Справа №359/6386/24
Провадження №2/359/417/2025
УХВАЛА

21 липня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Журавського В.В.,

за участю секретаря судового засідання Алфімової І.М.,

за участю прокурора Стовбчатого А.Ю.,

за участю відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , Ткаченка П.М.,

за участю представників відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

здійснюючи в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні підготовче провадження у цивільній справі за позовом заступника керівника Київської обласної прокуратури, діючого в інтересах держави в особі Золочівської сільської ради, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про усунення перешкод у користуванні та розпоряджанні землями водного фонду шляхом скасування рішень про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки та повернення цих об`єктів нерухомого майна,

встановив:

1. Сутність процесуального питання, що розглядається судом.

1.1. Представники відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулись до суду з заявами, в яких вони посилаються на те, що вартість спірних земельних ділянок визначена за нормативною грошовою оцінкою, а не за експертно-грошовою оцінкою. У зв`язку з цим ціна позову є істотно заниженою, а судовий збір сплачений не в повному обсязі. Крім того, до позову не приєднаний документ про внесення заступником керівника Київської обласної прокуратури на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірних земельних ділянок. Ці обставини свідчать про те, що позов пред`явлений з порушенням вимог, передбачених п.3 ч.3 ст.175, п.9 ч.1 ст.176 та абз.2 ч.4 ст.177 ЦПК України. Тому представники відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просять суд залишити позов без руху.

1.2. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_12 підтриму-ють заяви та наполягають на їх задоволенні.

1.3. Прокурор Стовбчатий А.Ю. заперечує проти залишення позову без руху та посилається на те, що обов`язок внесення на депозит суду грошових коштів у розмірі вартості спірних земельних ділянок запроваджений Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» №4292-IX від 12 березня 2025 року. Цей закон набрав чинність 9 квітня 2025 року, тоді як позов був пред`явлений набагато раніше, ще 17 червня 2024 року. У зв`язку з цим відсутні підстави для покладення вказаного обов`язку на заступника керівника Київської обласної прокуратури. Тому прокурор Стовбчатий А.Ю. просить суд відмовити у задоволенні заяв.

2. Обставини, встановлені судом, та зміст процесуальних правовідносин.

2.1. В червні 2024 року заступник керівника Київської обласної прокуратури, діючи в інтересах держави в особі Золочівської сільської ради, пред`явив позов (а.с.2-20): просить усунути перешкоди у здійсненні Золочівською сільською радою права користування та розпоряджання землями водного фонду шляхом скасування рішень про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0112, за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0113, за ОСОБА_8 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:3220, за ОСОБА_9 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04: 001:1548, за ОСОБА_11 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:3229, за ОСОБА_12 права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:001:3225, :04:001:3226, :04: 001:3227; а також про повернення цих об`єктів нерухомого майна.

2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 19 червня 2024 року (а.с.161-162) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

2.3. Процесуальні правовідносини регулюються главою 1 «Письмові заяви учасників справи» розділу ІІІ «Позовне провадження» ЦПК України.

3. Норми процесуального права, якими керується суд при розгляді заяв.

3.1. Відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

3.2. Згідно з п.9 ч.1 ст.176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, не нижче його балансової вартості.

3.3. Відповідно до ч.2 ст.176 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

3.4. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

3.5. Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

3.6. Згідно з ч.1 ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

3.7. Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

3.8. Згідно з ч.11 ст.187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

3.9. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

3.10. Згідно із ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

3.11. Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється з дотриманням законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

3.12. Згідно з ч.4 ст.3 ЦПК України закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

4. Мотиви, якими керується суд при розгляді заяв.

4.1. Зі змісту мотивувальної частини позову (а.с.17-18) вбачається, що згідно з нормативно грошовою оцінкою загальна вартість спірних земельних ділянок склала 80999 гривень 30 копійок (44957,15 х 1,8017). У зв`язку з тим, що позов містить 8 вимог немайнового характеру та 1 вимогу майнового характеру, Київською обласною прокурату-рою було сплачено судовий збір в розмірі 27252 гривень 00 копійок. Ця обставина підтверджується платіжною інструкцією №1229 від 8 травня 2024 року (а.с.1). Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України представники відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не подали жодного доказу на підтвердження того, що вартість спірних земельних ділянок перевищує 80999 гривень 30 копійок. Доводи про недостовірність зазначеної ціни позову є лише припущенням, яке не може бути покладено в основу судового рішення. Тому посилання представників відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на те, що зміст позову не відповідає вимогам, передбаченим п.3 ч.3 ст.175 та п.9 ч.1 ст.176 ЦПК України, підлягає критичній оцінці. Як вбачається з ч.2 ст.176 ЦПК України, невідповідність визначеної позивачем ціни позову дійсній вартості спірного майна може бути підставою не для залишення позову без руху, а лише для визначення ціни позову судом.

