ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/277/25 Головуючий в І інстанції: Кузьміна О.І.
Номер провадження: 22-ц/819/603/25 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Майданіка В.В.,

суддів: Воронцової Л.П.,

Склярської І.В.,

учасники справи:

позивач Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "КЕШ ТУ ГОУ";

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Присяжного Віталія Анатолійовича, діючого від імені ОСОБА_1 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 30 квітня 2025 року, ухвалене у складі судді Кузьміної О.І., дата складення повного рішення не зазначено, у справі за позовом адвоката Пархомчука Сергія Валерійовича, діючого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "КЕШ ТУ ГОУ", до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позовної заяви, оскаржуваних судових рішень та апеляційної скарги

08 січня 2025 року адвокат Пархомчук Сергій Валерійович, діючий від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "КЕШ ТУ ГОУ", звернувся через систему "Електронний суд"до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 21161 від 15.02.2021 року в сумі 12 000,00 грн, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 2 000,00 грн; прострочена заборгованість за процентами в розмірі 10 000,00 грн. Також просив стягнути судовий збір у сумі 2 422,40 грн. Крім того, у своїй заяві, поданій 18.03.2025 року, позивач просить стягнути витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 10500,00 грн.

Позов обґрунтований наступним.

15.02.2021 року між ТОВ "ФК "АВІРА ГРУП" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 21161 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

Підписуючи договір, відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.

Сума виданого кредиту становить 2 000,00 грн., дата надання кредиту 15.02.2021 року, строк кредиту 20 днів, призначення на споживчі потреби, процентна ставка 2,5 % в день або 912,5% річних.

Таким чином, станом на 25.06.2024 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором № 21161 від 17.02.2022р. становить 12 000,00 грн, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 2 000,00 грн; прострочена заборгованість за процентами в розмірі 10 000,00 грн.

17.02.2022 року між ТОВ "ФК "АВІРА ГРУП" та ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" укладено договір факторингу №02-17/02/202, відповідно до умов якого ТОВ "ФК "АВІРА ГРУП" відступило ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 17.02.2022 року до договору факторингу №02-17/02/2022, ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 .

З моменту отримання права вимоги, відповідач не виконав свого зобов`язання, не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості.

У зв`язку з наведеним позивач просить задовольнити позов.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.01.2025 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися.

Суд розглянув справу за відсутності учасників справи.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 30 квітня 2025 року позов було задоволено, суд ухвалив:

--- стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №21161 від 15.02.2021 року, в сумі 12 000,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 2 000,00 грн; прострочена заборгованість за процентами 10 000,00 грн;

--- стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача сплачений судовий збір за подання позову у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 10 500,00 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що на виконання договору на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 2 000,00 грн, відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання по договору, Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №02-17/02/202 від 17.02.2022р загальна сума заборгованості ОСОБА_1 становить 12 000,00 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 2 000,00 грн; прострочена заборгованість за процентами 10 000,00 грн.

Стягуючи понесені витрати на правову допомогу в сумі 10 500,00 грн, суд першої інстанції виходив з положень ст.ст.133, 137, 141 ЦПК України, з того, що на підтвердження понесених витрат позивача на правову допомогу його представник надав суду копію договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 року з адвокатом Пархомчуком С.В. При цьому суд вважав, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу за відсутності заперечень з боку відповідачів підлягає стягненню на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України).

На вказане судове рішення представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором №21161 від 15.02.2021 року, а саме: простроченої заборгованості за процентами в розмірі 10 000,00 грн, а також в частині стягнення витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 10 500,00 грн, та ухвалити нове рішення в даній частині, яким в задоволені позову відмовити, а в іншій частині рішення залишити без змін, розподілити судові витрати між сторонами згідно ст.141 ЦПК України, стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати, зокрема, витрати на правничу допомогу в сумі 12 000,00грн. При цьому він послався на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Зокрема зазначив, що суд не прийняв до уваги умови кредитного договору, а саме: строк, на який надано кредит 20 днів, тобто до 06.03.2021р; сума кредиту 2 000,00грн; сума комісії за користування системою 300 грн; фіксована процентна ставка 2,5 % за день; загальна сума до сплати 3300,00грн. В свою чергу, із виписки, наданої позивачем з особового рахунку за кредитним договором № 21161, вбачається, що розрахунок процентів за кредитом здійснений за період 15.02.2021 25.06.2024, і прострочена заборгованість за процентами складає 10 000,00 грн. Тобто, з викладених обставин вбачається, що нарахування процентів за кредитом здійснювалось позивачем після 06.03.2021р., тобто після спливу строку кредитування, що суперечить положенням ст.1050 ЦК України. При цьому послався на те, що іншого розрахунку матеріали справи не містять, а дія кредитного договору сторонами не продовжувалась. Таким чином, вважає, що суд першої інстанції не врахував правові висновки Верховного Суду (постанов Великої Палати від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, постанова Великої Палати від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц) та дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для задоволення позову в частині стягнення процентів за кредитом в сумі 10 000,00 грн.

