Провадження №2-др/932/36/25
21.07.2025 Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі головуючого судді Салькової В.С., розглянувши клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Макушевої Світлани Валеріївни про стягнення судових витрат,
Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Дніпра від 17.06.2025 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задоволені частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за Договором позики №10/03/20-3 від 10.03.2020 та Додатковою угодою б/н від 15.07.2022 в розмірі 450861,60 грн та судові витрати на сплату судового збору в сумі 3606,80 грн.
07.07.2025 представником позивача Макушевою С.В. в системі Електронний суд подано до суду заяви про поновлення процесуального строку та стягнення судових витрат, де вона зазначила, що рішення від 17.06.2025 року в системі Електронний суд з`явилось 19.06.2025, однак вона з 16.06.2025 по 03.07.2025 знаходилася у відпустці в м. Одеса, доказом чого слугують квитки на потяг. Заочне рішення від 17.06.2025 ухвалене за відсутності позивача та його представника, та, враховуючи дату появи рішення в системі Електронний суд та той факт, що вона мала можливість ознайомитись з ним після закінчення відпустки (03.07.2025), вважає, що причина пропуску строку подання заяви про стягнення судових витрат є обґрунтованою та може бути підставою для поновлення вказаних строків.
Відповідно до абз.2 ч.8 ст. 141 ЦПК України докази на підтвердження витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно з ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Враховуючи, що повний текст рішення суду від 17.06.2025 виготовлений 19.06.2025, докази на підтвердження витрат на правничу допомогу мали бути подані у строк до 24.06.2025.
Оскільки представником позивача доведена поважність причини пропуску строку на подання доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу, нею надане підтвердження її перебування у відпустці, суд вважає за доцільне поновити їй пропущений строк на подання доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу.
Вивчивши клопотання та матеріали справи, суд вважає, що вимога про відшкодування витрат на правничу допомогу має бути задоволена частково з огляду на таке.
Згідно з ч.ч.1,3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
В даній справі необхідності виклику сторін (представників сторін) в судове засідання не вбачається, тому вони не викликалися до суду.
Відповідно до абз.2 ч.8 ст. 141 ЦПК України докази на підтвердження витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідна заява відображена представником позивача в позовній заяві, поданій 08.05.2023.
Вирішуючи клопотання про стягнення судових витрат, суд зазначає, що згідно з частиною першою статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу (правову) допомогу адвоката.
Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У відповідності до абзацу першого частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Усталеною практикою Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004, узагальнене, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 судом зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Так, з матеріалів справи вбачається, що 04.05.2023 між ОСОБА_1 та адвокатом Макушевою С.В. був укладений Договір №04052023 про надання правової допомоги.
Відповідно до ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відтак, неспівмірність витрат на правничу допомогу й передбачених законом критеріїв є підставою для подання стороною-опонентом клопотання про зменшення розміру витрат, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка подає таке клопотання.
Відповідачем клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу суду не подавалося.
Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких згідно з ч.3 ст.133 ЦПК України віднесені витрати на професійну правничу допомогу, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Ціна позову в цій справі становила 460755,85 грн, рішенням суду від 17.06.2025 з відповідача на користь позивача стягнуто 450861,60 грн, що складає 97,85%.
Керуючись ст.ст.127,133,137,141,270 ЦПК України, суд
Поновити адвокату Макушевій Світлані Валеріївні строк на подання доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.
Клопотання представника позивача Макушевої Світлани Валеріївни про стягнення судових витрат на правничу допомогу задовольнити частково.
Заяву про перегляд додаткового заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове заочне рішення виготовлене 21.07.2025.

Суддя: В.С. Салькова