4.2. Дійсно, Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» №4292-IX від 12 березня 2025 року (далі Законом №4292-IX від 12 березня 2025 року) було доповнено ч.4 ст.177 ЦПК України абзацом другим такого змісту: «У разі подання прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви». Однак вказаний Закон набрав чинність лише 9 квітня 2025 року, тоді як заступник керівника Київської обласної прокуратури пред`явив позов ще 17 червня 2024 року, тобто задовго до внесення змін до ч.4 ст.177 ЦПК України. У зв`язку з тим, що абз.2 ч.4 ст.177 ЦПК України встановлює для заступника керівника Київської обласної прокуратури абсолютно новий процесуальний обов`язок, за імперативним правилом, передбаченим ст.58 Конституції України та ч.4 ст.3 ЦПК України, правила абз.2 ч.4 ст.177 цього ж Кодексу не мають зворотної дії у часі та не поширюються на спірні процесуальні правовідносини. Такий висновок суду узгоджується з позицією Конституційного Суду України з приводу недопустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів. Зокрема, в рішеннях №3-рп/2001 від 5 квітня 2001 року та №6-рп/2012 від 13 березня 2012 року Конституційний Суд України наголосив, що закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватись на правовідносини, які виникли і закінчились до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом. Єдиний виняток з даного правила, закріплений у ч.1 ст.58 Конституції України, складають випадки, коли закони чи інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи. В іншому рішенні №1-зп/97 від 13 травня 1997 року Конституційний Суд України висловив позицію про те, що закріплення принципу незворотності дії нормативно-правового акта у часі на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, покликаною утвердити впевненість в тому, що існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акту.

4.3. Як вбачається з п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №4292-IX від 12 березня 2025 року, положення цього Закону мають зворотну дію в часі не в цілому, а лише в частині умов та порядку компенсації добросовісному набувачеві вартості нерухо-мого майна, а також в частині порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права. Вказані правила є нормами матеріального, а не процесуального права. Особливістю дії норм процесуального права у часі є те, що дія таких норм має негайний характер, що означає обов`язок суду застосувати виключно той закон, який був чинним на момент здійснення відповідної процесуальної дії. Тому посилання представників відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №4292-IX від 12 березня 2025 року в контексті зворотної дії у часі абз.2 ч.4 ст.177 ЦПК України підлягає критичній оцінці. Такий висновок суду узгоджується з позицією, викладеною в рішенні Конституцій-ного Суду України №1-рп/99 від 9 лютого 1999 року, яка полягає у тому, що перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватись, зокрема: негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). Перша форма застосовується у разі, якщо нормативно-правовий акт прийнято на момент виникнення правовідносин та він залишається чинним на час, коли правовідношення припинило своє існування. У випадку, якщо у новоприйнятому нормативно-правовому акті визначено особливий порядок набрання ним чинності, у тому числі визначено перехідний період, під час якого залишаються чинними окремі норми скасованого ним нормативно-правового акта, застосовується ультраактивна форма. Третя форма дії є актуальною у разі прийняття нормативно-правових актів, які пом`якшують або скасовують відповідальність. Норми, що містяться в абз.2 ч.4 ст.177 ЦПК України, не є такими, що пом`якшують чи скасовують юридичну відповідальність учасників спірних правовідносин. У зв`язку з цим вказаним нормам не притаманна ретроактивна форма регулювання процесуальних правовідносин.

4.4. Аналіз наведених обставин переконливо свідчить про те, що у заступника керівника Київської обласної прокуратури не виник обов`язок внесення на депозит суду грошових коштів у розмірі вартості спірних земельних ділянок. Тому доводи представників відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про те, що позов був пред`явлений з порушенням вимоги, передбаченої абз.2 ч.4 ст.177 ЦПК України, також підлягають критичній оцінці.

4.5. З огляду на це суд висновує про відсутність підстав для залишення позову без руху. Тому у задоволенні заяв, поданих представниками відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , належить відмовити.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, ч.4 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяв представників відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про залишення позову без руху відмовити.

Ухвала суду не підлягає апеляційному оскарженню, набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський