Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючої судді Голяни О.В., за участю секретаря судового засідання Газій А.Ю., представника позивача Дмитрів В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 02.04.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.04.2021 між АТ «Укрсиббанк»» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0 від 02.04.2021.

Зазначає, що відповідачем належним чином взяті на себе зобов`язання, які визначені вказаним кредитним договором, не виконуються, що є підставою для стягнення заборгованості у сумі 343 879,59 грн, з яких: 254 358,99 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 00,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 89 520,60 грн сума заборгованості за комісією.

При цьому, первинним кредитором було відступлено право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ ФК «КРЕДИТ - КАПІТАЛ», яке набуло право вимоги на підставі договору факторингу за кредитним договором №0 від 02.04.2021.

Відповідач відзиву на позов не подав, однак у заяві про перегляд заочного рішення суду заперечив проти задоволення позову з наступних підстав:

1) так як ОСОБА_1 не отримував повідомлення про передачу права вимоги за кредитним договором №0 від 02.04.2021 новому кредитору ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ - КАПІТАЛ», то має право не виконувати свій обов`язок позичальника до надання йому доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні;

2) оскільки в кредитному договорі не зазначено переліку супутніх та додаткових банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу і за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту, положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за розрахункове касове обслуговування є нікчемним відповідно до ч.1,2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування»;

3) в матеріалах справи відсутній детальний розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором, у тому числі розрахунок: а) суми основного боргу; б) нарахованих відсотків за користування кредитними коштами; в) будь-яких додаткових комісій, штрафів чи пені, які зазначені у позовній заяві;

4) виписка по особовому рахунку, яка додана банком до позовної заяви, не містить інформацію щодо переказу коштів з призначенням платежу: зарахування кредитних коштів згідно за кредитним договором. Також вказана виписка не містить жодного платежу відповідача на виконання умов кредитного договору, а лише фіксує нарахування банком заборгованості за платежами в односторонньому порядку. Отже, надана виписка не є належним, достовірним та достатнім доказом на підтвердження переказу кредитних коштів та розміру заборгованості позичальника.

Заяви (клопотання) учасників справи

Разом із позовною заявою позивачем заявлено клопотання, в якому просив витребувати у АТ «Укрсиббанк» виписку з карткового рахунку ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за кредитним договором №0 від 02.04.2021 за період з 02.04.2021 до 23.01.2023.

02.09.2024, 14.10.2024, 12.11.2024,14.10.2024 представником позивача подано до суду клопотання про підтримання позовних вимог у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

На виконання ухвали суду від 28.06.2024 АТ «УКРСИББАК» надано суду витребувану інформацію, а саме: виписку з карткового рахунку ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за кредитним договором №0 від 02.04.2021 за період з 02.04.2021 до 23.01.2023.

03.01.2025, 10.01.2025, 10.02.2025 представником позивача подано до суду заяви про видачу виконавчого листа.

04.02.2025 представником відповідача подано до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

03.03.2025 через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бойко Б.Б., звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.11.2024 року по справі №308/10926/24.

06.03.2025 представником позивача подано до суду заперечення на заяву про перегляд заочного рішення.

25.03.2025 представником відповідача подано до суду заяву про відкладення розгляду справи, 15.04.2025 представником позивача подано заяву аналогічного змісту.

07.04.2025, 22.05.2025 представником відповідача подано заяву про розгляд справи у відсутності сторони відповідача.

29.04.2025 представником позивача подано до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

30.04.2025, 16.05.2025 представником позивача подано до суду заяву про проведення судового засідання в режимі відео конференції.

21.07.2025 представником позивача подано заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, з додатком довідкою - розрахунком за кредитом ОСОБА_1 на 23.01.2023 за кредитним договором №0 від 02.04.2021.

Інші процесуальні дії у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.06.2024 справу передано на розгляд судді Голяни О.В.

Ухвалою суду від 28.06.2024 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Витребувано від АТ «Укрсиббанк» виписку з карткового рахунку ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за кредитним договором №0 від 02.04.2021 року за період з 02.04.2021 року до 23.01.2023 року.

