Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/508/25

10 липня 2025 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Куценка О. О., секретаря судового засідання Двібородчин І. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні порядку спрощеного позовного провадження в залі суду селища Богородчани цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю (в подальшому ТОВ) «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

16 квітня 2025 року представник позивача Болтай А. М. звернувся в суд із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Свеа Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 02559-06/2022 від 07 червня 2022 року у розмірі 22 060,00 грн. та понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07 червня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» (далі ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 02559/2022 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеною ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію». Відповідно до Розділу І договору про надання фінансового кредиту ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ», зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в гривні в сумі 5 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається строком на 20 днів, базова процентна ставка становить 2,5% на день. ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на карту позичальника № НОМЕР_1 , яку позичальник вказав при оформлені кредиту. Вказане підтверджуються документом від надавача платіжних послуг ТОВ «Універсальні платіжні рішення». На виконання умов вищевказаного договору ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» свої зобов`язання по видачі суми кредиту виконало повністю. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.

14.04.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс») укладено договір факторингу № 14042023, відповідно до якого ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором №02559-06/2022 від 07.06.2022. Просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору №02559-06/2022 від 07.06.2022, в розмірі 22060,00 грн, яка складається з: 5 000,00 грн заборгованість по тілу кредиту; 17 060,00 грн заборгованість по відсотках та понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 24 квітня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час розгляду справу повідомлений завчасно та належним чином. У позові та долученому до матеріалів справи клопотанні просить розглядати справу за відсутності представника, у разі неявки належним чином повідомленого позивача провести заочний розгляд та ухвали заочне рішення.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався.

Відповідно до частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 07 червня 2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 укладено договір №02559-06/2022 про надання фінансового кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеною ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію».

За умовами договору товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 5 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби. Кредит надається строком на 20 днів, тобто до 26 червня 2022 року. Дата надання кредиту 07.07.2022 (п.п.1.1., 1.2. договору).

Як слідує з п.п. 1.3., 1.7. договору, за користування кредитом Клієнт сплачує товариству 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,50 % на добу. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом.

Згідно з п.п. 2.1. Договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до пункту 2.3. У разі якщо Клієнт не сплатив кредит у строк передбачений в п. 1.2. цього Договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою (3,2% на добу) з першого дня користування кредитними коштами, при цьому Клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору.

Згідно пункту 3.3.3. клієнт може Відстрочити виконання зобов`язання на строк 7/14/30 днів, сплативши для цього проценти відповідно до наведеного нижче розрахунку:7 днів - 3% на добу від тіла кредиту; 14 днів - 2,5% на добу від тіла кредиту; 30 днів 2,2 % на добу від тіла кредиту.

Відповідно до пункту 4.3. у разі, якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору, проценти передбачені в п. 2.3. цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов Договору.

Як вбачається з Додатку № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 02559-06/2022, дата видачі кредиту/дата платежу 07.06.2022 26.06.2022, кількість днів у розрахунковому періоді - 20; чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період 5 000,00 грн / 7 500 грн; види платежів за кредитом: сума кредиту за договором 5 000 грн, проценти за користування кредитом 2 500 грн.

14 квітня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено Договір факторингу № 14042023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «Росвен Інвест Україна» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Росвен Інвест Україна» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права Вимоги.

На підтвердження прав вимоги та сплату ціни продажу, визначеного пунктом 4.1. Договору факторингу, суду надана платіжна інструкція № 9081 від 14.04.2023.

Відповідно до Рішення № 1 від 25.03.2024 змінено назву товариства з ТОВ «Росвен Інвест Україна» на ТОВ «Свеа Фінанс».

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №1 до Договору факторингу № 14042023 від 14.04.2023 року, TОB «Свеа Фінанс» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 22 060,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 17 060,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до розрахунку заборгованості наданого ТОВ «Свеа Фінанс» за кредитним договором № 02559-06/2022 від 07.06.2022, заборгованість по тілу кредиту становить 5 000,00 грн, відсотки за період з 07.06.2022 по 18.03.2025 - 22060,00 грн.

На підтвердження факту отримання коштів позичальником позивачем надана інформаційна довідка ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення» - відповідно до якої 07.06.2022 року на маску картки № НОМЕР_1 , перераховано кошти в сумі 5 000,00 грн номер транзакції в системі iPay.ua - 150480125, призначення платежу: зарахування на карту 5 000 грн на карту № НОМЕР_1 .

