Справа № 713/661/25
Провадження №2-п/713/7/25
УХВАЛА

іменем України

23.07.2025 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Пилип`юка І.В., з участю секретарки судових засідань Паучек Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця заяву відповідача ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 07.04.2025 року по цивільній справі №713/661/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

УСТАНОВИВ:

29.04.2025 року відповідач ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про перегляд заочного рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 07.04.2025 року по цивільній справі №713/661/25 за позовом ТОВ «Коллект Центр» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

У заяві вказував, що не отримав своєчасно в порядку, визначеному главою 7 ЦПК України, будь-яких викликів у судові засідання. Наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу не містять жодних підписів відповідача, як і підстав невручення даних повідомлень відповідачу. Офіційної електронної адреси не має та не зобов`язаний мати, а тому повістки в цей спосіб отримувати також не міг.

У позовній заяві об`єднані позовні вимоги, підставами яких є два окремих договори від 06.01.2021 року №219 з ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та від 06.01.2021 року №714 з ТОВ «Служба миттєвого кредитування», що є порушенням правил об`єднання позовних вимог (ч.1 ст.188 ЦПК України) та свідчить про наявність підстави для відмови в задоволенні позову.

Зазначав, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що наявні в матеріалах справи сторінки кредитних договорів (у вигляді паперової копії) було створено у порядку, визначеному ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» та що ці договори підписані електронним підписом уповноваженою на те особою (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документа.

Тому вважає, що наявні в матеріалах справи паперові копії спірних угод не можуть вважатись електронними документами (копіями електронних документів), оскільки не відповідають вимогам ст.ст.5, 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», та не є належними доказами укладення договорів між ним та кредиторами.

Наголошує, що не укладав та не підписував кредитні договори в редакції, які долучено в якості доказів до позовної заяви, відповідно не погоджував надмірні процентні ставки та інші кабальні умови кредитування. Жоден поданий позивачем доказ не доводить, що він погодив кожну сторінку кожного з цих договорів або ці договори в цілому.

Наведене вказує на неукладеність правочинів - 06.01.2021 року №219 з ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та 06.01.2021 року №714 з ТОВ «Служба миттєвого кредитування», в тому числі в електронній формі, що підтверджує відсутність підстави стягнення з нього неузгоджених процентів за цими позиками.

Заявлена позивачем до стягнення заборгованість за нарахованими процентами по двом договорам у розмірі 82258,53 грн. не є співрозмірною тілу кредиту у сумі 9000,00 грн., суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад 50% вартості) за користування коштами.

Тому при ухваленні рішення просив зменшити розмір відсотків, щонайменше до заявленого позивачем розміру заборгованості за кредитним договором (9000,00 грн.), адже стягнення з нього непогоджених процентів в сумі, яка в 9 разів перевищує тіло кредиту, свідчить лише про бажання позивача збагатитися за рахунок позичальника та не може вважатися справедливим.

На підтвердження факту переходу прав вимоги від первісного кредитора позивачем не надано належних доказів, що підтверджують перехід до позивача прав вимог у такій сумі, яка вказана в додатках до договору факторингу.

На підтвердження обставин перерахування грошових коштів за спірним кредитним договором та наявності боргу за договором позивач надає тільки розрахунки заборгованості. Однак розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку).

Матеріали справи не містять жодного належного, достатнього та допустимого доказу перерахування йому позики (платіжне доручення, квитанція, чек тощо).

Отже, вимоги позивача про стягнення заборгованості є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають, що вказує на передчасність заочного рішення.

Просив переглянути заочне рішення Вижницького районного суду від 07.04.2025 року по справі №713/661/25, скасувати його та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

У судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, належно повідомлений про дату, час та місце розгляду заяви про перегляд заочного рішення. Причини неявки суду не повідомив. У заяві про перегляд заочного рішення просив розглянути заяву за його відсутності та задовольнити її.

У судове засідання представник позивача ТОВ «Коллект Центр» не з`явився, належно повідомлений про дату, час та місце розгляду заяви про перегляд заочного рішення. До початку судового засідання представник ТОВ «Коллект Центр» Ткаченко М.М. надіслала через систему «Електронний суд» заперечення на заяву відповідача про перегляд заочного рішення, а також заяву про проведення судового розгляду заяви ОСОБА_1 без їх участі.

У запереченнях вказувала, що вважає заяву відповідача безпідставною, необґрунтованою, не підтвердженою доказами.

Матеріали справи містять докази належного повідомлення відповідача про судову справу і доказів протилежного ним суду не надано.

