Номер провадження: 22-ц/813/838/25
Справа № 493/738/23
Головуючий у першій інстанції Ільницька О.М.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів колегії: Громіка Р.Д., Сегеди С.М.,

переглянув у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Балтського районного суду Одеської області від 01 листопада 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна електропостачальна компанія» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

29 травня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна електропостачальна компанія» (-далі ТОВ «ООЕК» про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26 липня 2021 року між відповідачем, як постачальником універсальних послуг, та позивачкою ОСОБА_1 , як споживачем, був укладений договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством. Згідно зазначеного договору вона взяла на себе зобов`язання продавати відповідачу електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання об`єктами електроенергетики приватного домогосподарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач купувати в неї електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, та здійснювати оплату за продану електричну енергію до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим. В березні 2023 року позивачка продала відповідачу вироблену з енергії сонячного випромінювання об`єктами електроенергетики приватного домогосподарства в обсязі 4 368 кВт.год, однак ТОВ «ООЕК» не виконало своїх зобов`язань згідно договору про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством щодо купівлі у неї електричної енергії за «зеленим» тарифом.

Оскільки станом на травень 2023 року відповідач не сплатив ОСОБА_1 плату за електричну енергію за «зеленим» тарифом, вироблену в березні 2023 року з енергії сонячного випромінювання об`єктами електроенергетики приватного домогосподарства, тому позивачка просить суд стягнути з ТОВ «ООЕК» заборгованість за електричну енергію, вироблену за «зеленим» тарифом, в сумі 21 954,26 грн, без урахування ПДВ, та понесені нею судові витрати на сплату судового збору в сумі 1 073,60 грн.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення позовних вимог, та пояснив, що 31.03.2023 між позивачем та відповідачем був складений акт приймання-передавання товару (електричної енергії), в якому зазначено, що показники лічильника №3970778 становить 0 кВт.год, що свідчить про відсутність власного споживання приватним домогосподарством електричної енергії, у зв`язку з чим сума до виплати склала 0,00 грн зазначений акт підписано ОСОБА_1 без зауважень.

Згідно Договору оплата за продану електричну енергію, вироблену в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, здійснюється постачальником універсальних послуг до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Оскільки сторони узгодили здійснювати операції з купівлі-продажу електричної енергії, виробленої генеруючою електроустановкою приватного домогосподарства понад власне споживання протягом розрахункового періоду, враховуючи, що у споживача відсутнє споживання електричної енергії, тобто відсутня різниця між обсягами виробленої генеруючими установками приватного домогосподарства споживача та місячним споживанням електричної енергії таким приватним господарством, яку постачальник універсальних послуг зобов`язаний купувати за «зеленим» тарифом, отже відсутній предмет договору про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством. Тому представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 01 листопада 2023 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Балтського районного суду Одеської області від 01 листопада 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом вимог процесуального та матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Вказані особливості встановлюються у ст. 369 ЦПК України, а саме відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З урахуванням вищевикладеного та положень ч. 1 ст. 274, ч. 1 ст. 368, 369 ЦПК України, розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, та відзиві на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Право на доступ до суду, передбачено пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає таке: «Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру».

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ст. 2 ЦПК України).

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, можуть бути: договори та інші правочини; інші юридичні факти.

Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту (ст. ст. 11, 15 ЦК України).

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11, частини 2 статті 509 ЦК України підставами виникнення зобов`язань є договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Судом першої інстанції встановлено, що 26 липня 2021 року між ТОВ «ООЕК» та ОСОБА_1 був укладений договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №1531 (далі Договір), який є додатком до договору про постачання електричної енергії постачальника універсальних послуг за місцезнаходженням приватного домогосподарства споживача, на якому електрична енергія використовується для задоволення побутових потреб та/або потреб особистого селянського господарства, в якому зазначено, що під час виконання умов цього договору Сторони зобов`язуються діяти відповідно до чинного законодавства, Закону України «Про ринок електричної енергії», Кодексу комерційного обліку електричної енергії, Кодексу систем розподілу, Правил роздрібного ринку електричної енергії (а.с. 25-26).

З пункту 1 Договору вбачається, предметом договору є те, що споживач має право продавати постачальнику універсальних послуг електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватного домогосподарства, постачальник універсальних послуг бере на себе зобов`язання купувати у споживача електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, у строки, передбачені цим Договором.