29.11.2024 судом ухвалено заочне рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором №0 від 02.04.2021 в розмірі 343 879,59 грн., в тому числі 254 358,99 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 89 520,60 грн сума заборгованості за комісією, а також 4 125,55 грн судового збору.

Ухвалою суду від 04.03.2025 заяву відповідача про перегляд заочного рішення суду від 29.11.2024 по справі №308/10926/24 прийнято до провадження та призначено судове засідання по справі на 07.03.2025 о 15:25 год.

Ухвалою суду від 07.03.2025 поновлено ОСОБА_1 процесуальний строк для подання заяви про перегляд заочного рішення суду від 29.11.2024 по справі №308/10926/24. Заочне рішення суду від 29.11.2024 по справі №308/10926/24 скасовано. Призначено справу до судового засідання для розгляду справи по суті з повідомленням (викликом) учасників справи.

Ухвалою суду від 07.04.2025 явку представника позивача в судове засідання визнано обов`язковою.

Ухвалами суду від 05.05.2025, 19.05.2025 розгляд справи постановлено здійснювати в режимі відеоконференції з представником позивача поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Пояснення учасників справи

Представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Стосовно заперечень відповідача щодо нікчемності умов кредитного договору в частині обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за розрахунково-касове обслуговування, зазначила про застосування строку позовної давності щодо вимог про визнання недійсним (нікчемним) правочину та наслідків його недійсності.

Відповідач, його представник в судове засідання не з`явилися.

Фактичні обставини справи, встановлені Судом.

02.04.2021 між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір № 0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку. Кредит надається Позичальнику для особистих потреб, а саме: в сумі 299 000 грн на споживчі цілі шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок Позичальника НОМЕР_2 , відкритий у Банку, до якого випущено платіжну картку. Умови відкриття поточного рахунку, до якого випускається платіжна картка, та випуску платіжної картки обумовлюється в окремому договорі, що укладається між Банком та Позичальником; в сумі 400,00 грн на оплату страхового платежу відповідно до умов Договору добровільного страхування Позичальника, укладеного 02.04.2021 з ПрАТ "СК "КАРДІФ" (далі Отримувач), ідентифікаційний код юридичної особи/ідентифікаційний номер за ДРФО 34538696, шляхом перерахування з позичкового рахунку Позичальника на рахунок страхової компанії ПрАТ "СК "КАРДІФ" № НОМЕР_3 , відкритого в АТ «УКРСИББАНК».

Згідно з п.п.3.4, 3.5, 3.6 кредитного договору ОСОБА_1 зобов`язався повертати кредитні кошти та сплачувати відсотки шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 11 877 грн числа кожного місяця та повернути кредит у повному обсязі не пізніше 02 квітня 2026 року. За користування кредитними коштами ОСОБА_1 зобов`язався сплатити проценти у розмірі 0,00001 % річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк - у розмірі 7,00001 % річних (п.п.3.8, 3.9 договору).

Відповідно до п.3.11 кредитного договору позичальник сплачує Банку комісії відповідно до умов цього Договору та Додатку №1 до Договору, який є його невід`ємною частиною. Зі змісту вказаного Додатку, який містить підпис відповідача, вбачається, що сторони погодили щомісячну комісію за управління кредитом 2,3% від суми наданого кредиту (включається до суми ануїтетного платежу); комісію за надання послуг по управлінню кредитом при отриманні (встановленні) і використанні кредиту (разова) 0% річних від суми кредиту наданого на споживчі цілі; сплачується позичальником за рахунок власних коштів, а у разі якщо комісія фінансується за рахунок кредитних коштів включається до суми щомісячного платежу; комісію за управлінням кредитом при здійсненні переплати за ініціативою позичальника розраховується як різниця між сумою фактично сплаченого позичальником останнього ануїтетного платежу та сумою останнього ануїтетного платежу згідно Графіку платежів, але не більше 10 грн, утримується банком у випадку переплати позичальником останнього ануїтетного платежу згідно Графіку платежів; комісію за надання послуг по управлінню кредитом при використанні кредиту при простроченні сплати чергового платежу 500 грн. сплачується при простроченні чергових платежів, банк має право не застосовувати цю комісію або застосовувати не в повній мірі, про що банк повідомляє клієнтів шляхом розміщення оголошення на сайті банку; комісію за розрахунково-касове обслуговування згідно тарифів.

