Провадження №2/447/878/25
Справа №447/1457/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

(заочне)

18.07.2025 Миколаївський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Друзюк М.М.,

секретар судового засідання Іськів О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК "КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК "КЕШ ТУ ГОУ» (далі по тексту ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ») подав до суду позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов мотивує тим, що 01.10.2020 між первісним кредитором ТОВ «ЗАЙМЕР», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №155714 про надання фінансового кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердила, що вона ознайомилася з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до п.1.1 Кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 2 000 грн., дата надання кредиту: 01.10.2020, строк кредиту - 15 днів, стандартна процентна ставка 2% в день або 730 % річних. Відповідачка взятих на себе зобов`язань за кредитним договором не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 13.01.2025 становить 10 440 грн. Позивач на підставі укладеного договору факторингу №01-28/10/2021 від 28.10.2021 набув права вимоги до відповідача. Відтак, відповідач перед ТОВ «ФК" КЕШ ТУ ГОУ» має невиконані зобов`язання з повернення коштів, які в добровільному порядку не виконує, що зумовило звернення до суду з відповідним позовом та стягнення заборгованості в судовому порядку. У зв`язку з вищенаведеним, просить позов задовольнити..

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 15.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання у справі на 17.06.2025. Відповідачу надано строк для подання відзиву та заперечень.

У позовній заяві представник позивача просив розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує.

16 червня 2025 року через систему "Електронний суд" від представника позивача Пархомчука С.В. надійшла заява про розподіл судових витрат. відповідно до якої просив стягнути з відповідачки витрати на правовму допомогу у розмірі 10 500 грн.

Ухвалою суду від 17.06.2025 розгляд справи відкладено.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у її відсутності, зважаючи на те, що така повідомлялась про час та місце судового розгляду належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №066, №098, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від неї до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було.

За таких обставин, суд проводить розгляд справи на підставі письмових доказів відповідно до ст.223 ЦПК України.

В силу приписів ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить наступного висновку..

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що 01.10.2022 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №155714, відповідно до умов якого, надано кредит у розмірі 2 000 грн., терміном користування 15 днів, тобто до 15.10.2020.

Відповідно до виписки по особовому рахунку за кредитним договором №155714 від 01.10.2020, станом на 13.01.2025 заборгованість ОСОБА_1 становить 10 440 грн. з яких: 2 000 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 8 440 грн. прострочена заборгованість за процентами.

Відповідно до договору факторингу №01-28/10/2021 від 28.10.2021, ТОВ «ЗАЙМЕР» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату, а ТОВ «ЗАЙМЕР» відступити ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників (додаток №1 до договору) .

Згідно з витягом з реєстру прав вимоги договору факторингу №01-28/10/2021 від 28.10.2021, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 10 440 грн. з яких: 2 000 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 8 440 грн. прострочена заборгованість за процентами.

Норми права, які застосував суд

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, у відповідачки виник обов`язок повернути позивачу грошові кошти отримані за кредитним договором у розмірі та на умовах встановлених договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти.

Відповідно до ч.1,3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з нормами ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову.

Судом встановлено сторонами не спростовано, що 01.10.2020 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №155714, відповідно до умов якого надано кредит у розмірі 2 000 грн., терміном користування 15 днів, тобто до 15.10.2020. Але в будь-якому випадку , договір діє до повного його виконання сторонами.

Надаючи оцінку аргументам позивача, суд зауважує, що відповідач, підписавши договори про надання кредиту шляхом ведення одноразового ідентифікатора відповідно до положень Закону України "Про електронну комерцію" погодився з умовами договору.

Однак, відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконував.

Відповідно до договору факторингу №01-28/10/2021 від 28.10.2021, ТОВ «ЗАЙМЕР» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату, а ТОВ «ЗАЙМЕР» відступити ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників (додаток №1 до договору) .

Згідно з витягом з реєстру прав вимоги договору факторингу №01-28/10/2021 від 28.10.2021, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 10 440 грн. з яких: 2 000 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 8 440 грн. прострочена заборгованість за процентами.

Надаючи оцінку сумі заборгованості, наведеній позивачем у розрахунку, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування.

Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені.

Враховуючи наявні докази у матеріалах справи у своїй сукупності та зважаючи на те, що майнове право позивача порушене відповідачем, а відтак підлягає захисту, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнувши з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість у сумі 10 440 грн.

Вирішуючи питання судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог ч.8 ст.141 ЦПК України представником ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» долучено до матеріалів справи наступні документи: договір про надання правової допомоги від 29.12.2023 укладений між ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчуком С.В.; додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №8096/10, акт про отримання правової допомоги від 09.06.2025, яка складається з зустрічі та консультацій, складення та подання до суду позовної заяви, інших клопотань та вартості канцелярських витрат на загальну суму 10 500 грн.

Так, суд вважає завищеним розмір витрат в сумі 5000 грн за складання та подання позовної заяви до суду (підготовка доказів/додатків до позовної заяви, моніторинг аналіз судової практики), оскільки позовна заява за своїм змістом для даної категорії справ є стандартною, судова практика при вирішенні такого спору є сталою, що це не вимагає значного обсягу роботи та затрати часу.

Так, під час судового розгляду цієї справи адвокат Пархомчук С.В. подав лише одну заяву про розподіл судових витрат.

Канцелярські витрати на виготовлення копій документів не підтверджені доказами.

Таким чином, суд, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи, предмет позову, а також те, що справа є малозначною в силу вимог закону, дійшов переконання, що заявлені представником позивача до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є завищеними та неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), та вважає, що обґрунтованими є витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн.

Розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 141, 246, 259, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість розміром 10 440 (десять тисяч чотириста сорок ) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 (сорок) коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення..

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повні найменування та ім`я сторін

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ», 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 82, офіс 7, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя Друзюк М. М.