Також послався на ст.ст.133, 141 ЦПК України, надав копію Договору про надання правничої допомоги, Розрахунок витрат на правничу допомогу від 28.05.2025 та копію квитанції №3 від 25.05.2025. Зазначив, що попередній розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс чи очікує понести під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, складає: 1) 3 634,00 грн витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги; 2) 12 000,00 грн витрати на правничу допомогу адвоката.

У своїх додаткових поясненнях адвокат Пархомчук Сергій Валерійович, який діє від імені ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ", просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

При цьому звернув увагу на те, що відповідно до п.1.2. Договору кредит надається строком на 20 днів, тобто до 06-03-2021, але в будь якому випадку договір діє до повного його виконання сторонами.

Щодо тверджень відповідача про безпідставність нарахування відсотків поза межами строку дії кредитного договору зазначив що, постановою Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, зокрема, зазначено, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з ч.2 ст.625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника ("за користування кредитом"). Звернув увагу суду на те, що у відповідності до умов укладеного Договору нарахування відсотків здійснювалось саме за кожен день користування кредитом, тобто умовами Договору не передбачена відповідальність за неналежне виконання зобов`язання позичальником згідно статті 625 ЦК України. Позичальник погодився на умови визначені Договором щодо його пролонгації та нарахування відсотків у випадку прострочення повернення кредиту, тому твердження відповідача про незаконність нарахування процентів є необґрунтованим.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу вказав, що в даному випадку заявлена вартість виконаних робіт з огляду на малозначність справи та її складність є неспівмірною, адже термін виконання робіт щодо усних консультацій, ознайомлення з матеріалами справи, оформлення і складання апеляційної скарги не відповідає критеріям реальності наданих адвокатських послуг та розумності їх вартості.

Тому, враховуючи вищевикладене, товариство не вбачає підстав для відшкодування витрат на правову допомогу адвоката відповідача у розмірі 12 000,00 грн.

Відтак, зазначив, можна дійти висновку, що судом першої інстанції не допущено порушень норм матеріального та процесуального права і ця справа розглянута з повним з`ясуванням фактичних обставин справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Відповідно до копії договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №21161 від 15.02.2021 року, між ТОВ "АВІРА ГРУП" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису)AV3699 і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

Відповідно до п.1.1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: Сума виданого кредиту: 2000,00 гривень Дата надання кредиту: 15.02.2021 року Строк кредиту: 20 днів, валюта кредиту: UAH, Стандартна процентна ставка 2,5 % в день або 912,5 % річних.

Згідно п.2.4. Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом.

На виконання вимог п.2.4. кредитного договору Відповідачем були зазначені реквізити платіжної банківської карти НОМЕР_1 для перерахування кредитних коштів (ч. 7 кредитного договору).

На підтвердження виконання Товариством п.2.4 Кредитного договору, позивач надає інформаційну довідку ТОВ "Платежі онлайн" від 20.05.2024 року, відповідно до якого 15.02.2021 року на картковий рахунок Відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 2000,00 грн. за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , що являється доказом видачі кредитних коштів.

Умовами п.6.1 Договору Цей Договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України "Про електронну комерцію".

Відповідно до 6.2 Сторона несе повну відповідальність за правильність вказаних ними у Договорі реквізитів, і зобов`язується своєчасно у письмовій формі, по електронній пошті, повідомляти іншу Сторону про їх зміну, а у разі неповідомлення несе ризик настання пов`язаних із цим несприятливих наслідків.

17.02.2022 року між ТОВ "АВІРА ГРУП" та ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" укладено договір факторингу №02-17/02/202, відповідно до умов якого ТОВ "АВІРА ГРУП" відступило ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17.02.2022 року до договору факторингу №02-17/02/2022, ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 .

Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №02-17/02/202 від 17.02.2022р., загальна сума заборгованості ОСОБА_1 становить 12000,00грн, що підтверджується розрахунком заборгованості, відповідно до якого заборгованість за кредитним договором №21161 від 15.02.2021 року в розмірі 12000,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 2000,00 грн; прострочена заборгованість за процентами становить 10000,00 грн.