Пунктом 2 Договору передбачені права та обов`язки сторін, одними з яких є те, що постачальник універсальних послуг зобов`язаний купувати у споживача за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, електричну енергію в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, на підставі звітів про покази обліку та актів приймання-передавання товару (електроенергії), а споживач має право на отримання плати за електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватного домогосподарства, за «зеленим» тарифом, відпущеної постачальнику універсальних послуг в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством.

Для розрахунків за вироблену (понад власне споживання приватним домогосподарством) електричну енергію використовується засіб (засоби) вимірювальної техніки, характеристики якого (яких) дозволяють одночасно обліковувати обсяги випущеної в електричну мережу та отриманої з електричної мережі електричної енергії або сальдо перетоків електричної енергії за календарний місяць. Вузол обліку має бути обладнаний пристроєм, який забезпечує дистанційне зчитування даних для роботи в складі автоматизованої системи комерційного обліку електричної енергії постачальника послуг комерційного обліку (оператора системи) (пп. 3.1 п. 3 Договору).

Згідно пп. 4.1 п.4 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата за продану електричну енергію, вироблену в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, здійснюється постачальником реальних послуг до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Підпунктом 4.4 пункту 4 Договору передбачено, що у разі зміни «зеленого» тарифу розрахунки за придбаний постачальником універсальних послуг обсяг відпущеної приватним домогосподарством електричної енергії у мережу, що перевищує місячне споживання електричної енергії таким приватним домогосподарством, здійснюються відповідно до встановленого НКРЕКП «зеленого» тарифу. Зміни «зеленого» тарифу не потребують внесення відповідних змін до цього Договору.

Відповідно до акту приймання-передавання товару (електричної енергії) від 31.03.2023, підписаного сторонами, побутовим споживачем передано, а енергопостачальником за розрахунковий період березень 2023 прийнято електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання генеруючою установкою приватного домогосподарства в обсязі 4 368 кВт.год, згідно показів лічильника №3970778: приймання покази лічильника 23,85023,408, різниця 0, коефіцієнт 1, всього 0 кВт.год; передавання покази лічильника 76 901,13275 532,992, різниця 4 368, коефіцієнт 1, всього 4 368 кВт.год; сальдо мінус 4 368 кВт.год. За результатами знятих показників споживач оплачує енергопостачальнику, згідно умов Договору про постачання е/е, в обсязі 0 кВт.год (а.с. 30).

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» (в редакції, яка діяла на березень 2023 року) постачальник універсальних послуг зобов`язаний купувати електричну енергію, вироблену генеруючими установками приватних домогосподарств, встановлена потужність яких не перевищує 50 кВт, за «зеленим» тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами, та у кожному розрахунковому періоді здійснювати пріоритетну оплату її вартості.

Пунктом 11.3.6 глави 11.3 розділу ХІ постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року №312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (в редакції, яка діяла на березень 2023 року) визначено, що взаємовідносини між побутовим споживачем та постачальником універсальної послуги, пов`язані з продажем та обліком електричної енергії, виробленої генеруючими установками приватних домогосподарств, та розрахунками за неї, регулюються цими Правилами та договором про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством, який є додатком 2 до укладеного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, Цивільним та Господарським кодексами України.

Згідно п. 11.3.9 глави 11.3 розділу ХІ постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року №312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (в редакції, яка діяла на березень 2023 року) постачальник універсальних послуг купує у побутового споживача електричну енергію в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії таким приватним домогосподарством, за «зеленим» тарифом, установленим НКРЕКП.

Зі змісту п. 11.3.13 глави 11.3 розділу ХІ постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року №312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (в редакції, яка діяла на березень 2023 року) вбачається, що обсяг електричної енергії, який відпущений в електричну мережу генеруючою(-ими) установкою(-ами) приватного домогосподарства, визначається за календарний місяць в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії таким приватним домогосподарством. Визначення обсягу електричної енергії, відпущеної в електричну мережу генеруючою(-ими) установкою(-ами) приватного домогосподарства, здійснюється відповідно до Кодексу комерційного обліку.

