Справа № 577/3085/25
Провадження № 2/577/1092/25

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2025 року

Суддя Конотопського міськрайонного суду Сумської області Кравченко В.О. розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

На обґрунтування у зверненні вказала, що від шлюбу, який був розірваний за рішенням Конотопського міськрайонного суду від 17.02.2025 року, вони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Інші утриманці у відповідача відсутні. На даний час дитина проживає з нею і потребує матеріальної допомоги, яку батько може надавати, оскільки офіційно працює та має стабільний дохід. Наведені обставини і стали підставою звернення до суду з цим позовом.

Відповідач ОСОБА_2 у поданому відзиві, не заперечуючи необхідності утримання дитини, просить зменшити розмір аліментів до 1/6 частини заробітку (доходу), посилаючись на незадовільний стан здоров`я і необхідність проходження медикаментозного лікування, добровільне перерахування коштів на утримання дитини, наяність у позивача доходу від підприємницької діяльності, перебування у власності квартири та автомобіля, проживання дитини у його матері з п`ятниці по неділю майже кожного тижня.

У відповіді на відзив ОСОБА_1 стверджує, що не здійснює підприємницької діяльності (не зареєстрована як фізична особа-підприємець або самозайнята особа), отримує дохід виключно від викладацької діяльності, на її утриманні, окрім малолітньої доньки, ще перебуває неповнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від першого шлюбу. Матеріальну допомогу батько надає дитині не регулярно і тільки після того, як вона йому нагадує. Доказів погіршення стану здоров`я ОСОБА_2 не надав. Із чого робить висновок, що відповідач вводить суд в оману.

Ухвалою суду від 10.03.2025 року по справі відкрито провадження та, враховуючи норми ст.ст. 274, 279 ЦПК України, постановлено розгляд справи провести у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст.51 Конституції України).

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, розірваним за рішенням суду (а.с. 7), народилася донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6), яка проживає з матір`ю і фактично перебуває на утриманні останньої. Окрім доньки, з позивачкою проживає ще й неповнолітній син від першого шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 47-49).

ОСОБА_1 працює викладачем у Відокремленому структурному підрозділі «Конотопський індустріально педагогічний фаховий коледж СумДу», щомісячний розмір доходу становить 9974,73 грн. (а.с. 8).

Будь-яких доказів отримання позивачем додаткових доходів сторонами не представлено.

Разом з тим із Єдиного державного реєстру декларацій та тверджень позивача вбачається, що ОСОБА_2 має постійне місце роботи і дохід у виді заробітної плати, довідку про розмір якої не представив, інші утриманці відсутні, а відтак спроможний сплачувати аліменти на дитину.

На переконання суду пред`явлення позивачем позову про стягнення аліментів свідчить про те, що батьки не досягли домовленості щодо способів виконання кожним із них обов`язку утримувати дитину, а тому посилання відповідача на добровільну сплату аліментів не заслуговує на уваги.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отже, обов`язок по утриманню неповнолітньої дитини покладається на обох батьків.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Приписами ч. 1 ст. 183 СК України унормовано, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до частин першої та другої статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789XII (78912), у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно із ч. 1 ст. 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено право кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України).

Отже, матеріальне утримання дитини є обов`язком батьків, у контексті виконання якого може йтися лише про порядок надання такого утримання та про його розмір з урахуванням відповідних обставин.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.ст. 13, 76, 77 ЦПК України).

За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК оцінка доказів є виключною компетенцією суду.

Зважаючи на наведене, а також враховуючи малолітній вік дитини (п`ять років), яка потребує материнського догляду, сталу судову практику щодо розміру аліментів на утримання однієї дитини, що становить ? частку від заробітку (доходу), суд дійшов висновку, що відповідач, який має стабільний заробіток і не має інших утриманців, повинен сплачувати аліменти на користь позивача на утримання їх доньки ОСОБА_6 у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд відхиляє доводи відповідача про незадовільний стан здоров`я та необхідність медикаментозного лікування, періодичне перебування дитини у бабусі, а також наявність у власності позивача квартири та автомобіля, як підставу для зменшення розмірі аліментів з огляду на таке.

Згідно виписки із медичної картки ОСОБА_2 страждав певним захворюванням ще у 2024 році, з приводу чого пройшов курс лікування (а.с. 26-27). Доказів того, що потребує подальшого медикаментозного лікування чи внаслідок хвороби отрмав інвалідність, яка перешкоджає працевлаштуванню, суду не представлено.

Крім того, сам факт відвідування онукою бабусі, а також наявність у позивачки квартири і машини, придбаних ще до розірвання шлюбу (видно із Декларації), при офіційному доході останньої у 9974,73 грн. на місяць (а.с. 8) та проживання з нею двох неповнолітніх дітей (а.с. 47-49), не є обставинами, що повинні враховуватися судом для зменшення розміру аліментів.

Керуючись: ст.ст. 180, 181, 183 СК України, ст.ст. 10-13, 81, 141, 263-265, 430 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 28.05.2025 року.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання.

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя Кравченко В. О.