ТОВ «Коллект Центр» звернулось до суду з позовною заявою, в якій об`єднано декілька однорідних вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення, однорідністю позовних вимог та поданими доказами, до одного і того ж відповідача.

Дані договори були укладені згідно з п.3 ч.1 ст. 9 ЗУ «Про фінансові послуги та фінансові компанії» в порядку, передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію».

Відповідно до наявних листів від платіжної системи в матеріалах справи вбачається, що на картку № НОМЕР_1 , зазначений банк власника картки, призначення: кошти згідно договору №219 був здійснений переказ грошових коштів у розмірі 3100,00 грн. та згідно договору №714 був здійснений переказ грошових коштів у розмірі 5900,00 гривень.

Заборгованість підтверджується доданими до позовної заяви розрахунками заборгованості, та є чинною та такою, що не спростована відповідачем.

Відповідно до наданих розрахунків заборгованості нарахування відсотків здійснювалось за період з 06.01.2021 року по 05.01.2022 року, тобто в межах строку кредитування, зазначеного в кредитному договорі та в заяві-анкеті на отримання кредиту. Отже, нарахування відсотків здійснювалось в межах строку кредитування, визначеного та погодженого сторонами Договору.

Укладені між сторонами договори відповідають вимогам чинного законодавства та вільному волевиявленню сторін; позичальник був ознайомлений з умовами договорів, висловив своє волевиявлення шляхом підписання договорів, що свідчить про прийняття ним таких умов, а також спрямованість на реальне настання правових наслідків.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про сплату ним заборгованості у повному розмірі.

Отже, розмір та порядок нарахування відсотків погоджений сторонами кредитного договору, підстави виникнення заборгованості є законними, а її розмір розумним та справедливим.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується перехід від ТОВ «Служба миттєвого кредитування» до позивача прав вимоги за кредитним договором, укладеним з відповідачем.

Відповідач нівелює інститут заочного розгляду справи та зловживає своїми процесуальними правами, що в свою чергу є неприпустимим, порушує принцип ефективності судової системи та обов`язковості судових рішень.

Просила залишити заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Вижницького районного суду від 07.04.2025 року по справі №713/661/25 без задоволення, а заочне рішення без змін.

Суд, розглянувши заяву по суті, дослідивши додані до неї матеріали, оглянувши матеріали цивільної справи №713/661/25, вважає, що заява про перегляд заочного рішення підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Статтею 284 ЦПК України передбачено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Частиною 3 ст.287 ЦПК України передбачено, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Згідно ч.1 ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто заочне рішення підлягає скасуванню лише за наявністю двох підстав, зазначених у ч.1 ст.288 ЦПК України.

Судом установлено, що заочним рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 07.04.2025 року по цивільній справі №713/661/25 задоволено повністю позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 91258,53 грн (дев`яносто одну тисячу двісті п`ятдесят вісім гривень 53 коп.), з яких:

за кредитним договором №219 від 06.01.2021 року на суму 31437,72 грн (тридцять одна тисяча чотириста тридцять сім гривень 72 коп.), з яких: заборгованість за тілом кредиту 3100,00 грн (три тисячі сто гривень 00 коп.); заборгованість за відсотками 28337,72 грн (двадцять вісім тисяч триста тридцять сім гривень 72 коп.);

за кредитним договором №714 від 06.01.2021 року на суму 59820,81 грн (п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот двадцять гривень 81 коп.), з яких: заборгованість за тілом кредиту 5900,00 грн (п`ять тисяч дев`ятсот гривень 00 коп.); заборгованість за відсотками 53920,81 грн (п`ятдесят три тисячі дев`ятсот двадцять гривень 81 коп.);

судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.).

Під час розгляду справи суд встановив, що у судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, належно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи по суті відповідно до положень п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, а саме: повістка про виклик до суду, яка була надіслана на адресу зареєстрованого місця проживання АДРЕСА_1 , повернулася з довідкою АТ «Укрпошта» від 18.03.2025 року про причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою». Також відповідач був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи по суті в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини неявки не повідомив, відзиву на позов не надав.

Тому суд вважає, що відповідач ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про місце, день та годину слухання справи, однак без поважних причин не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки.

Крім того жодних доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, крім тих, які досліджені судом, - відповідачем суду не надано і у заяві про перегляд заочного рішення не зазначено.

За таких обставин суд дійшов висновку, що сукупності двох підстав, передбачених ч.1 ст.288 ЦПК України для скасування заочного рішення немає.

Згідно ч.4 ст.287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.284, 287, 288 ЦПК України, Суд,

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 07.04.2025 року по цивільній справі №713/661/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитними договорами - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І. В. ПИЛИП`ЮК