Справа № 489/9553/24
Провадження № 2-о/489/46/25
Ухвала

21 липня 2025 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Костюченка Г.С,

секретаря судового засідання Савкової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу

встановив:

В грудні 2024 року заявниця звернулася до суду із заявою в якій просить встановити факт її проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з березня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_4.

В обґрунтування заяви зазначала, що проживала з березня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 з ОСОБА_2 як одна сім`я, як чоловік та дружина.

Вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, проводили свята у колі рідних та друзів, разом подорожували.

ОСОБА_2 перебував на військової службі в в/ч НОМЕР_1 , 30.10.2024 року за № 268 від ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я матері ОСОБА_4 - ОСОБА_3 надійшло сповіщення про те, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Курахівка Донецької області зник безвісти.

В зв`язку з чим заявниця вимушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Встановлення зазначеного вище факту заявниці необхідно для вжиття заходів щодо пошуку її чоловіка ОСОБА_2 та вчинення необхідних процесуальних дій та отримання пільг відповідно до чинного законодавства як законного члена сім`ї.

Посилаючись на наведені обставини, які можуть бути підтверджені свідками, заявник звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення юридичного факту, від якого залежить реалізація її прав.

06 травня 2025 до суду надішли додаткові пояснення щодо суті заявлених вимог від представника Міністерства оборони України. Представник просив суд відмовити в задоволенні вимог з наступних підстав.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі проживання спільною сім`єю позивача з військовослужбовцем, а також будь-які докази підтверджуючі обставин наявності взаємних прав та обов`язків між ними та пов`язаності спільним побутом.

Крім іншого, відсутні докази на підтвердження спільних витрат, зокрема участі позивача в утриманні житла шляхом сплати коштів за комунальні послуги та інше. Позивачем також документально не підтверджено наявності спільного бюджету з військовослужбовцем, не надано доказів наявності у позивача доходів, не зазначено як формувався та витрачався бюджет та яка його частка у ньому.

Також, позивач не надав жодного документу на підтвердження придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.

Крім цього, матеріали справи не містять жодного документу, який би підтверджував наявність у позивача та військовослужбовця спільного майна.

Жодних доказів визначення позивачам та військовослужбовцем порядку користування житлом, іншими будівлями чи спорудами, земельною ділянкою тощо, якщо таке користування мало місце, також не надано.

Фактів реалізації права на укладення між собою договорів, які не заборонені законом, як щодо майна, що є їх особистою приватною власністю, так і щодо майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності, не наведено.

Міністерство оборони України зазначає, що лише показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю. Вищезазначена позиція Міністерства оборони України повність узгоджується з правовими висновками викладеними Верховним судом у Постанові КЦС ВС від 17.01.2024 справа №759/14906/18.

Міністерство оборони України вважає, що позивач не надала документів, які відповідно Сімейного кодексу України підтверджують, проживання однією сім`єю з військовослужбовцем, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу.

Також представник Міністерства оборони України 05 червня 2025 звернувся до суду з клопотанням про залишення заяви без розгляду з наступних підстав.

Міністерство оборони України заперечує проти задоволення позову про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без та просить залишити заяву без розгляду виходячи з наступного.

Метою звернення до суду позивач зазначає отримання грошового забезпечення військовослужбовця у зв`язку із його зникнення безвісті.

Міністерство оборони України констатує, що заявник обґрунтовувала необхідність встановлення юридичного факту, необхідністю звернення до Міністерства оборони України для отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 15 000 000 грн.

Відтак, встановлення юридичного факту матиме наслідком виникнення прав у заявника на виплату одноразової грошової допомоги.

Такі обставини, свідчать про можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб, які мають безспірне право на отримання грошового забезпечення військовослужбовця, отримання ОГД, внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб.

МОУ наголошує, що за наявності спору про право, встановлення факту повинно вирішуватися не в порядку окремого провадження, а в позовному провадженні з залученням всіх осіб які мають право на отримання грошового забезпечення військовослужбовця та ОГД.

