КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 липня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Поліщук Н.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 26 лютого 2025 року позовні вимоги задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 за кредитним договором від 29 лютого 2008 року № 006-2008-473, що станом на 09 квітня 2021 року становить 47 660 доларів США 52 центів (з яких: 16 094,17 доларів США - заборгованість за основною сумою боргу, 31 566,35 доларів США - заборгованість за відсотками) звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 72,40 кв.м., житловою площею 47,60 кв.м., яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частинах на підставі рішення Деснянського районного суду міста Києва від 23 лютого 2015 року у цивільній справі № 754/5236/14-ц та договору купівлі-продажу від 29 лютого 2008 року № 1368 шляхом продажу предмета іпотеки на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Повне рішення складено 06 березня 2025 року.

Не погодившись з ухваленим рішенням, 05 травня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подано апеляційну скаргу, в якій одночасно просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення. Вказує, що копію рішення отримано 03 квітня 2025 року. Долучено копію супровідного листа від 14 березня 2025 року та копію поштового конверта суду першої інстанції за трекномером 934, який вручено скаржнику 03 квітня 2025 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 червня 2025 року скаржнику поновлено строк на апеляційне оскарження судового рішення. Апеляційну скаргу залишено без руху, запропоновано сплатити судовий збір у розмірі 10 453,50 грн згідно вимог цієї ухвали.

15 липня 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Заяву мотивовано тим, що на утриманні скаржника перебувають його дружина, мати похилого віку та неповнолітній син інвалід до 18 років. Надано документи на підтвердження родинних зв`язків, а також виписку із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_4 , 2018 року народження.

Вирішуючи питання за заявленою заявою, апеляційний суд робить такий висновок.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина 3 статті 3 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі..

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, відстрочення, розстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Разом з цим, стаття 8 Закону України "Про судовий збір" конкретизує порядок, умови відстрочення сплати судового збору та коло осіб, до яких може застосувати суд цю норму.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або 2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або 4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризаціїборгів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. При визначенні майнового стану особи для цілей цієї статті суд може враховувати інформацію про розмір доходів за попередній календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна,а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи.

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко свідчить, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18.

Зазначене відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливим для всіх учасників процесу.

Заявляючи клопотання про відстрочення сплати судового збору, скаржником не надано доказів на підтвердження майнового стану, що є обов`язковим елементом при застосуванні статті 8 Закону України «Про судовий збір», частини 1 статті 136 ЦПК України. Таким чином, апеляційний суд не має можливості установити наявність чи відсутність певного матеріального становища скаржника, що унеможливлює сплату ним судового збору до відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою.

При цьому, посилання на перебування на утриманні скаржника його дружини, матері похилого віку та неповнолітнього сина інвалід до 18 років не є тією характеризуючою ознакою, з якої суд може майновий стан скаржника для застосування приписів статті 8 Закону України «Про судовий збір», статті 136 ЦПК України.

Отже, відсутні підстави для вирішення питання за заявою ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (частина 2 статті 127 ЦПК України).

Отже, враховуючи те, що вказана заява про відстрочення сплати судового збору подана в межах строку на усунення недоліків апеляційної інстанції, апеляційний суд з метою дотримання процесуальних прав всіх учасників справи та задля уникнення надмірного формалізму уважає за можливе продовжити ОСОБА_1 строк на виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 09 червня 2025 року або подання апеляційному суду доказів на підтвердження майнового стану ОСОБА_1 для вирішення питання за заявою скаржника про відстрочення сплати судового збору.

Відтак, ОСОБА_1 слід продовжити строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись статтею 127 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених в ухвалі Київського апеляційного суду від 09 червня 2025 року, або для подання апеляційному суду доказів на підтвердження майнового стану скаржника для вирішення питання за заявою скаржника про відстрочення сплати судового збору, на 8 (вісім) днів з дня отримання ним копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що у випадку не виконання у встановлений строк цієї ухвали будуть застосовані наслідки, передбачені статтею 185 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Поліщук