Дані автоматизованої системи комерційного обліку електричної енергії (далі АСКОЕ) оператора системи про обсяг електричної енергії, прийнятої з мереж приватного домогосподарства, що здійснює виробництво електричної енергії генеруючою установкою (генеруючими установками), що перевищує місячне споживання електричної енергії таким приватним домогосподарством, є підставою для проведення розрахунків з побутовим споживачем і врахування постачальником універсальних послуг даних про обсяг купленої електричної енергії та її вартості (п. 11.3.17 глави 11.3 розділу ХІ постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року №312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (в редакції, яка діяла на березень 2023 року).

Абзацами першим та другим п.11.3.18 глави 11.3 розділу ХІ постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року №312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (в редакції, яка діяла на березень 2023 року) визначено, що умови та порядок оплати електричної енергії, виробленої генеруючою установкою (генеруючими установками) приватного домогосподарства, передбачені цими Правилами, зазначаються в договорі про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством. Відповідальність за порушення умов та порядку оплати встановлюється договором про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 11.3.23 глави 11.3 розділу ХІ постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року №312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (в редакції, яка діяла на березень 2023 року) розмір плати за придбану у побутового споживача електричну енергію, вироблену генеруючою установкою приватного домогосподарства, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії таким приватним домогосподарством, Pплати, визначається за формулою Pплати = (Wвиробл - Wспожит) ? T, грн, де Wспожит обсяг місячного споживання електроенергії таким приватним домогосподарством. Якщо Wспожит дорівнює нулю, плата за вироблену електричну енергію не нараховується.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції вказав, що оскільки обсяг споживання електроенергії приватним домогосподарством, що належить позиваці ОСОБА_1 в березні 2023 року дорівнював нулю, тому в ТОВ «ООЕК», враховуючи п. 11.3.23 глави 11.3 розділу ХІ постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року №312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», були законні підстави для не нарахування ОСОБА_1 за березень 2023 року плати за вироблену електричну енергію.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки суд в повному обсязі встановив характер спірних правовідносин, належним чином встановив у повному обсязі фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення з урахуванням наданих учасниками справи доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Щодо тверджень в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що обсяг споживання електроенергії приватним домогосподарством, що належить позивачці ОСОБА_1 , в березні 2023 року дорівнював нулю, апеляційний суд зазначає наступне.

Так, спірні правовідносини врегульовані як загальними положеннями ЦК України, так і нормами спеціального Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017 року №2019-VIII, низкою підзаконних нормативних актів, зокрема Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №312, Кодексом комерційного обліку електричної енергії, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №311 (далі ККОЕЕ), іншими нормативно-правовими актами та договорами, що укладені між відповідними учасниками такого ринку.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Виходячи з обов`язковості виконання норм ПРРЕЕ всіма учасниками ринку електричної енергії, сторони не можуть відступати від положень ПРРЕЕ.

Підпунктом 4.4 пункту 4 Договору передбачено, що у разі зміни «зеленого» тарифу розрахунки за придбаний постачальником універсальних послуг обсяг відпущеної приватним домогосподарством електричної енергії у мережу, що перевищує місячне споживання електричної енергії таким приватним домогосподарством, здійснюються відповідно до встановленого НКРЕКП «зеленого» тарифу. Зміни «зеленого» тарифу не потребують внесення відповідних змін до цього Договору(а.с. 10).

Виходячи з обов`язковості виконання норм ПРРЕЕ всіма учасниками ринку електричної енергії, сторони не можуть відступати від положень ПРРЕЕ.

За своєю суттю договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством є публічним договором.

Згідно частин 5, 6 статті 633 ЦК України, актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.

Предметом розгляду у даній справі є матеріально-правова вимога про стягнення заборгованості за продаж електричної енергії.

Як вбачається з акту приймання-передавання товару (електричної енергії) від 31.03.2023, підписаного сторонами, побутовим споживачем передано, а енергопостачальником за розрахунковий період березень 2023 прийнято електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання генеруючою установкою приватного домогосподарства в обсязі 4 368 кВт.год, згідно показів лічильника №3970778: приймання покази лічильника 23,85023,408, різниця 0, коефіцієнт 1, всього 0 кВт.год; передавання покази лічильника 76 901,13275 532,992, різниця 4 368, коефіцієнт 1, всього 4 368 кВт.год; сальдо мінус 4 368 кВт.год. За результатами знятих показників споживач оплачує енергопостачальнику, згідно умов Договору про постачання е/е, в обсязі 0 кВт.год.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Згідно пункту 18 частиною 1 статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються в тому числі договори про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом.