Згідно з Випискою з особового рахунка за кредитним договором №21161 від 15.02.2021 року заборгованість відповідачки перед позивачем за вказаним кредитним договором станом на 25.06.2024 року складає 12 000,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 2000,00 грн; прострочена заборгованість за процентами становить 10000,00 грн. При цьому позивач вказав, що нарахування відсотків, пені, штрафів він не здійснював.

Таким чином, між сторонами немає жодних протиріч стосовно кредитного договору, укладеного 15.02.2021 року, та його умов, з яких, зокрема: строк, на який надано кредит 20 днів, тобто до 06.03.2021р; сума кредиту 2 000,00 грн; фіксована процентна ставка 2,5% за день.

Також між сторонами немає протиріч і щодо наявності заборгованості відповідачки перед позивачем за вказаним договором в розмірі 2 000 грн, по сумі кредиту. Однак, між сторонами є спір щодо процентів, позивач вважає, що наявна прострочена заборгованість за процентами в розмірі 10 000,00 грн, а відповідачка вважає, що заборгованості про процентах немає.

Нормативно-правове обґрунтування та позиція суду апеляційної інстанції

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

За ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

За положеннями ст.1054 ЦК України:

--- за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1);

--- до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина 2);

--- особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина 3).

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

За ч.ч.1, 3 ст.1049 ЦК України: позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у таких самих кількості, роду та якості) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом 30 днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч.1); позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (частина 3).

Відповідно до ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

За змістом пункту 22 частини першої статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

10 червня 2017 року набрав чинності Закону України "Про споживче кредитування", який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні.

Згідно зі ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів" у редакції, чинній з 10 червня 2017 року, цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".

Згідно п.11 ч.1 ст.1 Закону України "Про споживче кредитування" споживчий кредит (кредит) це грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Отже, регулювання правовідносин кредитодавця зі споживачем щодо кредитування для споживчих потреб до 10 червня 2017 року відбувалося з урахуванням приписів Закону України "Про захист прав споживачів". З 10 червня 2017 року на ці відносини поширюється Закон України "Про споживче кредитування", а у частині, що йому не суперечить, також Закон України "Про захист прав споживачів".

Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України "Про споживче кредитування" максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Вказана норма була введена в дію на підставі Закон України від 22.11.2023 № 3498-ХІ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", який набрав чинності 24.12.2023 року.

У цій справі кредитний договір був укладений 15.02.2021р., тобто до внесення змін до Закону України "Про споживче кредитування", відповідно, денна процентна ставка згідно з чинним на час укладення вказаного договору законодавства могла перевищувати 1 %. В цій справі, як вже вказувалось, денна процентна ставка становить 2,5%, відповідно річна 912,5% (2,5% х 365 днів).

За ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

У цій справі стороною відповідача не заявлено про застосування позовної давності.

У постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Подібні правові висновки викладено також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц.

Постановою Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, на яку послався сам представник позивача, зокрема, зазначено, що "можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Установивши, що проценти за "користування кредитом" нараховані, зокрема, поза межами строку кредитування, суд апеляційної інстанції врахував правові позиції, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 і від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16, та відмовив скаржникам у визнанні кредиторами боржника на суми таких процентів. Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про відмову у визнанні кредиторами боржника АТ "МР Банк" на суму 292 396 735,53 грн та АТ "Укрексімбанк" на суму 524 694 350,87 грн".

У своїх додаткових поясненнях представник товариства вказав, що у відповідності до умов укладеного Договору нарахування відсотків здійснювалось саме за кожен день користування кредитом, тобто умовами Договору не передбачена відповідальність за неналежне виконання зобов`язання позичальником згідно ст.625 ЦК України; позичальник погодився на такі умови. Тобто, сторона позивача підтвердила, що проценти за період поза межами строку кредитування позивач нараховує саме як проценти за "користування кредитом", а не як міру відповідальності на підставі ст.625 ЦК України.

Отже, апеляційний суд враховує зазначене, а також те, що, як вбачається з наданого позивачем розрахунку, проценти за період поза межами строку кредитування позивач нараховує саме як проценти за "користування кредитом", а не як міру відповідальності на підставі ст.625 ЦК України, а тому вважає, що в даному випадку проценти за "користування кредитом" нараховані поза межами строку кредитування, а тому слід відмовити товариству у визнанні його кредитором боржника на суми таких процентів.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги стосовно того, що нарахування процентів за кредитом неправомірно здійснювалось позивачем після 06.03.2021р, тобто після спливу строку кредитування.

