ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/821/1445/25Головуючий по 1 інстанції
Справа № 708/621/25 Категорія: на ухвалу Івахненко О.Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л., Гончар Н.І.,

секретар: Івануса А.Д.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересована особа Чигиринська державна нотаріальна контора,

особа, яка подає апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чигиринського районного суду Черкаської області від 12 червня 2025 року про відмову у відкритті провадження (у складі судді Івахненко О.Г.) в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Чигиринська державна нотаріальна контора, про встановлення факту припинення обтяження, скасування запису про обтяження,

в с т а н о в и в :

02.06.2025 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту припинення обтяження, скасування запису про обтяження.

В обґрунтування зазначала, що вона є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на нерухоме майно заявниці накладено обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження: 4976269, зареєстрований 18.05.2007 Чигиринською державною нотаріальною конторою на підставі угоди б/н. Додаткові відомості про обтяження: архівний номер: 2032836CHERKASY251, архівна дата: 24.04.2000, дата виникнення: 23.06.1993, № реєстра: 105902-160.

Заявник вказувала, що у зв`язку з відсутністю даних про обтяжувача немає можливості визначити відповідача по справі.

На підставі викладеного, просила суд:

встановити факт припинення обтяження, а саме заборони відчуження квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка була внесена Чигиринською державною нотаріальною конторою на підставі угоди б/н;

скасувати запис про заборони відчуження квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка була внесена Чигиринською державною нотаріальною конторою на підставі угоди б/н.

Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 12.06.2025 відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Чигиринська державна нотаріальна контора про встановлення факту припинення обтяження, скасування запису про обтяження.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявлені в даній заяві вимоги, а саме: зняття заборони відчуження нерухомого майна та виключення запису про обтяження нерухомого майна, не можуть бути розглянуті в порядку окремого провадження.

Крім того, суд звернув увагу на те, що в даній справі наявний спір щодо правомірності реєстрації обтяження речових прав, який має вирішуватися у позовному провадженні.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Чигиринського районного суду Черкаської області від 12.06.2025 скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування скарги зазначає, що ухвала суду винесена з порушенням норм процесуального права.

Також вказує, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку скасування запису про заборону відчуження будинку в умовах відсутності обтяжувача, при цьому, встановлення зазначеного факту не пов`язується з вирішенням спору про право.

Відзив на апеляційну скаргу до Черкаського апеляційного суду не надходив.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів доходить таких висновків.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до статті 3 ЦК України та статей 2, 4, 5, 12, 13, 19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини, судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи визначено частиною першою статті 315 ЦПК України, який не є вичерпним. Так, згідно з частиною другою даної статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Судом встановлено, що згідно з відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , накладено обтяження у вигляді заборони, яке зареєстровано 18.05.2007 за № 4976269 Чигиринською державною нотаріальною конторою; підстава обтяження: угода б/н, Чигиринська держнотконтора; додаткові дані: архівний номер: 2032836CHERKASY251, архівна дата: 24.04.2000, дата виникнення: 23.06.1993, № реєстра: 105902-160 (а.с. 13).

Вказана квартира відповідно до договору купівлі-продажу від 22.05.1992 належить на праві власності ОСОБА_1 . Також право власності заявниці на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується довідками з КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 18.11.2024 № 751, 751/о (а.с. 14,15).

Постановою Чигиринської державної нотаріальної контори № 692/02-31 від 22.11.2024 відмовлено ОСОБА_1 у знятті заборони на нерухоме майно, а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , накладену 23.06.1993, № реєстра 105902-160 Чигиринською державною нотаріальною конторою у зв`язку з угодою б/н (а.с. 11).

Відмовляючи у знятті заборони на нерухоме майно, державний нотаріус повідомив, що документи, на підставі яких здійснено внесення відомостей про зазначену заборону в Чигиринській державній нотаріальній конторі не зберігаються. Також зазначено, що Чигиринська державна нотаріальна контора не одержувала жодних повідомлень згідно з п.п. 5.1. п. 5 Глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, тому підстав для зняття вказаної заборони у нотаріуса немає.

Також в матеріалах справи наявний лист Черкаського обласного державного нотаріального архіву № 276/01-17 від 03.03.2025, в якому зазначено, що Чигиринська нотаріальна контора не вела та не передавала до Черкаського обласного державного нотаріального архіву справи, за якими могла бути накладена заборона (договори позики, поруки, застави майна тощо) за 1993 рік (а.с. 10).

В своїй заяві та апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначала, що належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано. Звертає увагу суду на те, що у даному випадку немає можливості визначити відповідача по справі, у зв`язку з відсутністю обтяжувача.

Заявниця посилається на правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 13.06.2024 у справі № 333/8899/21, відповідно до якого, «коли "відсутня" особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації), то особа (іпотекодавець) може звернутися із заявою про встановлення факту припинення іпотеки, скасування відповідних обтяжень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно з абзацом третім частини четвертої статті 277 ЦК України, яка підлягає застосуванню на підставі аналогії закону.»

В даній постанові касаційний суд зауважив, що можуть існувати випадки, коли "відсутня" особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації). Касаційний суд констатував, що в ЦК України є прогалина та відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин для випадку, коли "відсутня" особа, яка має відповідати за позовом, тобто, бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації). Подібною нормою є абзац третій частини четвертої статті 277 ЦК України, відповідно до якої, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, то фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування (абзац третій частини четвертої статті 277 ЦК України). Тому Касаційний Суд підкреслює, що коли "відсутня" особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації), то особа (іпотекодавець) може звернутися із заявою про встановлення факту припинення іпотеки, скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку згідно з абзацом третім частини четвертої статті 277 ЦК України, яка підлягає застосуванню на підставі аналогії закону.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.09.2023 у справі № 295/7291/20.

У справах, що переглядалися, суди надаючи оцінку наявним доказам (кредитні договори, іпотечні договори, квитанції про погашення заборгованості, кредитні справи) дійшли висновків про наявність підстав вважати іпотеку припиненою та про скасування заборони відчуження нерухомого майна.

Слід зазначити, що «відсутність особи» та «відсутність відомостей про особу» не є тотожними поняттями. Тобто відсутність відомостей не завжди може означати фізичну відсутність особи.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в даній справі заявницею не надано жодних відомостей про особу, в інтересах якої накладено обтяження на нерухоме майно, підстави накладення такого обмеження та наявність підстав для зняття вказаної заборони відповідно до законодавства (докази виконання зобов`язання).

На підставі викладено вище, апеляційний суд погоджується з висновком, викладеним в ухвалі Чигиринського районного суду Черкаської області від 12.06.2025, про те, що у даному випадку наявний спір про право.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Чигиринського районного суду Черкаської області від 12 червня 2025 року про відмову у відкритті провадження у даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених Цивільним процесуальним кодексом України.

Судді Ю.В. Сіренко

Т.Л. Фетісова

Н.І. Гончар