Провадження №: 2/336/2514/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Звєздової Н.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та встановлення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , звернулась з вказаним позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб, укладений 19 листопада 2022 Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 2523, встановити факт проживання дитини з нею.

Позов обґрунтовано тим, що під час шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спору з приводу місця проживання та поділу спільно нажитого майна на даний час не має. Відповідач перешкод щодо спілкування з дитиною не має. Шлюбні відносини з відповідачем припинилися остаточно через втрату почуття любові та поваги один до одного, різних поглядів на життя, ведення господарства. На примирення з відповідачем не згодна, оскільки вже тривалий час проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер. Просила шлюб розірвати, встановити факт проживання дитини з нею.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2025 справу передано в провадження судді Звєздової Н.С.

01.05.2025 на виконання вимог ст. 187 ЦПК України скеровано запит щодо встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача, відповідь надійшла 05.05.2025.

Ухвалою суду від 05.05.2025 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Відповідачем на позовну заяву відзиву подано не було.

Дослідивши позовну заяву, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, сторони 19 листопада 2022 зареєстрували шлюбу у Олександрівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 2523.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 13).

На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, яка не бажає збереження шлюбу, на розірванні якого наполягає.

Згідно з частиною третьою статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їх дитини, що мають істотне значення.

Згідно зі статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття 110 СК України).

Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу, що є неприпустимим.

Суд, вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберігати шлюб з відповідачем.

Приймаючи до уваги, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач заперечень на позов не надав, позов підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Згідно зі статтею 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Щодо позовних вимог про встановлення місця проживання дитини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 3 ст. 19 ЦПК України для розгляду малозначних справ призначено спрощене позовне провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження. Справи про розірвання шлюбу є малозначними справами, як це закріплено положеннями п. 4 ч. 6 ст. 19 ЦПК України.

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі, як це унормовано вимогами ст. 275 ЦПК України.

У свою чергу, згідно з положеннями п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Виходячи з наведеної норми цивільного процесуального законодавства позов про визначення місця проживання дитини в розумінні п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України не може розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження, він підлягає розглядові в порядку загального позовного провадження.

За правилами ч. 6 ст.188ЦПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в п. 15 постанови від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільно-процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог може мати місце за умови, що їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи. У разі роз`єднання позовів підставою для провадження щодо вимог, виділених у самостійне провадження, є ухвала суду про роз`єднання позовів і копія пред`явленого позову з додатками.

Так, заявлені позивачем вимоги не є однорідними чи похідними одна від одної, тобто, вирішення позовних вимог про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини не залежать від вирішення одна від одної. За характером правовідносин вказані вимоги є сімейними, однак вимоги за ними не випливають одна з одної, під час розгляду вказаних позовів дослідженню підлягають різні обставини та відповідні ним правовідносини. Крім того, розгляд позовних вимог про визначення проживання місця проживання дитини проводиться в порядку загального позовного провадження, а про розірвання шлюбу -в порядку спрощеного позовного провадження.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що, як посилається у пред`явленому позові позивачка, «… в даній цивільній справі суперечностей стосовно того, з ким буде надалі проживати дитина не передбачається, адже позивач та відповідач погоджуються, що малолітня дитина буде проживати з позивачем. Враховуючи викладені обставини, подружжям фактично вирішене вказане питання та спору з цього приводу виникати не буде».

Як дійшов висновку Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду в Постанові від 01 червня 2022 року у справі № 695/319/19, провадження № 61-7927св21, у разі подання позивачем завідомо безпідставного позову у спорі, який має очевидно штучний характер, або у разі штучного об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи суд з метою виконання завдання цивільного судочинства вправі за клопотанням учасника справи або за власною ініціативою самостійно роз`єднати позовні вимоги та розглянути кожну з заявлених вимог окремо.

За таких обставин суд вважає, що розгляд позовних вимог позивача про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини в одному провадженні ускладнить розгляд даної справи по суті, унеможливить розгляд справи у строки, визначені діючими нормами цивільного процесуального законодавства України.

Крім того, суд звертає увагу, що дана категорія справ про визначення місця проживання дитини розглядається за обов`язковою участю органу опіки та піклування, який в свою чергу у відповідності до ст. 19 СК України надає висновок щодо предмету спору.

Визначення кола осіб лежить виключно на обов`язках позивача, що нею не було зробленою.

З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, зміст позовних вимог, з метою ефективного виконання завдань цивільного судочинства, суд доходить висновку про необхідність повернення позовної заяви в частині вимог про визначення місця проживання дитини у відповідності до вимог п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову в частині розірвання шлюбу, судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 1 211,20 гривень повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивачки.

Керуючись статтями 7, 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 279, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 19 листопада 2022 у Олександрівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 2523.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 211,20 гривень.

Позовні вимоги в частині встановлення місця проживання дитини - повернути позивачці.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Роз`яснити сторонам, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , фактично проживає,як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання (зареєстроване): АДРЕСА_3 .

Суддя: Н.С. Звєздова