Провадження № 2/752/771/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

26.06.2025 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючої судді - Мазура Ю.Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Бєляєвої К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на утримання квартири,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні судді Голосіївського районного суду м. Києва Колдіної О.О. перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення витрат на утримання квартири.

Згідно Розпорядження керівника апарату Голосіївського районного суду м. Києва № 1210 від 12.12.2023 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку зі звільнення судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_4 .

У грудні 2023 дана цивільна справа надійшла в провадження судді Голосіївського районного суду м. Києва Мазура Ю.Ю.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що з 1978 по 30.10.2019 ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер не залишивши після себе заповіту. На момент смерті ОСОБА_5 належала на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 , яку після смерті чоловіка у рівних частинах успадкувала позивач та батько померлого - ОСОБА_6 . Будучи власником квартири з 03.12.2020, ОСОБА_7 квартирою не цікавився, жодних дій направлених на реальне проживання в квартирі не вчиняв, оскільки проживає зі своєю дружиною у належній їй квартирі. Переїжджати у одну з кімнат та проживати там зі своєю дружиною ОСОБА_7 не мав наміру про що неодноразово казав у телефонних розмовах з ОСОБА_1 . Позивач зауважує, що з 03.12.2020 вона самостійно сплачувала всі витрати пов`язані з утриманням квартири.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача компенсацію понесених ОСОБА_1 витрат на утримання квартири у розмірі 23769,13 грн, судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.12.2023 прийнято до провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення витрат на утримання квартири.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 29.01.2024 провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення витрат на утримання квартири зупинено до вступу правонаступника після смерті відповідача ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.05.2024 відновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення витрат на утримання квартири. Призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17.10.2024 замінено у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення витрат на утримання квартири - відповідача ОСОБА_3 на правонаступника ОСОБА_2 .

У грудні 2024 представник відповідача ОСОБА_2 подав до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 19.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на утримання квартири, до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Представник позивача подав до суду заяву, в якій зазначив, що просить провести розгляд справи за відсутності сторони позивача.

Відповідач всудове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, будь-яких заяв та клопотань до суду не надав.

Відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що спадкоємцями громадянина ОСОБА_5 , 1951 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його: на частку у спадщині - дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; на частку у спадщині - батько ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 03.12.2020, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Забігайло С.Ю., зареєстровано в реєстрі за № 1123.

Спадщина, на яку в указаних частках видано вказане свідоцтво складається з: квартири АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю на підставі: частина належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 12.12.2006 Сімнадцятою київською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-2360, зареєстровано в Комунальному підприємстві КМДА «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» від 15.01.2007 і записано у реєстрову книгу за реєстровим № 1780; частина належала на підставі Дублікату Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 23.12.2006 Другою київською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 8-5409 (що виданий замість втраченого Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 31.10.1997 Другою київською нотаріальною конторою за реєстровим № 1-3991), зареєстрованого в Комунальному підприємстві КМДА «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» від 15.01.2007 і записано у реєстрову книгу за реєстровим № 1780.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 . Відповідно до довідки виданої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голяченко Марією Василівною № 305/02-14/66/2023 від 07.11.2023, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є єдиною особою, яка звернулась із заявою про прийняття спадщини.

Позивач зазначає та не спростовано відповідачем, що починаючи з 03.12.2020 ОСОБА_1 самостійно сплачувала всі витрати, пов`язані з утриманням вказаної квартири. На підтвердження своїх доводів позивачем надано копії квитанцій з оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно) (ч. 1 ст. 355 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3, ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

При цьому, частиною 4 ст. 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує.

Згідно з ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач (фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна) зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі (ч. 1 ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

За змістом ст.ст. 541, 543 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна.

Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування.

Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 13 березня 2019 року у справі №521/3743/17-ц.

Таким чином, наявні в матеріалах справи рахунки та квитанції на сплату за житлово-комунальні послуги та інші послуги сплачені через електронний кабінет по квартирі АДРЕСА_1 (за період починаючи з січня 2021) свідчать про понесення позивачем витрат у загальній сумі 47538,25 грн, тобто з ОСОБА_2 як співвласника частини квартири підлягає стягненню половина зазначеної суми грошових коштів, а саме 23769,13 грн.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на утримання квартири, - підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на утримання квартири - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) компенсацію понесених витрат на утримання квартири у розмірі 23769 (двадцять три тисячі сімсот шістдесят дев`ять) грн. 13 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю.Ю. Мазур