Справа №705/3421/25
2-о/705/137/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2025 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Душина О.В.

при секретарі Луценко А.В.;

за участі:

заявника ОСОБА_1 ,

заінтересована особа не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, ) про встановлення юридичного факту належності особі документів,

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст заявлених вимог.

10 червня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту належності особі документів та просила встановити факт, який має юридичне значення, зокрема, встановити, що наступні документи: Атестат № 409 від 08.08.1980 р., виписаний на ім?я ОСОБА_2 ; Трудова книжка НОМЕР_2 від 08.08.1980 р., виписана на ім?я Гармаш (перекреслено) ОСОБА_1 ; а також Трудова книжка колгоспника НОМЕР_3 від 23.03.1999 р., де зазначено не повну дату народження (лише рік) ОСОБА_1 , - насправді належать громадянці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

В обґрунтування заяви зазначила, що виходить на пенсію за віком, а тому займається оформленням своєї пенсійної справи. З метою для підтвердження свого трудового стажу заявником були зібрані та надані працівникам Відділу обслуговування громадян № 4 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ у Черкаській області відповідні документи, серед яких, зокрема:

1) Атестат № 409 від 08.08.1980 р. щодо періоду мого навчання з 01.09.1979 р. по 08.08.1980 р., оскільки там заявниці дошлюбне прізвище записане як « ОСОБА_3 », що не відповідає прізвищу « ОСОБА_4 », записаному в її Свідоцтві про шлюб;

???2) Трудова книжка НОМЕР_4 , видана 08.08.1980 р., де зазначено заявниці трудовий стаж з серпня 1980 р. по червень 1986 р., оскільки на її титульному аркуші дошлюбне прізвище там записане як « ОСОБА_3 », що не відповідає прізвищу « ОСОБА_4 » згідно із Свідоцтвом про її шлюб;

???3) Довідка від 08.04.2022 р. № 424, де зазначено заявниці трудовий стаж з 09.08.1980 р. по 28.05.1985 р, оскільки там зазначено її прізвище ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ). Окремо зазначила, що відображений у цій Довідці від 08.04.2022 р. № 424 заявницв трудовий стаж з 09.08.1980 р. по 28.05.1985 р. зазначений також у згаданій вище Трудовій книжці НОМЕР_2 від 08.08.1980 р., а тому окремо визнавати належність мені цієї Довідки від 08.04.2022 р. № 424 немає потреби;

4) Трудова книжка колгоспника НОМЕР_3 від 23.03.1999 р., якою підтверджено період заявниці роботи протягом липня 1998 р. - грудня 2003 р., оскільки на титульному аркуші трудової книжки зазначено не повну дату її народження (лише рік).

Пояснила, що на підставі викладеного та керуючись ЗУ Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 р. № 1058-IV, працівник Відлілу обслуговування громадян № 4 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ у Черкаській області відмовив заявниці у призначенні пенсії у зв?язку з відсутністю документального підтвердження необхідного для цього страхового стажу, рекомендуючи усунути його недолік у судовому порядку.

Зазначила, що правильно її дошлюбне прізвище пишеться як « ОСОБА_4 », що відповідає його написанню в Свідоцтві про моє народження НОМЕР_5 від 16.04.1962 р. та в Свідоцтві про шлюб НОМЕР_6 від 21.01.1982 р. Зазначена розбіжність у написанні її прізвища в перелічених вище документах зумовлені елементарною помилкою осіб, яка ці документи заповнювали. Але оскільки такі розбіжності мають місце, управління ПФУ не може визнати подані ОСОБА_1 документи належними та врахувати викладені в них факти. Виправити зазначену вище помилку у позасудовому порядку не уявляється можливим, оскільки Управління пенсійного фонду категорично вимагає лише судового рішення на підтвердження факту належності заявнику вищезгаданих документів.

Встановлення факту належності вищевказаних документів їй, ОСОБА_1 , має істотне значення для охорони прав та законних інтересів її, як заявника та є необхідним для реалізації її соціальних прав.

