"17" липня 2025 р. Справа № 363/1624/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Шевченка Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді цивільну справу спрощеному позовному провадженні за позовом керівника Вишгородської окружної прокуратури Київської обласної, в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України до ОСОБА_1 , третя особа Комунальне некомерційне підприємство «Київська обласна клінічна лікарня» Київської обласної ради про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,

встановив:

Керівник Вишгородської окружної прокуратури Київської обласної Василенко М.О. звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з позовом в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину ОСОБА_2 у сумі 14 1126,33 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 30.07.2024 року звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою. Вказана ухвала суду набрала законної сили 07.08.2024 року.

Вищевказаною ухвалою суду встановлено, що 27.07.2021 року приблизно о 22-50 год. неповнолітній водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи в порушенні вимог п. 12.4 ПДР України, керував технічно справним мотоциклом марки «KAWASAKI BX250BGF NINJA 250SL», д.н.з. НОМЕР_1 і здійснював рух з перевищенням допустимої швидкості руху в населеному пункті, а саме рухався зі швидкістю 79,1...93,6 км/год., в лівій смузі руху проїзної частини вул. Набережної зі сторони вул. Шолуденка у напрямку вул. Київської в межах м. Вишгород Київської області. Так, проїжджаючи Т-подібне перехрестя проїзної частини вул. Набережної з пр. Шевченка в м. Вишгород, Київської області, водій ОСОБА_1 , діючи необережно, а саме проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, в порушенні вимог п. 12.3 ПДР України, маючи об`єктивну можливість виявити небезпеку для руху, яку йому становив автомобіль марки «КІА CARENS», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , яка закінчувала маневр повороту ліворуч, рухаючись в зустрічному напрямку з лівої смуги вул. Набережної до пр. Шевченка в м. Вишгород, не вжив заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу, на що у нього не було перешкод технічного характеру і, при русі в зазначеному напрямку, допустив зіткнення передньою правою частиною мотоцикла марки «KAWASAKI BX250BGF NINJA 250SL», д.н.з. НОМЕР_1 з задньою правою боковою частиною автомобіля марки «КІА CARENS», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок зіткнення мотоцикл марки «KAWASAKI BX250BGF NINJA 250SL» перекинувся на праву сторону та виїхавши на зустрічну смугу, зупинився.

В результаті даної дорожньо-транспортної події пасажиру мотоцикла марки «KAWASAKI BX250BGF NINJA 250SL», д.н.з. НОМЕР_1 , неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи, спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому діафізу правої стегнової кістки у нижній третині, який відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так як для повного зрошування вищевказаного перелому потрібен строк понад 21 добу.

Допущені водієм ОСОБА_1 порушення вимог п. 12.4 та п. 12.3 ПДР України, знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_2 середньої тяжкості ушкодження.

За вказаних обставин, ухвалою суду, яка набрала законної сили, встановлено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, щодо потерпілої ОСОБА_2 , а також підтверджено, що потерпіла отримала тілесні ушкодження саме внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1 .

У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпіла ОСОБА_2 перебувала на лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві «Київська обласна клінічна лікарня» Київської обласної ради в Ортопедично-травматологічному центрі КНП КОР з 28.07.2021 по 14.08.2021 (17 ліжко-днів).

Відповідно до наданої КНП Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня» калькуляції вартості лікування хворого ОСОБА_2 за весь період перебування в лікарні з 28.07.2021 по 14.08.2021 (17 ліжко-днів) становить 14 126,33грн.

Тому, позивач просить стягнути з відповідача витрати лікувального закладу на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_1 у сумі 14 126,33 грн.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 28.03.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. До суду прокурор подав заяву в якій просить розгляд справи здійснити за його відсутністю, проти заочного розгляду не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомив.