Абзацом 18 частини 1 статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що приватні домогосподарства здійснюють продаж виробленої електричної енергії за «зеленим» тарифом постачальнику універсальних послуг. Інші споживачі, у тому числі енергетичні кооперативи, здійснюють продаж виробленої електричної енергії за «зеленим» тарифом гарантованому покупцю.

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник універсальних послуг зобов`язаний купувати електричну енергію, вироблену генеруючими установками приватних домогосподарств, встановлена потужність яких не перевищує величину, визначену для відповідних категорій генеруючих установок приватних домогосподарств відповідно до частини 23 статті 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії», за «зеленим» тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами, та у кожному розрахунковому періоді здійснювати пріоритетну оплату її вартості.

Пунктом 11.3.6 глави 11.3 розділу ХІ Правил роздрібного ринку електричної енергії визначено, що взаємовідносини між побутовим споживачем та постачальником універсальної послуги, пов`язані з продажем та обліком електричної енергії, виробленої генеруючими установками приватних домогосподарств, та розрахунками за неї, регулюються цими Правилами та договором про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством.

Згідно пункту 11.3.9 глави 11.3 розділу ХІ Правил роздрібного ринку електричної енергії постачальник універсальних послуг купує у побутового споживача електричну енергію в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії таким приватним домогосподарством, за «зеленим» тарифом, установленим НКРЕКП.

За змістом пункту 11.3.11 глави 11.3 розділу ХІ Правил роздрібного ринку електричної енергії дані комерційного обліку, визначені у порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку електричної енергії, є підставою для визначення обсягу електричної енергії, за яку постачальник універсальних послуг розраховується за «зеленим» тарифом із побутовим споживачем.

Дані автоматизованої системи комерційного обліку електричної енергії оператора системи про обсяг електричної енергії, прийнятої з мереж приватного домогосподарства, що здійснює виробництво електричної енергії генеруючою установкою (генеруючими установками), що перевищує місячне споживання електричної енергії таким приватним домогосподарством, є підставою для проведення розрахунків з побутовим споживачем і врахування постачальником універсальних послуг даних про обсяг купленої електричної енергії та її вартості. (п. 11.3.17 глави 11.3 розділу ХІ Правил роздрібного ринку електричної енергії).

Абзацами 1 та 2 пункту 11.3.18 глави 11.3 розділу ХІ Правил роздрібного ринку електричної енергії визначено, що умови та порядок оплати електричної енергії, виробленої генеруючою установкою (генеруючими установками) приватного домогосподарства, передбачені цими правилами, зазначаються в договорі про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством. Відповідальність за порушення умов та порядку оплати встановлюється договором про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 11.3.23 Правил роздрібного ринку електричної енергії плата за придбану у побутового споживача електричну енергію за «зеленим» тарифом, вироблену генеруючою установкою приватного домогосподарства, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії таким приватним домогосподарством нараховується за умови наявності у межах приватного домогосподарства споживання електричної енергії приватним домогосподарством.

Розмір плати за придбану електричну енергію за «зеленим» тарифом, Pплати, визначається за формулою: P плати = (W виробл - W спожит) х T, грн, де W вироблений - обсяг виробленої електричної енергії відповідною(-ими) генеруючою(-ими) установкою(-ами) приватного домогосподарства, але не більше ніж обсяг виробленої у кожній годині електрогенеруючою установкою споживача на рівні встановленої потужності відповідно до договору; W спожитий - обсяг місячного споживання електроенергії такими приватними домогосподарствами; T - встановлений «зелений» тариф для приватного домогосподарства, яке виробляє електричну енергію відповідною(-ими) генеруючою(-ими) установкою(-ами), сумарна величина встановленої потужності якої(-их) не перевищує потужність, встановлену відповідно до закону, дозволену до споживання та зазначену в договорі (договорах) зі споживачем.

У разі відсутності у звітному місяці споживання електричної енергії приватним домогосподарством постачальник універсальних послуг купує електричну енергію, вироблену генеруючою установкою такого приватного домогосподарства за ціною, що склалась на ринку «на добу наперед», але не вище ціни, за якою постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії побутовим споживачам.

