Провадження № 2-з/521/128/25
У Х В А Л А

про забезпечення позову

17 липня 2025 року м. Одеса

Суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси Мазун І.А, розглянувши заяву представника позивача заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси Стадника Сергія Олександровича про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Хаджибейського районного суду міста Одеси знаходиться цивільна справа за позовом Малиновської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави, в особі Одеської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельної ділянкою шляхом припинення володіння правом приватної власності та знесення об`єкту самочинного будівництва.

Разом із позовною заявою представником позивача було надано до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно шляхом заборони відчуження та розпорядження об?єктом нерухомого майна заборони будь-яким суб?єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб?єктам, посадовим особам здійснювати будь-які реєстраційні дії або вносити будь - які відомості щодо відповідного об?єкту нерухомого майна: нежитлову будівлю, площею 200,7 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об?єкта в державному реєстрі речових прав 101).

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, заступник керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси посилається на те, що відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 (реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1 ) 03.06.2021р. набула право власності по 1/2 частині об?єкта нерухомого майна загальною площею 200,7 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договорів купівлі-продажу № 708 та № 692, укладених 01.06.2021р. та 03.06.2021р. між нею та ОСОБА_2 , посвідчених приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Запольською О.В. (індексний номер рішення 58540134 за договором № 708 та індексний номер рішення 58486330 за договором № 692 реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 101).

Водночас встановлено, що первісне право власності на зазначений об?єкт нерухомого майна набуте ОСОБА_2 з порушенням вимог містобудівного та земельного законодавства, оскільки 25.08.2020р. державним реєстратором юридичного департаменту Одеської міської ради Чеботаренко К.А. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості із відкриттям розділу про право власності на об?єкт нерухомого майна площею 200,7 кв. м. розташований за адресою АДРЕСА_1 , власник - ОСОБА_2 (реєстраційний номер ОНМ 101, індексний номер 53745649). Підставною внесення запису про право власності за ОСОБА_2 (реєстраційний номер ОНМ 101) стали довідка ОД АТ «Укрпошта» від 25.04.2019р. про резервування поштової адреси та технічний паспорт виданий ФОП « ОСОБА_3 » від 07.08.2020р..

Інших документів, окрім зазначених, для проведення державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю, загальною, площею 200.7 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 власником не надано, відомості про правові підстави використання земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно - відсутні. Унаслідок опрацювання матеріалів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та додаткового витребування інформації від уповноважених органів державної влади вбачається, що набуття ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ), а у подальшому ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ), права власності не нерухоме майно площею 200,7 кв. м., що розташоване за адресою АДРЕСА_1 відбулось внаслідок зайняття земельної ділянки територіальної громади міста Одеси за відсутності відведення і в установленому законом порядку, а також належного документу, що посвідчує початок виконання будівельних робіт та готовність закінченого будівництвом об?єкту, а відтак, свідчить про самовільну забудову земельної ділянки комунальної власності самочинно побудованим об?єктом нерухомості.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

В силу вимог ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.ч. 1, 3-7ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Верховний Суд у постанові від 18.10.2021 року у справі №910/7029/21 зазначив, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Верховний суд у постанові від 29.09.2021 року у справі №638/5084/20 наголосив, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Згідно наданих матеріалів вбачається, що на час проведення державної реєстрації права власності за ОСОБА_2 документів, які б свідчили про прийняття до експлуатації об?єкта нерухомості, площею 200,7 кв. м. по АДРЕСА_1 подано не було та взагалі не існувало, а подані ОСОБА_2 документи 25.08.2020р. для внесення державним реєстратором юридичного департаменту Одеської міської ради Чеботаренко К.А. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про право власності із відкриттям розділу на об?єкт нерухомого майна площею 200,7 кв. м. розташованого за адресою АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_2 (реєстраційний номер. ОНМ 101, індексний номер 53745649) серед яких довідка ОД АТ «Укрпошта» від 25.04.2019р. про, резервування поштової адреси та технічний паспорт, виданий ФОП «Кедь АА» від 07.08.2020р. не правовстановлюючими документами, право власності у ОСОБА_2 зареєстровано за відсутності документів, передбачених законом для реєстрації відповідного речового права.

Викладені порушення вимагають ефективного захисту прав Одеської міської ради як власника земельної ділянки.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства та враховуючи те, що відповідачем можуть бути вжиті заходи щодо відчуження свого майна, що може призвести до утруднення або зробить неможливим виконання рішення суду, а також враховуючи співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість зазначеної заяви, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, також враховуючи норми процесуального права та правові позиції Верховного Суду, суд доходить висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

Суд вважає, що зустрічне забезпечення у даній справі не підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст. 149, 151-153, 353 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси Стадника Сергія Олександровича про забезпечення позову задовольнити.

Ввести заборону на відчуження об?єкта нерухомого майна: нежитлову будівлю, площею 200,7 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об?єкта в державному реєстрі речових прав 101).

Заборонити суб`єктам реєстраційних дій (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об?єкта нерухомого майна: нежитлової будівлі, площею 200,7 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об?єкта в державному реєстрі речових прав 101).

Зустрічне забезпечення не застосовувати.

Копію ухвали про забезпечення позову направити заявнику та відповідним державним та іншим органам для вжиття заходів щодо негайного виконання ухвали суду.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк апеляційної скарги.

Суддя І.А.Мазун