Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2025 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Войтенко Т. В.,

за участю секретаря судового засідання - Вигівська В. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Подільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту батьківства загиблого ОСОБА_5 щодо дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И В :

27.11.2024 року заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту батьківства.

Свої вимоги заявниця мотивує тим, що вона, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, мали спільний побут та вели разом господарство за адресою: АДРЕСА_1 з 2012 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , до моменту смерті чоловіка, що підтверджується Довідкою, виданою виконавчим комітетом Ржищівської міської ради Обухівського району Київської області від 21.10.2024 року та Актом обстеження умов проживання від 29 березня 2024 року.

Під час їх спільного проживання у них народились діти: син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , донька - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , донька - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Заявник вказує, що діти схожі на батька - ОСОБА_5 , що підтверджується їх спільними фотографіями. Посилається на те, що після народження першої дитини і в подальшому ОСОБА_1 та ОСОБА_5 домовились про те, що при реєстрації народження в дітей має бути записане прізвище матері- ОСОБА_9 », а по батькові « ОСОБА_10 / ОСОБА_11 ». Заявниця із чоловіком на той час не задумувались про те, що інше прізвище у дітей, відмінне від прізвища чоловіка, не підтверджує його батьківство.

Вказує, що у зв`язку з тим, що заявниця не перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , відомості про батька дітей відділом реєстрації у свідоцтві про народження були внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Вказує, що ОСОБА_5 від самого народження дітей, займався їх вихованням, піклувався про них, брав участь у їх житті, що підтверджується довідкою від 22.10.2024 року Стайківського ліцею «Світоч» Ржищівської міської ради Київської області.

На початку 2024 року ОСОБА_5 був мобілізований та ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання службових обов`язків помер в н.п. Троїцьке Синельниківського району Дніпропетровської області, про що заявниця 20.09.2024 року отримала сповіщення.

Факт смерті ОСОБА_5 підтверджується: довідкою про причини смерті від 24.09.2024 року, лікарським свідоцтвом про смерть №635 від 11.09.2024 року, Актом прийому-передачі тіл (останків) загиблих Оборонців України від 24.09.2024 року, Свідоцтвом про смерть.

ОСОБА_1 стверджує, що встановлення факту батьківства необхідно для того, щоб оформити дітям пенсії по втраті годувальника та з метою забезпечення інших немайнових прав дітей і їх матеріальних інтересів.

Крім того, заявниця вказує, що для встановлення кровної спорідненості між померлим та малолітніми дітьми, необхідно призначити молекулярно-генетичну експертизу. Так, 11.09.2024 року було проведено розтин померлого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та проведено забір біологічного дослідження. Дані зразки зберігаються в архіві ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи», м. Дніпро, площа Соборна, буд. 14.

Посилаючись на викладені обставини, заявниця просить задовольнити її заяву.

Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 29.04.2025 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено судове засідання.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 26.05.2025 року залучено до участі у справі в якості заінтересованих осіб - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які є батьками ОСОБА_5 , та ОСОБА_4 - рідного брата ОСОБА_5 ..

В судовому засіданні 23.06.2025 року представником заявниці подано на долучення до матеріалів справи оригінал висновку експерта №219-МГ молекулярно-генетичної експертизи по встановленню факту батьківства ОСОБА_5 у відношенні дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за результатом якого підтверджено факт батьківства.

В судове засідання 04.07.2025 року від Заявниці та її представника надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без їх участі.

Від заінтересованої особи Подільський ВДРАЦС у місті Києві в матеріалах справи міститься заява про розгляд заяви без участі їх представника.

Від заінтересованих осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 25.06.2025 року до судового засідання надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Щодо задоволення заяви жодних заперечень не мають.

Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність заявника, її представника та заінтересованих осіб на підставі наявних доказів.

Оскільки сторони по справі в судове засідання не з`явились, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно із вимогами ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що у заявниці ОСОБА_1 народилось троє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьками яких відповідно до свідоцтва про народження вказано ОСОБА_12 та ОСОБА_1 , відомості про батька записані за вказівкою матері.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 .

Згідно висновку експерта №219-МГ від 17.06.2025 року Відділу судово-медичної лабораторії ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи», ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ймовірно, є біологічним батьком ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , матір`ю яких є ОСОБА_1 . Ймовірність даної події щодо ОСОБА_6 становить 99,99999999 %, щодо ОСОБА_7 - 99,999998%, щодо ОСОБА_8 - 99,9999998%.

Відповідно до вимог ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно зі ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.

У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно із п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

У відповідності до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній, і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.15 Постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

У третьому абзаці п.13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Окрім цього, Пленум Верховного Суду України в абз.3-5 п.7 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вказав, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявником було надано належні та допустимі докази на підтвердження наявності обставин, які свідчать про те, що ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме надано належні докази, які свідчать про наявність кровного споріднення та достовірність біологічного походження їх від померлого шляхом проведення генотипоскопічного дослідження ДНК дітей та ОСОБА_5 .

Таким чином, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту батьківства ОСОБА_5 по відношенню до дітей.

При таких обставинах суд задовольняє заяву ОСОБА_1 в повному обсязі.

На підстав викладеного та керуючись стст.258-259, 263, 294, 315-319, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 55, 128, 129, 130, 134, 135 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» суд

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Подільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту батьківства загиблого ОСОБА_5 щодо дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьком:

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця міста Києва;

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки міста Києва;

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки міста Києва.

Внести зміни до актового запису від 12 вересня 2013 року № 1793 про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця міста Києва, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, вказавши в графі «Батько»: « ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України.

Внести зміни до актового запису від 24 жовтня 2014 року № 2186 про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки міста Києва, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, вказавши в графі «Батько»: « ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України.

Внести зміни до актового запису від 31 травня 2017 року № 1578 про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки міста Києва, складеного Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, вказавши в графі «Батько»: « ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. В. Войтенко