Отримавши інформацію про те, що обсяг спожитої електричної енергії у березні 2023 року на об`єкті позивачки склав 0 кВт/год, у відповідача були відсутні підстави для нарахування вартості «зеленого» тарифу.

Як вбачається з матеріалів справи, обсяг споживання електроенергії приватним домогосподарством, що належить позивачці, в березні 2023 року дорівнював нулю, тому в ТОВ «ООЕК», враховуючи пункт 11.3.23 Правил роздрібного ринку електричної енергії були законні підстави для здійснення нарахування виходячи з вартості тарифу, за яким постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії побутовим споживачам.

У пункті 8.1.2 глави 8.1 розділу VIII Кодексу комерційного обліку електричної енергії передбачено, що покази лічильників для кожної ТКО за період інтеграції мають зчитуватися АС ППКО зі всіма цифрами після коми. Покази лічильників в індивідуальних побутових та малих непобутових споживачів мають зчитуватися в цілих кВт·год.

Згідно пункту 9.7.1., 9.7.2 глави 9.7 розділу IХ Кодексу комерційного обліку електричної енергії під час округлення даних комерційного обліку електричної енергії застосовується банківське округлення. Залишок від округлення додається до наступного неокругленого значення в межах періоду того ж часового ряду даних. Залишок від округлення останнього значення у відповідному часовому ряді даних відкидається. При формуванні даних комерційного обліку електричної енергії алгоритм округлення слід використовувати для кожного значення часового ряду даних і забезпечувати значення даних у кВт/год з трьома цифрами після коми за таких умов:

1) для кожного інтервалу часових рядів значення різниці між округленим і неокругленим значенням активної електричної енергії не повинно перевищувати ± 1 Вт/год;

2) у межах кожного часового ряду значення різниці між сумою округлених інтервальних значень і суми неокруглених інтервальних значень активної електричної енергії не повинно перевищувати ± 1 Вт/год;

3) у межах кожного часового ряду не повинні з`являтися від`ємні значення інтервальних значень активної електричної енергії.

Згідно роз`яснення НКРЕКП щодо визначення споживання електроенергії побутовими споживачами опублікованого 23 серпня 2023 року вбачається, що обсяг та вартість спожитої електричної енергії, які вказуються в рахунках за розрахунковий місяць між постачальником універсальної послуги та побутовими споживачами, в тому числі, у яких в приватних домогосподарствах встановлені генеруючі установки, мають зазначатися в цілих кВт/год та в гривнях відповідно, виходячи з ціни електричної енергії за 1 кВт/год.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів відхиляє доводи позивачки про те, що згідно даних комерційного обліку було наявне споживання електричної енергії в обсязі 0,4427 кВт/год, а тому відповідач мав здійснити нарахування та виплату коштів.

Колегія суддів також не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що пункт 11.3.23 Правил роздрібного ринку електричної енергії набрав чинності з 12.10.2022, а його приписи не передбачені умовам Договору.

Так, як вже було встановлено, згідно підпункту 4.4 пункту 4 Договору передбачено, що у разі зміни «зеленого» тарифу розрахунки за придбаний постачальником універсальних послуг обсяг відпущеної приватним домогосподарством електричної енергії у мережу, що перевищує місячне споживання електричної енергії таким приватним домогосподарством, здійснюються відповідно до встановленого НКРЕКП «зеленого» тарифу. Зміни «зеленого» тарифу не потребують внесення відповідних змін до цього Договору.

Крім того, у вступній частині Договору сторони погодили, що під час виконання умов цього договору сторони зобов`язуються діяти відповідно до чинного законодавства, Закону України «Про ринок електричної енергії», Кодексу комерційного обліку, Кодексу розподілу, Правилами роздрібного ринку електричної енергії (а.с. 9-10).

Таким чином, вбачається, що сторони, керуючись принципом свободи договору, погодили, що до правовідносин за цим Договором підлягають застосуванню в тому числі чинні вимоги Правил роздрібного ринку електричної енергії.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, перевіривши доводи позивачки, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності та надавши їм належну оцінку у відповідності до вимог ст. ст. 12, 80-89 ЦПК України, дійшов обґрунтованого та законного висновку про відмову в задоволені позовних

Отже, з урахуванням наведеного доводи наведені в апеляційні скарзі суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права чи матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, крім того були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, 375, 381384, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Балтського районного суду Одеської області від 01 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено: 16 липня 2025 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

С.М. Сегеда