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Щодо укладення кредитних договорів в електронному вигляді.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі Закон).

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону).

Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 травня 2021 року у справі №761/35556/14 зроблено висновок, що «невід`ємною складовою правильної правової кваліфікації судами спірних договірних відносин є визначення правової природи договору, який є основою їх виникнення. Виходячи зі змісту статті 640 ЦК України, залежно від моменту виникнення цивільних прав і обов`язків у сторін договору, законодавець розрізняє договори консенсуальні і реальні. Консенсуальний договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Щодо реальних договорів, для укладення яких, крім згоди сторін, вимагається передання майна або вчинення іншої дії, частина друга статті 640 ЦК України передбачає правило, за яким договір вважається укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України кредитний договір - це договір, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір за своєю юридичною природою є консенсуальним».

Судом встановлено, що договір про надання фінансового кредиту № 02559-06/2022 від 07 червня 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 , останнім підписано одноразовим ідентифікатором у виді коду W641, який було надіслано на номер відповідача +89.

Підписуючи договір, позичальник ОСОБА_1 підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «ФК «Інвеструм». Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору.

Так, укладений між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 договір містить усю необхідну для ідентифікації позичальника інформацію (паспортні дані, РНОКПП, рахунок позичальника, номер телефону, адресу проживання) та підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «W641», відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію». Отже, відповідний договір між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 є укладеним.

Разом тим, як убачається з умов договору про надання фінансового кредиту № 02559-06 від 07 червня 2022 року, зокрема пункту 1.7., кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом.

Факт перерахування грошових коштів ОСОБА_1 підтверджено листом ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення» від 18 березня 2023 року про переказ на картку № НОМЕР_1 07.06.2022 о 10:40:05 годин грошових коштів в розмірі 5 000,00 грн, транзакція № 150480125.

Вказані докази є належними та такими, що підтверджують факт перерахування позичальнику на вказаний ним рахунок кредитних коштів.

Разом з тим, як встановлено з умов кредитного договору № 02559-06/2022 від 07 червня 2022 року, строк кредитування за договором про надання фінансового кредиту був погоджений сторонами та становив 20 днів, тобто 26 червня 2022 року.

Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення всієї суми кредиту, матеріали справи не містять.

Отже, розмір відсотків відповідно до умов договору про споживчий кредит становить 2 500 грн за період з 07 червня 2022 року по 26 червня 2022 року, виходячи з розрахунку: 5000 грн (тіло кредиту) х 2,5% (відсоткова ставка) х 20 днів (строк кредиту).

Тому зазначена позивачем сума заборгованості за відсотками нарахована за межами визначеного договором строку, що суперечить вимогам ЦК України та висновкам Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року за № 910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Отже, позивач відповідно до статті 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти.

Зі змісту укладеного між сторонами договору вбачається, що кредит надається строком на 20 днів до 26 червня 2022 року - строк кредитування, тому сума відсотків за користування кредитом становить 2 500 грн.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У зв`язку з наведеним заборгованість за відсотками в межах строку кредитування визначеного кредитним договором № 02559-06/2022 становить 2 500 грн, вимоги стягнення розміру заборгованості за відсотками в частині суми 17 060 грн, не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на наявних у справі доказах та не підлягають задоволенню. Разом з тим, сума заборгованості за тілом кредиту становить 5 000 грн.

Отже, позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 7 500,00 грн.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позовної заяви ТОВ «Свеа Фінанс» сплатило судовий збір у розмірі 2422,40 грн за платіжною інструкцією № 623 від 08.04.2025.

Позовні вимоги позивача ТОВ «Свеа Фінанс» задоволено частково, тому з ОСОБА_1 на користь позивача підлягають стягненню кошти сплаченого судового збору у розмірі 823,57 грн.

Керуючись ст. 7, 12, 19, 141, 247, 264, 265, 274, 280-282 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту від 07 червня 2022 № 02559-06/2022 у розмірі 7 500 (сім тисяч п`ятсот) гривень, з яких: 5 000,00 гривень сума заборгованості по тілу кредиту; 2 500 гривень сума заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» сплачений судовий збір в розмірі 823,57 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10 липня 2025 року.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» ЄДРПОУ - 37616221, місцезнаходження: 03124, місто Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя: