Справа № 369/1183/25
Провадження № 2-о/369/289/25
РІШЕННЯ

Іменем України

25.06.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Козак І. А.,

при секретарі Гордієнко С. В.,

за участю

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

свідка ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Кропивницька міська державна нотаріальна контора № 1, ОСОБА_4 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

21.01.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, та просив встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з дружиною ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою:

АДРЕСА_1 .

В обгрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що він є чоловіком ОСОБА_5 . ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. На момент смерті померла була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , однак фактично мешкала спільно з заявником за адресою: АДРЕСА_1 у придбаній спільно з заявником квартирі.

Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлій.

Факт спільного мешкання підтверджено актом, складеним 13.01.2025 року, лікарським свідоцтвом, поясненнями свідка.

Крім заявника, у померлої є ще один спадкоємець її син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який прийняв спадщину, так як на момент смерті матері був неповнолітнім.

Встановлення факту постійного проживання разом з дружиною заявнику потрібно для отримання у державного нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом.

Посилаючись на викладені обставини, заявник просить задовольнити його вимоги та встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з дружиною ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 лютого 2025 року провадження в справі було відкрито в порядку окремого провадження із призначенням судового засідання.

Заявник та його представник адвокат Ракицька І.М. в судовому засіданні підтримали заяву, надали пояснення, аналогичні викладеним у заяві, просили суд задовольнити заяву у повному обсязі.

Представник заінтересовані особи Кропивницька міська державна нотаріальна контора № 1 у судове засідання не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Заінтересована особа ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив рішення винести на розсуд суду.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання.

Суд, вислухавши думку осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

За правилами ч. 2ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є чоловіком ОСОБА_5 , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 29.08.2013 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 12.12.2014 року.

Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частку квартири за адресою:

АДРЕСА_1 , яка належала померлій.

Право власності померлої ОСОБА_5 на частку квартири за адресою:

АДРЕСА_1 , підтверджується Договором купівлі-продажу квартири 07.10.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Тріфоновою Т.А., та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.10.2014 року № 27760535.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть, виданого 12 грудня 2014 року Київським обласним бюро судово-медичної експертизи, Києво-Святошинське районне відділення, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у АДРЕСА_3 .

Актом про спільне проживання осіб на день смерті від 13.01.2025 року підтверджено факт спільного мешкання та ведення спільного господарства заявника з померлою надень її смерті за адресою:

АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні в якості свідка було допитано ОСОБА_3 , який є близьким знайомим заявника та його дружини, який повідомив, що з 2013 року подружжя ОСОБА_6 проживали спально з адресою:

АДРЕСА_1 , за вказаною адресою свідок часто був у них у гостях.

Син спадкодавця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який прийняв спадщину, так як на момент смерті матері був неповнолітнім, заперечень проти задоволення заяви заявника не надав.

На підставі ч. 3, 5ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу(шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, в разі, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

За змістом статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Статтею 3 цього Закону визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати.

Відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо такі обставини підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Аналогічного висновку дійшов ВС у своїй постанові від 04 липня 2018 року по цивільній справі № 404/2163/16-ц.

Метою звернення заявника до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3ст. 1268 ЦК України.

Судом встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна його майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за законом першої черги.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.9,10,12,13,258-259,264,265,268,315,352,354,355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Кропивницька міська державна нотаріальна контора № 1, ОСОБА_4 , про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Ірина КОЗАК