На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 30.07.2024 року по справі № 363/2143/24, звільнено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою. Кримінальне провадження за № 0000823 від 28.07.2021 року стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду,що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Внаслідок кримінального правопорушення (злочину), вчиненого ОСОБА_1 , потерпіла ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому діафізу правої стегнової кістки у нижній третині. У період часу з 28.07.2021 по 14.08.2021 потерпіла ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні у Ортопедично-травматологічному центрі Комунального некомерційного підприємства КОР «Київська обласна клінічна лікарня» та на її лікування закладом охорони здоров`я було витрачено 14 126,33 грн., чим завдано матеріальних збитків державі на вказану суму, що підтверджується Калькуляцією вартості лікування хворого ОСОБА_2 наданого листом КНП КОР «Київська обласна клінічна лікарня» від 14.01.2025 року № 129.

Національною службою здоров`я України надано згоду Вишгородській окружній прокуратурі на представництво її інтересів у суді, що підтверджується листом № 9980/2-16-25 від 07.03.2025 року.

Частинами 3, 4 статтею 56 ЦПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до вимог ст. 131-1 Конституції України, прокуратура України становить єдину систему, на яку покладається, у тому числі, представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Підставою представництва прокурором інтересів держави у суді відповідно до статті 23 Закону України «Про прокуратуру» є не здійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про прокуратуру», прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави.

У випадках, визначених Законом, на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів громадянина або держави в суді.

Тобто, у даному випадку прокурор мав право на звернення з цим позовом на підставі закону.

Європейський суд з прав людини звертав увагу на те, що сторонами цивільного провадження є позивач і відповідач. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великої кількості громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (див. mutatis mutandis рішення від 15 січня 2009 року у справі «Менчинська проти Росії» (Menchinskaya v. Russia), заява № 42454/02, пункт 35).

Згідно статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Отже, в цьому випадку необхідність захисту інтересів держави прокурором полягає у необхідності відновлення законності та справедливої рівноваги між інтересами суспільства й особи, винними діями, якої завдано шкоди здоров`ю потерпілої особи, на лікування якої витрачені кошти комунального закладу охорони здоров`я, та відновлення порушеного порядку відшкодування таких витрат.

КНП Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня» витратила кошти з місцевого бюджету при наданні медичних послуг лікування потерпілої ОСОБА_4 у розмірі 14 126,33 грн., які необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_1 та зарахувати до місцевого бюджету.

Положеннями статті 1166 ЦК України передбачено, що відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток.

Згідно ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Згідно ч. 3 ст. 1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» від 07.07.1995 року № 11, роз`яснено, що судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545 (Порядок).

Порядком передбачено, що сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених в стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Відповідно до пункту 2 Порядку, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.

Згідно з пунктом 3 Порядку, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства.

Пункт 3 Порядку, містить пряму вказівку про те, що сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоровя або прокурора.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, приймаючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вина ОСОБА_1 у вчинені злочину встановлена вироком суду, який набрав законної сили, розмір витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, доведений в судовому порядку та в добровільному порядку відповідачем не відшкодовано, а відтак суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь держави в особі Національної служби здоров`я України кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 в сумі 14 126,33 грн., яка перебувала на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві КОР «Київська обласна клінічна лікарня» у період часу з 28.07.2021 по 14.08.2021.

В силу приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України з відповідача в дохід держави у розмірі 3 028,00 грн.

Враховуючи вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1166, 1206 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 56, 76-81, 82, 89, 141, 142, 200, 206, 211, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов керівника Вишгородської окружної прокуратури Київської обласної, в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України до ОСОБА_1 , третя особа Комунальне некомерційне підприємство «Київська обласна клінічна лікарня» Київської обласної ради про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної служби здоров`я України кошти витраченні на лікування потерпілої від кримінального правопорушення ОСОБА_2 , у сумі 14 126,33грн., які перерахувати в дохід Державного бюджету України.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 3 028,00 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: Вишгородська окружна прокуратура Київської області (Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, вул. Кургузова, 13);

Національна служба здоров`я України (ЄДРПОУ 42032422, 04073, м. Київ, пр-т Степана Бандери, 19).

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ).

Третя особа: Комунальне некомерційне підприємство «Київська обласна клінічна лікарня» Київської обласної ради (ЄДРПОУ 01993701, 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, 38).

Повний текст судового рішення складено 24.07.2025 року

Суддя О.Д. Рудюк