Справа № 946/2674/25
Провадження № 2-с/946/27/25
УХВАЛА

08 липня 2025 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Смокіна Г.І. розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу № 946/2674/25, виданого 28 квітня 2025 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за заявою Комунального підприємства «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання з ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

03.07.2025 ОСОБА_1 звернулася до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області із заявою про поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування судового, про скасування судового наказу та про вирішення витання про поворот виконання судового наказу у разі видачі його на виконання, посилаючись на те, що за вказаною заявником адресою ніколи не проживала. Її адреса: АДРЕСА_1 , на підтвердження чого додається копія паспорта та документи на будинок і земельну ділянку. До заяви про видачу судового наказу додаються неналежні докази. До заяви про видачу судового наказу доданий незрозумілий розрахунок, «Дані по абоненту ОР № 31608 на 11.04.2025. Водопостачання та водовідведення», який у графі «Разом» містить два числа: «885,56» та «-857,67». При цьому заявник стягує з ОСОБА_1 39 992 (тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 73 копійки. Жодного доказу виставлення будь-яких рахунків боржнику заявник не надав та не міг надати, оскільки жодних рахунків від заявника вона не отримувала, жодних послуг водопостачання та водовідведення не отримувала також. Також ОСОБА_1 не реєструвала особистого кабінету. Заявник вказує, що стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за послуги з централізованого водопостачання в сумі 39 992,73 грн, що виникла на підставі фактично укладеного договору відповідно до відкритого особового рахунка № НОМЕР_1 . При цьому, будь-яких доказів на підтвердження відкриття/присвоєння ОСОБА_1 особового рахунка заявником не надано. Більш того, у заяві зазначено, що місцем виконання начебто укладеного між сторонами договору про надання послуг з централізованого водопостачання є: АДРЕСА_2 . Як вже було зазначено вище, ОСОБА_1 ніякого відношення до цієї адреси не має. На підтвердження додається витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 . Законодавство, на яке посилається заявник, зокрема, стаття 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до ОСОБА_1 не може застосовуватись, оскільки остання послугами заявника не користується, а отже не стає автоматично стороною договору. Отже, довідка про публікацію публічного договору у відкритих джерелах також є неналежним доказом у даній справі, оскільки не містить інформацію про предмет доказування. Таким чином, належність боргу в сумі 39 992 (тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 73 копійки та особового рахунку № НОМЕР_1 , в тому числі й адреси надання послуг АДРЕСА_2 до ОСОБА_1 заявником не доведена.

Перевіривши матеріали справи, доводи заяви, суд дійшов наступного висновку.

Щодо поновлення пропущеного строку для подачі заяви про скасування судового наказу та скасування судового наказу.

28.04.2025 за заявою Комунального підприємства «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області виданий судовий наказ про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання в сумі 39992,73 грн, та судовий збір в сумі 302,80 грн з ОСОБА_1 .

09.05.2025 представник ОСОБА_1 - адвокат Огулькова А.М. звернулася до суду із заявою про залучення її до справи в якості представника та надання доступ до електронний справи № 946/2674/25 в підсистемі «Електронний суд».

09.05.2025 представник ОСОБА_1 - адвокат Огулькова А.М. звернулася до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді.

12.05.2025 представник ОСОБА_1 - адвокат Огулькова А.М. направила до суду повідомлення про відсутність матеріалів у електронній справі.

05.06.2025 представник ОСОБА_1 - адвокат Огулькова А.М. звернулася із адвокатським запитом щодо надання інформації по справі.

20.06.2025 представник КП «Ізмаїльське ВУВКГ» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу від 28.04.2025. Судовий наказ видано заявнику 01.07.2025.

03.07.2025 ОСОБА_1 звернулася до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області із заявою про поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування судового та скасування судового наказу.

Матеріали справи не містять доказів отримання боржницею копії судового наказу.

Відповідно до частини першої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно із частиною третьою статті 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Зазначені у заяві про скасування судового наказу доводи боржника можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку позовного провадження (спрощеного).

Відтак, проаналізувавши обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що заява про скасування судового наказу підлягає задоволенню, оскільки спірний наказ видано без урахування всіх обставин, що мають значення та між сторонами існує спір про право.

Щодо повороту виконання судового наказу.

Згідно ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України, а п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України обов`язковість рішень суду віднесено до основних засад судочинства.

При цьому згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі судових наказів.

Водночас, ст. 171 ЦПК України передбачено можливість скасування судового наказу.

Згідно ч. 3 ст. 171 ЦПК України в ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому ст. 444 цього Кодексу.

Так відповідно до ч. 5, 6 ст. 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Нормами ЦПК України не передбачено прямо можливості подання окремої заяви про поворот виконання судового наказу, однак згідно з ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Так ч. 9 ст. 444 ЦПК України визначено, що якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. З врахуванням наведеного заява про поворот виконання судового наказу розглядається судом, що ухвалив відповідний судовий наказ.

Окрім цього, Конституційний суд України у своєму рішенні від 02.11.2011 року № 13-рп/2011 зазначив, що поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна, оскільки правова підстава для набуття майна відпала.

Отже поворот виконання це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням.

При розгляді заяви про поворот виконання рішення необхідно з`ясувати, чи порушено скасованим судовим рішенням права сторін, чи виконано рішення суду, що призвело до порушення прав, які потребують відновленню у судовому порядку. Застосовуючи поворот виконання рішення суду, суд повинен зобов`язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням. Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 20.06.2019 року у справі № 336/9595/14 (провадження № 61-14640сво18).

За змістом наведених норм закону поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі.

Так, ОСОБА_1 просила здійснити поворот виконання судового наказу у разі його видачі заявнику.

Згідно матеріалів справи судовий наказ від 28.04.2025 виданий заявнику 01.07.2025, проте доказів відкриття виконавчого провадження та стягнення грошових коштів з боржника на користь стягувача матеріали справи не містять.

За приписами частини другої статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу, суд має право скасувати судовий наказ та роз`яснити заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 170, 171, 259-261, 444 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на подання заяви про скасування судового наказу у справі № 946/2674/25.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу - задовольнити.

Судовий наказ № 946/2674/25, виданого 28 квітня 2025 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за заявою Комунального підприємства «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання з ОСОБА_1 - скасувати.

Роз`яснити Комунальному підприємству «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства», що заявлені ними вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Г.І.Смокіна