Однак, при цьому апеляційний суд враховує й те, що за договором сторони узгодили строк кредитування, а саме 20 днів, чого не врахував скаржник, а тому за вказаним кредитним договором підлягають стягненню проценти в розмірі 1 000,00 грн, які мають бути нараховані до спливу визначеного договором строку кредитування, а саме: за формулою виходячи із 2,5% на день (2,5% х 2000грн х 20 днів) або за формулою виходячи із 912,5% на рік (912,5% х 2000грн х 20 днів : 365 днів).

Отже, розмір простроченої заборгованості за процентами (10 000,00 грн), який стягнув суд, підлягає зменшенню до 1 000 грн. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №21161 від 15.02.2021 року в сумі 3 000,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 2 000,00 грн; прострочена заборгованість за процентами 1 000,00 грн.

Висновки суду апеляційної інстанції

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що відповідно до п.2 ч.1 ст.374, п.п.1, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню,рішення суду першої інстанції слід змінити в частині стягнення з відповідача на користь позивача простроченої заборгованості за процентами, зменшивши розмір стягнутої простроченої заборгованості за процентами з 10 000,00 грн до 1 000,00 грн, відповідно зменшити розмір стягнутої з відповідача на користь позивача загальної заборгованості за кредитним договором № 21161 від 15.02.2021 року з 12 000,00 грн до 3 000,00 грн.

Інші доводи апеляційної скарги щодо відмови в повному обсязі у стягненні простроченої заборгованості за процентами не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не враховують те, що за умовою кредитного договору строк користування кредитом встановлено в 20 днів.

Предметом апеляційного оскарження за вказаною апеляційною скаргою є також вказане рішення в частині стягнення витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрат на правничу допомогу в розмірі 10 500,00 грн, скаржник просить в цій частині рішення скасувати, також просить розподілити судові витрати між сторонами згідно ст.141 ЦПК України, стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати, зокрема, витрати на правничу допомогу в сумі 12 000,00грн.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України:

--- судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених

позовних вимог (ч.1);

--- інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову на відповідача;

2) у разі відмови в позові на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно

розміру задоволених позовних вимог (ч.2).

--- при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес (частина 3);

--- розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8);

--- при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат (частина 10).

За положеннями ст.137 ЦПК України ("Витрати на професійну правничу допомогу"):

--- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина 1);

--- за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2);

--- для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3);

--- розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4);

--- у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5);

--- обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6).

Суд апеляційної інстанції враховує те, що позивач у цій справі отримував правничу допомогу від адвоката Пархомчука Сергія Валерійовича, що підтверджується: Договором про надання правової допомоги від 29.12.2023 та Додатковою угодою; Довіреністю від 30.12.2024р від імені позивача на ім`я адвоката про уповноваження останнього діяти від його імені, зокрема у цій справі; Актом про отримання правової допомоги від 17.03.2025р із зазначенням найменування послуг та кількості годин (всього 5 годин, загальна сума 10 500 грн); Рахунком від 17.03.2025р на суму 10 500 грн, яку позивач повинен сплатити на рахунок адвоката Пархомчука С.В.; Платіжною інструкцією №36441 від 17.03.2025р, що підтверджує сплату позивачем адвокату 10500грн за правничу допомогу згідно Договору про надання правової допомоги від 29.12.2023р.

Сторона відповідача не заявляла про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, надану позивачу.

Апеляційний суд враховує надані докази отримання позивачем правничої допомоги від адвоката та вважає, що витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 10 500,00 грн є доведеними, співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони. А тому вважає, що з урахуванням обставин справи, її складності, позову та (або) значенням справи для сторони, часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та їх обсягу, розмір витрат на правничу допомогу у цій справі має складати 10 500 грн, які у випадку задоволення позовних вимог у повному обсязі підлягають відшкодуванню.

При поданні позову банк (позивач) сплатив в установленому законом розмірі 2 422,40 грн судового збору.

З огляду на наведене, оскільки апеляційну скаргу задоволено частково, рішення суду остаточно змінено, зменшено розмір стягнутої суми коштів, то понесені позивачем судові витрати у зв`язку зі сплатою судового збору за подання позову та у звязку з понесенням витрат на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позовні вимоги задоволено на 25% (3 000 грн х 100% : 12 000 грн). Відтак, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у зв`язку зі сплатою судового збору за подання позову у розмірі 605,60 грн (2 422,40 грн х 25%).

