Справа № 177/822/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого судді Пустовіт О.Г., за участі секретаря судового засідання Голуб О.В., представника позивача Гранцерт М.О., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу, в режимі відео конференції, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку ст. 1212 ЦКУ, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 із позовом до суду звернувся адвокат Вітюк В.В., в інтересах ОСОБА_2 , який просив Стягнути з ОСОБА_1 на користь

ОСОБА_2 100 000 гривень. Мотивував заявлені вимоги тим, що 27.11.2024 об 11:00 ОСОБА_2 отримала на свій номер телефону дзвінок з номеру телефону НОМЕР_1 , чоловік, який телефонував представився співробітником служби безпеки банку АТ КБ «Приватбанк» та повідомив, що по банківському рахунку ОСОБА_2 прослідковується підозріла активність. Задля перевірки стану банківського рахунку чоловік просив слідувати його інструкціям, після того як ОСОБА_2 погодилась, невідомий повідомив, що їй має зателефонувати інший працівник банку. Приблизно через кілька хвилин, ОСОБА_2 отримала дзвінок з номеру НОМЕР_2 від чоловіка, який представився ОСОБА_3 та повідомив, що він є працівником юридичної служби АТ КБ «Приватбанк», передав слухавку співробітнику служби безпеки ОСОБА_4 , що телефонував до цього. Назар ОСОБА_5 повідомив, що для того щоб гроші з банківської картки Позивачки не могли зняти сторонні особи, вона повинна зробити все, що він скаже, при цьому жодних паролів чи пін-кодів у Позивачки не запитували. Чоловік сказав, що він має онлайн доступ до банківського рахунку Позивачки та бачить залишок коштів, після чого сказав увійти в додаток «Приват 24» та не відключатись і не виходити з додатку, що Позивачка і зробила. Далі співрозмовник повідомив ОСОБА_2 , що грошові кошти з її рахунку буде перераховано на банківській страховий рахунок і що дану операцію Позивачка має підтвердити в додатку. Одночасно з цим в додатку «Приват 24» у Позивачки почали з`являтись віконця з написом «Підтвердити», на які вона натискала. Внаслідок цього у Позивачки було списано з банківського рахунку ФОП НОМЕР_3 грошові кошти на загальну суму 495 000, 00 грн. Після цього чоловік повідомив, що він перетелефонує через годину, проте не зробив цього та грошові кошти на рахунок Позивачки не повернулись. Позивачка зрозуміла, що стала жертвою шахраїв та звернулась до відділення «Приватбанку», де всі її банківські рахунки було заблоковано. З виписки банку від 28.11.2024 Позивачці стало відомо, що один з переказів коштів, у сумі 100 000 грн було здійснено на рахунок НОМЕР_4 в ПУАТ «КБ «АКОРД БАНК», на ім`я ОСОБА_1 , призначення платежу «Зворотня фінансова допомога за договором №12/1 від 25.11.2024». Жодних договорів з Відповідачем Позивачка не укладала. Вважає, що внаслідок зазначених дій ОСОБА_1 набула грошові кошти ОСОБА_2 без достатньої правової підстави.

Ухвалою суду від 16 травня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача Гранцерт М.О. у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила позов задовольнити із підстав наведених у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з виписки банку від 28.11.2024 вбачається, що переказ коштів, у сумі 100000 грн було здійснено на рахунок НОМЕР_4 в ПУАТ «КБ «АКОРД БАНК», на ім`я ОСОБА_1 , призначення платежу «Зворотня фінансова допомога за договором №12/1 від 25.11.2024».

Стаття 1212 ЦК України визначає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення даної статті застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком подій.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №753/15556/15-ц викладено позицію про те, що: « … зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна.

Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала»

Згідно висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 28.01.2020 у справі №910/16664/18: «Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.»

Згідно із постановою Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20: «Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі.

Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині.

Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна.

Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позовні вимоги про стягнення безпідставно набутих коштів слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 7, 12, 13, 81, 89, 141, 244, 263, 273 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку ст. 1212 ЦКУ - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 безпідставно набуті кошти у розмірі 100 0000 (сто тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2 , року народження, РНОКПП НОМЕР_5 , адреса мешкання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 14.07.2025.

Суддя: О. Г. Пустовіт