02.04.2021 року ОСОБА_1 також підписав паспорт споживчого кредиту - Інформаційний лист.

Відповідно до наданого позивачем детального розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №0 від 02.04.2021 становить 343 879,59 грн, з яких: 254 358,99 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 00,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 89 520,60 грн сума заборгованості за комісією. При цьому позивачем в періоді 05.05.2021 04.01.2022 сплачено 61 975,8 грн комісії.

23.01.2023 між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №235 від 23.01.2023, за яким позивач набув право вимоги за вищевказаним кредитним договором. Набуття новим кредитором право вимоги до нього відповідач не заперечував.

12.04.2024 ОСОБА_1 надіслано вимогу ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» за вих. № 22277859, відправлення якої підтверджено копією Списку згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих від 12.04.2024 та копією фіскального чекуАТ "Укрпошта" від 13.04.2024.

ОСОБА_1 повідомлено про те, 23.01.2023 між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №235 від 23.01.2023, за яким позивач набув право вимоги за кредитним договором №0 від 02.04.2021, а також повідомлено про наявність заборгованості за кредитом в розмірі 343 879,59 грн. та пред`явлено вимогу про її сплату протягом 7 календарних днів з дати одержання цього повідомлення.

Зазначена вимога залишена ОСОБА_1 без відповіді.

Оцінка Суду.

Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу виконання відповідачем як боржником умов кредитного договору на користь позивача як кредитора.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із положеннями статей 610,611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Виконання АТ «Укрсиббанк» своїх зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі та здійснення видачі кредитних коштів підтверджується доданою до позовної заяви випискою по особовому рахунку відповідача ОСОБА_1 (а.с. 116-119), з якої слідує, що 02.04.2021 банк перерахував на поточний рахунок НОМЕР_2 суму грошових коштів в розмірі 299 000 грн кредитних коштів за угодою, а також 400 грн на рахунок страхової компанії. Також з вказаної виписки вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором.

Виписка по рахунку клієнта є тим документом, який підтверджує факт видачі коштів клієнта та є тим документом, який відповідає законодавству про бухгалтерський облік та фінансову звітність, а тому може бути належним та допустимим доказом, який підтверджує наявну заборгованість позичальника.

До такого правового висновку прийшов Верховний Суд у постановах: від 30.11.2022 № 214/6975/15-ц; від 25.11.2022 № 1512/2-214/11; від 21.09.2022 № 381/1647/21; від 01.08.2022 № 369/11694/15-ц; від 06.07.2022 № 128/2269/20; від 01.06.2022 № 172/35/16-ц; від 31.05.2022 № 194/329/15-ц; від 25.05.2022 № 219/7527/16; від 25.05.2022 № 645/59/16-ц; від 20.05.2022 № 336/4796/18; від 09.02.2022 № 161/5648/20; від 02.02.2022 № 205/7751/16-ц.

При цьому, і порушення засад цивільного судочинства диспозитивності та змагальності сторін, відповідач, маючи доступ до свого рахунку, зазначеного в договорі, не був позбавлений можливості надати суду виписку зі свого рахунку на підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладеного договору у відповідні дати. Також відповідачем не надано доказів про відсутність у нього відкритого рахунку в банку або про його звернення із заявою про розірвання укладеного кредитного договору з підстав невиконання банком своїх зобов`язань з видачі кредиту.

Матеріали справи не містять жодних розрахунків, які б спростовували правильність розрахунків заборгованості наданих позивачем, а за висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 11 липня 2018 року у справі №753/7883/15 (рішення у ЄДРСР № 75498350), доводи сторони про необґрунтованість розрахунку кредитної заборгованості є безпідставними, якщо на його спростування сторона не надала власного розрахунку.

За таких обставин суд приходить до висновку щодо наявності у відповідача заборгованості по тілу кредиту в сумі 254 358,99 грн.

Факт укладення договору факторингу №235 від 23.01.2023, за яким позивач набув право вимоги за кредитним договором №0 від 02.04.2021, доведено до відома ОСОБА_1 .

