МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2025 р. Справа №370/772/25

Провадження № 2/370/242/25

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючої судді

Сініциної О.С., розглянувши у приміщенні суду в селищі Макарові Київської області у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

у с т а н о в и в:

До Макарівського районного суду Київської області у березні 2025 року надійшла зазначена позовна заява, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитними договорами у розмірі

38 817,64 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі

13 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що заборгованість утворилась внаслідок неналежного виконання відповідачем умов Договору про споживчий кредит

від 15 квітня 2021 року № 3237133, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан».

Право вимоги заборгованості за цим договором перейшло до позивача на підставі Договору про відступлення прав вимоги від 10 березня 2023 року № 10-03/2023/01, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», яке в свою чергу отримало право вимоги згідно з Договором відступлення прав вимоги від 28 грудня 2021 року № 28-12/2021-72, укладеного з первісним кредитором ТОВ «Мілоан».

Суд ухвалою від 14 травня 2025 року відкрив провадження у справі, розгляд справи вирішив проводити за правилами спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами. Встановив відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Від представника відповідача Калініна С.К. через систему «Електронний суд»

30 травня 2025 року надійшов відзив на позовну заявку, в обґрунтування якого зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими ти задоволенню не підлягають, посилаючись на те, що у матеріалах справи відсутні докази того, що зазначена позивачем кредитна картка належить відповідачу та підтвердження зарахування на неї грошових коштів. Також відповідачем не надано доказ, що електронний підпис належить саме відповідачу, а також підтвердження реєстрації ОСОБА_1 в інформаційно-телекомунікаційної системи суб`єкта електронної комерції, отримання нею логіну та паролю в зазначеній системі, подання заяви на отримання кредиту і ознайомлення з істотними умовами договору.

Водночас, незважаючи на недоведеність позовних вимог, сторона відповідача вважає, що проведений позивачем розрахунок заборгованості не відповідає нормам закону та договору позики, а саме: сума кредиту складає 9 000 грн, строком на 180 днів, проценти згідно із графіком платежів - 5 285,80 грн, тобто розмір заборгованості повинен складати 14 284,80 грн.

Крім того, представник вказав, що заявлений розмір витрат на правову допомогу не відповідає критеріям розумності, справедливості та співмірності.

Представник позивача, Ткаченко М.М. через систему «Електронний суд» 17 червня 2025 року надіслала до суду відповідь на відзив, в якій заперечила щодо доводів відповідача про необґрунтованість позову та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив таке.

Між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладений Договір про споживчий кредит від 15 квітня 2021 року № 3237133, відповідно до умов якого сума кредиту складала

9 000 грн строком користування на 180 днів, з кінцевою датою повернення 12 жовтня

2021 року. Сума до повернення 14 284,80 грн, яка складається з: 9 000 грн розмір кредиту та 5 284,80 грн проценти за користуванням кредитом (додаток № 1 до договору про споживчий кредит № 3237133 від 15 квітня 2021 року. Графік платежів за договором).

На підставі Договору факторингу від 28 грудня 2021 року № 28-12/2021-72, укладений з ТОВ «Вердикт Капітал» первісний кредитор відступив право вимоги до боржників

ТОВ «Вердикт Капітал», зокрема, за Договором про споживчий кредит від 15 квітня

2021 року № 3237133 до ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості 15 829,72 грн, що складається з якої: заборгованість по кредиту 7 926,87 грн та заборгованості за відсотками - 7 902,85 грн (реєстр боржників до договору факторингу від 28 грудня 2021 року № 28-12/2021-72).

Зі свого боку, ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» 10 березня 2023 року уклали Договір про відступлення прав вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги за договорами ТОВ «Коллект Центр», у тому числі і до відповідача за Договором про споживчий кредит від 15 квітня 2021 року

№ 3237133, загальна сума заборгованості 38 817,64 грн, що складається з: суми заборгованості за основним зобов`язанням 7 926,87 грн та заборгованості за нарахованими процентами 30 890,77 грн (реєстр боржників до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 березня 2023 року № 10-03/2023/01).

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона(боржник)зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав ,встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина перша статті 512 Цивільного кодексу України).

Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За статтею 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Приписами статті 517 Цивільного кодексу України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Положеннями статті 1077 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

З аналізу зазначених норм вбачається, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція викладена Великою палатою Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц.

Отже, новий кредитор позивач відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти.

Відповідно до частини першої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як було встановлено, між первісним кредитором ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладений Договір про споживчий кредит від 15 квітня 2021 року № 3237133, відповідно до умов якого сума кредиту складала 9 000 грн строком користування на 180 днів, з кінцевою датою повернення 12 жовтня 2021 року. Сума до повернення 14 284,80 грн, яка складається з: 9 000 грн розмір кредиту, 5 284,80 грн проценти за користуванням кредитом.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги позивача необхідно задовольнити частково, а саме: стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 14284,80 грн.

Що стосується судових витрат зі сплати судового збору та витрат на правничу допомогу.

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України пропорційно до задоволених вимог з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» необхідно стягнути 891,44 грн у відшкодування понесених судових витрат зі сплати судового збору.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правничу допомогу у розмірі 13 000 грн.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, щодо витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин другої, третьої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом з цим, частиною третьою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з частиною четвертою статті 137 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, на підтвердження понесених витрат на надання правничої допомоги позивачем надано: Договір про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року № 01-07/2024, заявка про надання юридичної допомоги від 01 лютого 2025 року № 51, Витяг з акт № 5 про надання юридичної допомоги від 28 лютого 2025 року.

Водночас, суд вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи та обсягом виконаних робіт, а тому витрати на правову допомогу необхідно зменшити до 5 000 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 81, 89, 133, 137, 141, 178, 258, 263-265, 273, 274, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» () заборгованість у розмірі 14 284 (чотирнадцять тисяч двісті вісімдесят чотири) гривні 80 копійок, витрати зі сплати судового збору у розмірі 891 (вісімсот дев`яносто одну) гривню 44 копійок та витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація сторін:

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», адреса місця розташування: вулиця Мечнікова, будинок 3, офіс 306, місто Київ, 01113, ;

- ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя О. С. Сініцина