Справа №442/4739/25
Провадження №2/442/1476/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

з участю секретаря судового засідання Малик О.Я.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Трускавецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , про що Уличненською сільською радою Львівської області складено відповідний актовий запис за № 7 та видано Свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 .

Після смерті матері відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належний їй відповідно до записів погосподарських книг Уличненської сільської ради.

За життя ОСОБА_2 заповіт не складала, тому позивач ( ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері. Як спадкоємець, який був зареєстрований і проживав з матір`ю до дня її смерті, він прийняв спадщину з моменту її відкриття. Крім позивача, інших спадкоємців першої черги не має, так як батько ОСОБА_3 помер швидше від матері - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

28 лютого 2024 року він звернувся до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Скрипченко А.Д. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, на підставі якої нотаріус завела спадкову справу.

У зв`язку з відмінностями прізвища матері у свідоцтві про народження ( ОСОБА_4 ) та у свідоцтві про її смерть ( ОСОБА_2 ), у нотаріуса виник сумнів у наявності родинних відносин між позивачем та спадкодавцем, відтак він змушений був встановлювати факт родинних відносин між нами.

Згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05.05.2025 у цивільній справі №442/2739/25 встановлено факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підтвердження належності вищевказаного житлового будинку спадкодавцю, позивачем надано довідку виконавчого комітету Трускавецької міської ради від 14.03.2025 №242, про те, що згідно погосподарських книг Уличненської сільської ради, будинок на АДРЕСА_1 побудований у 1990 році і рахується за ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовленого КП ЛОР «ДМБТІ та ЕО» 03.04.2025, загальна площа даного будинку 131,9 кв.м, житлова - 58,0 кв.м. Будинок побудовано у 1990 році.

Відповідно до довідки КП ЛОР «ДМБТІ та ЕО» від 03.04,2025 №667/1, вказаний житловий будинок проінвентаризовано. Право власності на вищевказаний об`єкт нерухомо майна станом на 31.12.2012 не зареєстровано. Інвентаризаційна вартість майна становить 340877,00 грн.

Через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно він позбавлений права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав на житловий будинок АДРЕСА_1 , а тому в нього виникла необхідність звернутися з даним позовом в суд.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_2 , про що Уличненською сільською радою Львівської області складено відповідний актовий запис за № 7 та видано Свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_2 заповіт не складала, тому позивач ( ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері.

28 лютого 2024 року за заявою позивача приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Скрипченко А.Д. завела спадкову справу № 16/2024.

12 червня 2025 року нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії, оскільки видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Те, що житловий будинок належав спадкодавцю, підтверджується довідкою виконавчого комітету Трускавецької міської ради від 14.03.2025 №242, в якій зокрема зазначено, що згідно погосподарських книг Уличненської сільської ради, будинок на АДРЕСА_1 побудований у 1990 році і рахується за ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст. 66-69 ЗУ "Про нотаріат", п.4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв.наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 1 Постанови спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Стаття 525 ЦК УРСР (1963 року) вказує, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК УРСР (1963 року) регламентовано, що місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Згідно ст. 534 ЦК УРСР (1963 року), кожний громадянин може залишити за заповітом - усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до вимог ст. 548 цього Кодексу для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК УРСР (1963 року) передбачено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Оскільки позивач належно утримує будинок матері від дня її смерті і по даний час, то фактично вступив у володіння спадковим майном.

Умовою переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину мотивована нотаріусом відсутністю документа про право власності на нерухоме майно.

У пункті 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127, міститься перелік об`єктів (будівельних робіт), які не належать до самочинного будівництва.

Зокрема, зазначено, що до самочинного будівництва не належать індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна.

Із технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовленого КП ЛОР «ДМБТІ та ЕО» 03.04.2025, вбачається, що загальна площа будинку 131,9 кв.м, житлова - 58,0 кв.м., будинок побудовано у 1990 році.

Враховуючи наведене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.

Враховуючи вище наведене, зокрема те, що спадкоємець вчинив усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від нього причин у видачі такого йому було відмовлено, а тому суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 247, 258, 263-265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок, загальною площею 131,9 кв.м., житловою площею 58,0 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Дата складення рішення - 17.07.2025.

Суддя О.В. Крамар