Справа № 157/693/25
Провадження № 2/157/381/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09 липня 2025 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

у складі головуючого судді Ходачинського Р.О.,

за участю секретаря судового засідання Кисляка Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

До Камінь-Каширського районного суду Волинської області надійшла позовна заява ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 , у якій позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4296861 від 14.01.2024 у розмірі 125533 грн 75 коп. станом на 26.08.2024, а також судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідно до умов укладеного договору № 4296861 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 14.01.2024 року, від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (торгова марка «Credit7»), відповідач отримав кредит у розмірі 17600 грн строком на 360 днів. 28.01.2024 між відповідачем та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» був укладений додатковий договір до кредитного договору, згідно з яким сума кредиту була збільшена до 19000 грн. Кредитний договір та додатковий договір були укладені в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем кредитора та підписано відповідачем електронним підписом.

Згідно з укладеним договором факторингу № 26/08/2024 від 26.08.2024 право вимоги за кредитним договором № 4296861 від 14.01.2024 перейшло від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» до позивача.

Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом відповідно до умов кредитного договору, таким чином зобов`язання за зазначеним договором не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань заборгованість за кредитним договором станом на 26.08.2024 року становить 125533 грн 75 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 19000 грн та заборгованості за нарахованими процентами 106533 грн 75 коп.

Ухвалою судді від 23.04.2025 заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав клопотання у якому просив справу розглянути за відсутності представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не подав.

Враховуючи норми ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до часткового задоволення.

Щодо укладення договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту:

Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Судом встановлено, що 14 січня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір № 4296861 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписаний відповідачем електронним підписом 76114, тобто у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 11-21).

Відповідно до пунктів 1.2, 1.3, 1.4 кредитного договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язалось надати ОСОБА_1 грошові кошти в гривні (кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 17600 гривень, строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3 Договору, знижена процентна ставка 1,63% в день та застосовується відповідно до умов, встановлених у п. 1.4.2 Договору.

Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору за стандартною ставкою за весь строк кредиту становить 99923,40 % річних, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 46397,49% річних, орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору за стандартною ставкою 176000 грн, за зниженою ставкою 171380 грн (п. 1.5 договору).

Згідно з пунктами 2.1, 2.2 Договору товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 . Суму кредиту (його частину) товариство перераховує протягом двох днів з моменту укладення цього договору. Дати надання кредиту 14.01.2024 або 15.01.2024.

Сторонами також підписано паспорт споживчого кредиту, відповідно до якого ними погоджено орієнтовну сукупну вартість наданого кредиту, строк кредиту та суми нарахованих процентів (а.с. 22-24) та додаток №1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4296861 від 14.01.2024 (а.с. 21), який є невід`ємною частиною договору (п. 9.12 договору).

Крім цього, між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 28 січня 2024 року підписано додатковий договір до договору № 4296861 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 14.01.2024 (а.с. 26-27), згідно з п. 1.2 якого сторони за взаємною згодою домовились, що згідно з умовами цього договору товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні (кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 1400 гривень. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів.

Згідно з п. 1.4 сума кредиту на дату укладення цього додаткового договору, з урахуванням платежів, здійснених клієнтом за договором, складає 19000 грн. Строк кредитування та періодичність сплати процентів залишаються незмінними відповідно до п. 1.3 Договору.

Сторонами також підписано паспорт споживчого кредиту, відповідно до якого ними погоджено орієнтовну сукупну вартість наданого кредиту, строк кредиту та суми нарахованих процентів (а.с. 29-31) та додаток №1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4296861 від 14.01.2024 в редакції Додаткової угоди № 4296861-Т1 від 28.01.2024 (а.с. 28).

Цей додатковий договір, як і паспорт споживчого кредиту підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 45919.

На виконання умов договору № 4296861 про надання коштів на умовах споживчого кредиту та додаткового договору до договору № 4296861 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 14.01.2024 ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» 14.12.2024 було здійснено переказ коштів в сумі 17600 грн та 28.01.2024 переказ в сумі 1400 грн, що підтверджується повідомленнями № 2548-2808 від 28.08.2024 та № 2549-2808 від 28.08.2024 (а.с. 25, 32).

Таким чином, суд вважає доведеним факт укладення договору № 4296861 про надання коштів на умовах споживчого кредиту та виконання ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свого зобов`язання щодо надання коштів у сумі 19000 грн.

Щодо переходу права вимоги:

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).

Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

26.08.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (Клієнт) та ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (Фактор) було укладено Договір факторингу № 26/08/24 (а.с. 48-52).

Згідно з п. 2.1. договору факторингу, клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимоги фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору порядку та строки встановлені цим договором.

Відповідно до п. 1.1 договору факторингу під правом вимоги розуміється всі права грошової вимоги (боргових зобов`язань) клієнта за кредитними договорами до боржників щодо погашення заборгованості, які виникли на підставі кредитних договорів та підтверджуються документацією, а також інші права вимоги за кредитними договорами, які клієнтом відступаються факторові за цим договором.

Згідно з п. 4.1 договору факторингу сторони домовилися, що фінансування (ціна договору) складає 1922638,19 грн.

Платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 1261 від 26.08.2024 (а.с. 55), витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу № 26/08/24 від 26.08.2024 року (а.с. 56), ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» підтверджується набуття права грошової вимоги до відповідача в сумі 125533,75 грн, з яких: 19000 грн заборгованість за сумою кредиту; 106533,75 грн заборгованість по нарахованим процентам.

Суд погоджується, що перехід права вимоги позивача ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до відповідача ОСОБА_1 за договором № 4296861 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 14.01.2024 відбувся у встановленому законодавством порядку.