Щодо заборгованості за комісією суд зауважує наступне.

Нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга статті 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. Така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним». Нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, не створює юридичних наслідків, тобто, не «породжує» (змінює чи припиняє) цивільних прав та обов`язків.

Якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

Нікчемний правочин (частина друга статті 215 ЦК України) є недійсним вже в момент свого вчинення (ab initio), і незалежно від волі будь-якої особи, автоматично (ipso iure). Нікчемність правочину має абсолютний ефект, оскільки діє щодо всіх (erga omnes).

Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто, не зумовлює переходу /набуття/зміни/встановлення/припинення прав ні для кого. Саме тому посилатися на нікчемність правочину може будь-хто. Суд, якщо виявить нікчемність правочину, має її враховувати за власною ініціативою в силу свого положення (ex officio), навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає.

Такі висновки зроблені в постанові Верховного Суду від 08 лютого 2023 року у справі №359/12165/14-ц.

Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21) зазначила, що «комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

У постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22) Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду зробив висновок про те, що «якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

У кредитному договорі, який укладений між сторонами, не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту.

При цьому, до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», чинними на момент укладення договору.

Враховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору, а також те, що договором безпосередньо передбачена комісія за послуги, які згідно чинного на момент укладення правочину законодавства України мають надаватись безкоштовно, тому положення кредитного договору та додатків до нього щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати комісію за управління кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Аналогічних висновків дійшов Верховний суд у своїй постанові від 12 червня 2024 року у справі № 295/11290/21 (провадження № 61-8534св23).

Процентна ставка у розмірі 0,00001% річних не обґрунтовує незаконність умов кредитного договору в частині комісії, які не є її альтернативою.

Згідно зі статтею 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

За правилами вказаної статті реституція як спосіб захисту цивільного права застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним.

Під час застосування наслідків нікчемного правочину слід спиратися на ч. 3 ст. 261 ЦК України, згідно з якою перебіг позовної давності за вимогами про застосування наслідків нікчемного правочину починається від дня, коли почалося його виконання. В даному випадку це 03.04.2021, тобто наступний день після укладання кредитного договору №0, оскільки сторони нікчемного правочину обізнані про початок його виконання.

Разом з тим, з урахуванням положень пункту 12 Прикінцевих положень Цивільного кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню COVID-19, строки позовної давності продовжуються на строк дії такого карантину. Надалі, з 24.02.2022, відповідно до пункту 19 Прикінцевих положень ЦК України, перебіг строку позов ної давності зупиняється на період дії воєнного стану. Враховуючи викладене, встановлений трирічний строк позовної давності на момент розгляду справи не сплив, а тому відсутні правові підстави для відмови у застосуванні наслідків нікчемного правочину.

З огляду на встановлені у справі обставини, сформульовані у рішенні суду висновки щодо нікчемності пунктів кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за управління кредитом, наявні підстави для застосування наслідків нікчемного правочину та перерахунку заборгованості за договором.

Із наявної в матеріалах справи виписки вбачається, що позичальником було погашено 61 975,8 грн на сплату комісії, тобто на виконання умов договору, що є нікчемними в силу положень закону. Тому, дані кошти слід врахувати в рахунок погашення заборгованості, а загальна сума боргу складає 192 383,19 грн (254 358,99 - 61 975,8).

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до п. 3 ч. 2ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено 4 126,55 грн судового збору.

Предметом позову є стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором, яка у загальному розмірі складає 343 879,59 грн.

Разом з тим, суд дійшов висновку про обґрунтованість стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у загальному розмірі 192 383,19 грн.

За таких обставин, з урахуванням принципу пропорційності при розподілі судових витрат між сторонами, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума у розмірі 2 308,60 грн (4 126,55 грн. * 192 383,19 / 343 879,59).

З цих підстав, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263-265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором №0 від 02.04.2021 року в розмірі 192 383,19 грн - сума заборгованості за тілом кредиту.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» 2 308,60 грн судового збору.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Сторони по справі:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ - КАПІТАЛ», місцезнаходження: 79018, Львівська область, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд.1, корпус 28, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя О.В. ГОЛЯНА