Відповідно, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на правничу допомогу у розмірі 2 625,00 грн (10 500 грн х 25%).

Таким чином, рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого судового збору за подання позову у розмірі 2 422,40 грн та витрат на правову допомогу в розмірі 10 500,00 грн підлягає зміні, а саме слід зменшити розміри стягнутого з відповідача на користь позивача судового збору за подання позову з 2 422,40 грн до 605,60 грн та витрат на правову допомогу з 10 500,00 грн до 2 625 грн.

При поданні апеляційної скарги стороною відповідача сплачено 3 633,60 грн судового збору. У своїй апеляційній скарзі він просив скасувати рішення в частині стягнення 10 000 грн нарахованих процентів й відмовити в цій частині в позові, апеляційний же суд скаргу задовольнив частково та зменшив суму стягнення з 10 000 грн до 1 000 грн. Тобто скаргу задоволено на 90% (1 000 грн х 100% : 10 000 грн). Відтак, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати у зв`язку зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3 270,24 грн (3 633,60 грн х 90%).

У свою чергу, сторона відповідача просить стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати, зокрема, витрати на правничу допомогу в сумі 12 000,00 грн. Він надав: копію Ордеру №1063388 від 28.05.2025р; копію Договору про надання правничої допомоги №09-06/24 від 06.06.2024р; Розрахунок витрат на правничу допомогу від 28.05.2025, в якому вказано про вартість послуг у цій справі на стадії апеляційного розгляду в 12000грн; копію квитанції №3 від 25.05.2025 до прибуткового касового ордеру, за якою відповідачкою сплачено адвокату Присяжному В.А. за вказаним договором 12 000 грн.

Сторона позивача заявила про неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу, надану відповідачці, і відсутність підстав для їх відшкодування.

Апеляційний суд враховує надані докази отримання відповідачем правничої допомоги від адвоката та вважає, що витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 12 000,00 грн є доведеними, однак не є співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони. А тому вважає, що з урахуванням обставин справи, її складності, позову та (або) значенням справи для сторони, часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та їх обсягу, розмір витрат на правничу допомогу у цій справі має складати 10 500 грн.

З урахуванням того, що скаргу задоволено на 90%, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати на правничу допомогу у розмірі 9 450,00 грн (10 500 грн х 90%).

Тобто, підсумовуючи викладене щодо судових витрат, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати у зв`язку зі сплатою судового збору за подання позову у розмірі 605,60 грн та судові витрати на правничу допомогу у розмірі 2 625 грн, а всього 3 230,60 грн (605,60 грн + 2 625 грн). Натомість, з позивача на користь відповідачки підлягають стягненню судові витрати у зв`язку зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3 270,24 грн та судові витрати на правничу допомогу у розмірі 9 450,00 грн, а всього 12 720,24 грн (3 270,24 грн + 9 450,00 грн).

Враховуючи положення ч.10 ст.141 ЦПК України, остаточно з позивача, на якого покладено більшу суму судових витрат, на користь відповідачки слід стягнути різницю в розмірі 9 489,64 грн (12 720,24 грн 3 230,60 грн).

Керуючись ст.ст.137, 141, 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Присяжного Віталія Анатолійовича, діючого від імені ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 30 квітня 2025 року змінити:

--- в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" простроченої заборгованості за процентами, зменшивши розмір стягнутої з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" простроченої заборгованості за процентами з 10 000,00 грн до 1 000,00 грн, відповідно зменшити розмір стягнутої з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" загальної заборгованості за кредитним договором № 21161 від 15.02.2021 року з 12 000,00 грн до 3 000,00 грн;

--- в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" сплаченого судового збору за подання позову у розмірі 2 422,40 грн та витрат на правову допомогу в розмірі 10 500,00 грн, зменшити розміри стягнутого з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" судового збору за подання позову з 2 422,40 грн до 605,60 грн та витрат на правову допомогу з 10 500,00 грн до 2 625,00 грн.

Стягнути з позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" на користь відповідача ОСОБА_1 судові витрати у зв`язку зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3 270,24 грн. Стягнути з позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" на користь відповідача ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 9 450,00 грн.

На підставі ч.10 ст.141 ЦПК України остаточно стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" на користь ОСОБА_1 різницю судових витрат в розмірі 9 489,64 грн (дев`ять тисяч чотириста вісімдесят дев`ять гривень 64 коп).

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку, у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повної постанови 15 липня 2025 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.П. Воронцова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ І.В. Склярська