Щодо розміру зобов`язання:

На підтвердження факту користування грошовими коштами за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту та факту несплати грошових коштів надано розрахунок заборгованості за договором № 4296861 від 14.01.2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 26.08.2024 за період з 14.01.2024 до 26.08.2024 року (а.с. 33-37), інформацію Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» за № 20.1.0.0.0/7-250526/98258-БТ від 29.05.2025 (а.с. 89) та виписками цього товариства за договором № б/н за період з 14.01.2024-19.01.2024 (а.с. 90-91) та за період 28.01.2024-02.02.2024 (а.с. 91 зворот 92). Із вказаного розрахунку вбачається, що станом на 26 серпня 2024 року загальна сума заборгованості відповідача становить 125533,75 грн, з яких 19000 грн заборгованість за тілом кредиту та 106533,75 грн заборгованість за відсотками.

Сума за тілом кредиту відповідає умовам договору, відповідачем не погашена, а ні позивачу, а ні первісному кредитору, тому підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

Стосовно заборгованості по відсотках, то суд у цій частині враховує чинне на дату укладення кредитного договору законодавство України.

22.11.2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-IX (набрав чинності 24.12.2023 року), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», та доповнено цей Закон пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення.

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно п. 17 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %: протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Ці норми, що регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5%, з 22.04.2024 - не більше 1,5%, а з 20.08.2024 - не більше 1%.

Незважаючи на те, що розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом визначаються сторонами, вони повинні узгоджуватися із нормами законодавства.

Із розрахунку заборгованості вбачається, що з 14.01.2024 до 26.08.2024 нараховування відсотків за користування кредитними коштами здійснювалося за стандартною ставкою 2,5% в день, тобто з 22.04.2024 у більшому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством, який з цієї дати до 19.08.2024 не може перевищувати 1,5%, а з 20.08.2024 - не більше 1%.

У зв`язку із цим суд вважає, що розмір заборгованості по відсотках з 22.04.2024 до 26.08.2024 підлягає перерахунку згідно зі встановленим пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» максимальним розміром денної процентної ставки.

З 22.04.2024 по 19.08.2024 (120 днів) заборгованість по відсотках за ставкою 1,5% становить 34200 грн (19000 тіло кредиту х 1,5% :100 х 120 днів).

З 20.08.2024 по 26.08.2024 (7 днів) заборгованість по відсотках за ставкою 1 % становить 1330 грн (19000 тіло кредиту х 1,0% :100 х 7 днів).

За період з 14.01.2024 по 21.04.2024 умови договору по відсотках та, відповідно, розрахунок заборгованості у цій частині відповідає нормам законодавства та становить 46500 грн.

Отже, загальний розмір заборгованості відповідача за відсотками становить 82030 грн (46500 + 34200 + 1330), таким чином загальний розмір заборгованості буде становити 101030 грн (82030 + 19000).

За змістом статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Разом з тим, на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 ЦК України, грошові кошти за кредитним договором не повернув.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, відповідач не виконує своїх зобов`язань за кредитним договором № 4296861 від 14.01.2024, у зв`язку з чим у нього існує заборгованість, яка станом на 26 серпня 2024 року становить 101030 грн та підлягає стягненню з нього на користь позивача.

Щодо розподілу судових витрат:

Позивач ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» у позовній заяві просило суд стягнути з відповідача на свою користь судовий збір та витрати на правову допомогу в розмірі 10000 гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Суд, частково задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог у частці 80,48%, а саме 1949 грн 55 коп. Решту судового збору залишає за позивачем.

Відповідно до ч. 1. п. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до пунктів 1 та 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження надання правової допомоги позивач надав копії договору про надання юридичних послуг № 02/08/2024 від 02.08.2024 року (а.с. 57-58), довіреності від 06.02.2024 (а.с. 59), акту приймання-передачі наданих послуг № 44 від 03.02.2025 до договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 (а.с. 61), витягу з реєстру № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 44 до договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 (а.с. 62), платіжної інструкції кредитного переказу коштів № 1989 від 06.02.2025 (а.с. 63), згідно з яким вартість послуг з надання правничої допомоги становить 10000 гривень.

Суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14.11.2018 року у справі № 753/15687/15.

При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа є малозначною в силу вимог закону, та не є складною. За таких обставин суд вважає, що позивачем витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 10000 грн є завищеними, належним чином не обґрунтованими та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розумної необхідності судових витрат. Враховуючи складність справи та виконані роботи, суд вважає розмір у сумі 4000 грн співмірним розміром витрат на правничу допомогу.

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача стягуються витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених вимог у частці 80,48%, а саме 3219 грн 20 коп. Решту витрат на правничу допомогу суд залишає за позивачем.

Керуючись ст. 12, 81, 89, 141, 263-265, 280 ЦПК України, ст. 510, 512, 514, 516, 526, 527, 530, 610, 625, 629, 1049, 1050, 1054, 1077 ЦК України, ЗУ «Про споживче кредитування», суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 4296861 від 14.01.2024 року в розмірі 101030 (сто одна тисяча тридцять) гривень 00 коп.

Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» сплачений судовий збір у розмірі 1949 (одна тисяча дев`ятсот сорок дев`ять) гривень 55 коп та 3219 (три тисячі двісті дев`ятнадцять) гривень 20 коп витрат за надання професійної правничої допомоги.

Заочне рішення може бути переглянуте Камінь-Каширським районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана ним протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 4, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення суду складений 14.07.2025 року.

Головуючий Роман ХОДАЧИНСЬКИЙ