ІІ. Стислий виклад позицій сторін.

У судовому засіданні заявник вказала, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заперечення в якому вважає, що заява заявниці є необґрунтованою, не підтвердженою належними, достатніми та допустимими доказами, а тому вважає, що заявлені вимоги не підлягають до задоволення, просив відмовити у задоволенні заяви, а також розгляд справи провести без участі представника.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 червня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

IV. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви та висновки суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти, відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом положень ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Аналіз норм ст. ст. 293, 315 ЦПК України свідчить про те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пленум Верховного Суду України у п. 12 постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Судом установлено, що відповідно Свідоцтва про народження НОМЕР_5 від 16.04.1962 р. та в Свідоцтва про шлюб НОМЕР_6 від 21.01.1982 р. дошлюбне прізвище заявниці « ОСОБА_7 ».

Відповідно до атестату № 409 від 08.08.1980 р. щодо періоду навчання з 01.09.1979 р. по 08.08.1980 р. дошлюбне прізвище заявниці записане як « ОСОБА_3 »; трудової книжки НОМЕР_4 , виданої 08.08.1980 р., де зазначено заявниці трудовий стаж з серпня 1980 р. по червень 1986 р., на її титульному аркуші дошлюбне прізвище записане як « ОСОБА_3 », що не відповідає прізвищу « ОСОБА_4 » згідно із її Свідоцтвом про шлюб НОМЕР_6 від 21.01.1982 р.

Відповідно до довідки від 08.04.2022 р. № 424, де зазначено заявниці трудовий стаж з 09.08.1980 р. по 28.05.1985 р, зазначено її прізвище ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), що також не відповідає її дошлюбному прізвищу « ОСОБА_7 ».

Також, відповідно до трудової книжки колгоспника НОМЕР_3 від 23.03.1999 р., якою підтверджено період заявниці роботи протягом липня 1998 р. - грудня 2003 р., на титульному аркуші трудової книжки зазначено не повну дату її народження (лише рік).

З трудової книжки НОМЕР_4 , виданої 08.08.1980 р. та трудової книжки колгоспника НОМЕР_3 від 23.03.1999 р. заявниці вбачається, що вона дійсно з серпня 1980 р. по червень 1986 р. та липня 1998 р. - грудня 2003 р. працювала на різних посадах.

Факт того, що відомості, зазначені у вище вказаних документах, стосуються заявника, необхідно встановити для надання можливості ОСОБА_1 реалізувати її право на оформлення свої пенсії, а орган, що видав наведені вище документи, не може виправити допущені помилки.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як передбачено у ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Положеннями ст. ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, з урахуванням зазначених положень закону, встановлені судом обставини, які підтверджені належними та допустимими доказами в їх сукупності, свідчать про те, що документи: атестат № 409 від 08.08.1980 р.; трудова книжка НОМЕР_4 , видана 08.08.1980 р; довідка від 08.04.2022 р. № 424; трудова книжка колгоспника НОМЕР_3 від 23.03.1999 р; дійсно належать заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та підтвердженою відповідними доказами, відтак її слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 89, 263-265, 293, 313, 314 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, ) про встановлення юридичного факту належності особі документів - задовольнити.

Визнати встановленим юридичний факт, що наступні документи: Атестат № 409 від 08.08.1980 р., виписаний на ім?я ОСОБА_8 ; Трудова книжка НОМЕР_2 від 08.08.1980 р., виписана на ім?я Гармаш (перекреслено) ОСОБА_1 ; а також Трудова книжка колгоспника НОМЕР_3 від 23.03.1999 р., де зазначено не повну дату народження (лише рік) ОСОБА_1 , належать громадянці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Учасник справи, якому копія рішення суду не була вручена у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії рішення суду.

Повне рішення складено 21 липня 2025 року.

Заявник: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, ).

Суддя О.В. Душин