Черкасиобленерго» на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

11 липня 2025 року через систему «Електронний суд» представник відповідача за первісним позовом та представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвокат Беленкова В.В. направила заяву про ухвалення додаткового рішення щодо компенсації понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

Представник позивача за первісним позовом та представник відповідача за зустрічним позовом Падалиця Н.М. 15 липня 2025 року через систему «Електронний суд» направила до суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення та просила відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що заява про ухвалення додаткового рішення не обґрунтована поважними причинами неможливості подання відповідних доказів до судових дебатів, а розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути не тільки доведений та документально обґрунтований, але й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат та його розміру.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 просила відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Представник ОСОБА_3 у судове засідання не прибула, що не є перешкодою розгляду заяви.

Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, що стосуються відшкодування витрат на професійну (правничу) допомогу, суд дійшов висновку, що заяву про ухвалення додаткового рішення слід задовольнити з огляду на таке. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Судом при ухваленні судового рішення не вирішено питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Це питання може бути вирішено шляхом постановлення додаткового судового рішення.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України представником Беленковою В.В. надано копії таких документів: ордер № 1105643 від 06 грудня 2024 року; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧК № 000867; договір про надання правової допомоги від № 28-11/24 від 28 листопада 2024 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , у п. 3.1 якого визначено, що за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар (винагороду) в розмірі 10 000,00 грн. та додатково премію в розмірі 5 000,00 грн. у разі досягнення позитивного результату по справі; акт приймання-передачі наданих послуг від 11 липня 2025 року, в якому зазначена вартість послуг 15 000,00 грн.; звіт про виконану роботу від 11 липня 2025 року.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами тощо.

Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п. 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі №755/9215/15-ц; п. 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року в справі №910/12876/19).

У разі встановлення адвокатом та клієнтом фіксованого розміру гонорару детальний опис робіт виконаних під час надання правової допомоги не потрібен (постанова Верховного Суду від 28 грудня 2020 року в справі № 640/18402/19).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем адвокату сплачено 15 000,00 грн. за надану професійну правничу допомогу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26 лютого 2015 року, п.п. 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10 грудня 2009 року, п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12 жовтня 2006 року, п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30 березня 2004 року) заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Первісний позов задоволено повністю, у задоволенні зустрічного позову відмовлено, представником Беленковою В.В. надано докази щодо понесення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн. у порядку, передбаченому ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а саме протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, зробивши про це відповідну заяву до закінчення судових дебатів у справі у судовому засіданні 08 липня 2025 року, а тому, на думку суду, відшкодування адвокатських витрат у заявленій сумі відповідає критеріям розумності, співмірності і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 134, 137, 141, 270, 273 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву представника відповідача за первісним позовом та представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Беленкової Віти Вікторівни про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 696/1282/24 за позовом Акціонерного товариства «Черкасиобленерго», від імені якого діє відокремлений структурний підрозділ «Смілянські енергетичні мережі» АТ «Черкасиобленерго», до ОСОБА_1 , про стягнення вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Черкасиобленерго» про захист прав споживача.

Стягнути з Акціонерного товариства «Черкасиобленерго» на користь ОСОБА_1 понесені витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.А. Білопольська