Цивільно-процесуальне законодавство не містить обмежень щодо подання до суду позовної заяви до осіб, які мають право на отримання відповідної виплати з вимогою щодо встановлення права позивача на отримання одноразової грошової допомоги (частини допомоги) та про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо встановлення такого факту пов`язане з виникненням, зміною або припиненням правовідносин.

Такі висновки МОУ, узгоджуються з правовою позицією, яку виклав Верховний Суд у аналогічних справах про встановлення юридичного факту у постановах Верховного Суду від 10 квітня 2024 року у справі № 759/1894/23, провадження № 61-14701св23, від 01 травня 2024 року у справі № 758/3298/23, провадження № 61-1305св24, від 13 червня 2024 року у справі № 357/10078/22, провадження № 61-15033св23.

У судове засідання, призначене на 06.05.2025 та 21.07.2025 заявниця, її представник не з`явились.

21.07.205 на адресу суду надійшла заява від ОСОБА_5 про розгляд справи за її відсутності за наявними матеріалами у справі.

Представник заінтересованої особи - Міністерство оборони України, представник військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явились, повідомлені про час та дату судового засідання належним чином, причини неявки суду не повідомили, надали суду свої пояснення щодо суті заявлених вимог.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про час та дату судового засідання належним чином, причини неявки суду не повідомила. Надійшла заява з проханням розглянути справу за її відсутності.

Вислухавши заявницю та ознайомившись із матеріалами справи, суд дійшов наступного.

За положеннями статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім спорів, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) cмерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині першій статті 315 цього Кодексу, не є вичерпним.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлено спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Таким чином юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

В порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Згідно частини шостої статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Частиною четвертою статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, ОСОБА_5 посилалася на те, що з березня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 проживала як одна сім`я, як чоловік та дружина з ОСОБА_2 , який є військовослужбовцем та відповідно до інформаційного сповіщення територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Курахівка Донецької області зник безвісти.

Там зазначено, що це сповіщення є документом для порушення клопотання про призначення пенсії (допомоги) і надання пільг, установлених законодавством України.

Отже, в заяві ОСОБА_5 зазначала, що встановлення факту необхідно для пошуку чоловіка та отримання пільг відповідно до чинного законодавства як члена сім`ї.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (далі - Порядок).

Цей Порядок визначає механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (далі - військовослужбовці).

Відповідно до пункту 3 Положення за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації) (пункт 4 Положення).

Виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей (пункт 7 Положення).

Проте заявниця в судовому засіданні повідомила суд, що у ОСОБА_2 є мати - ОСОБА_3 , яка має право звертатися до командира військової частини для отримання виплати грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_2 , який зник безвісти.

За такого встановлення факту проживання однією сім`єю за заявою ОСОБА_5 у справі, що розглядається, може вплинути на права матері військовослужбовця щодо отримання частини грошового забезпечення зниклого сина.

А також, на права та обов`язки Міністерство оборони України, щодо виплат передбачених Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх.

Таким чином, встановлення вказаного факту впливатиме також на права й обов`язки інших осіб.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 2 СК України Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.

Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому.

Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства.

Державна реєстрація шлюбу засвідчується Свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом), законною підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Суд вважає неможливим проводити розгляд справи в порядку окремого провадження оскільки наслідки вирішення справи безпосередньо впливають на виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав та обов`язків інших осіб.

Зазначені обставини виключають можливість розглянути вимоги ОСОБА_5 в порядку окремого провадження.

Заявниця в судовому засіданні не надала суду переконливих доказів відсутності спору про право та доказів, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Враховуючи, що встановлення вказаного заявником юридичного факту безпосередньо впливає на виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав та обов`язків інших осіб, враховуючи також відсутність доказів, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне що свідчить про наявність спору про право, що встановлено після відкриття провадження у справі, відповідно заява підлягає залишенню без розгляду.

Роз`яснити, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клоптанням).

Керуючись частиною четвертою статті 315 ЦПК України , суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_5 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику право на подання позову на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 21.07.2025.

Суддя Г.С. Костюченко