Провадження № 22-ц/812/1309/25 Головуючий суду першої інстанції Бодрова О. П.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2025 року м. Миколаїв Справа № 485/1023/25

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів Крамаренко Т.В., Серебрякової Т.В.,

при секретарі судового засідання Шурмі Є.М.,

за участі заявниці ОСОБА_1 ,

представниці заявниці- ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діяла її представниця ОСОБА_2 , на ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 11 червня 2025 року, повне судове рішення складено 11 червня 2025 року, постановлену під головуванням судді Бодрової О.П., в залі судового засідання в м. Снігурівка, за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Снігурівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,

В С Т А Н О В И В:

21 травня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, заінтересована особа - Снігурівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України

Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 11 червня 2025 року заяву ОСОБА_1 було залишено без розгляду.

Ухвала суду мотивована тим, що заявниця, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, двічі не з`являлася в судові засідання без поважних причин і не повідомляла суд про причини такої неявки, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не подавала, розгляд справи за її відсутності провести неможливо.

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_1 , в інтересах якої діяла її представниця - ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що перше судове засідання з розгляду зави було призначено на 22 травня 2025 року. У призначений день та час до суду з`явилась заявниця ОСОБА_1 , свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5

22 травня 2025 року суддя допитала заявницю та свідків. У подальшому заявниці було вказано, що засідання перенесено на 03 червня 2025 року.

У вказане судове засідання з`явилась лише заявниця, якій секретар повідомив, що засідання переноситься на 11 червня 2025 року, але на це засідання їй не обов`язково з`являтись.

Обставини, які відбулись вочевидь не підпадають під їх врегулювання нормами статті 257 ЦПК України

На день розгляду справи відзиву на апеляційну скаргу від заінтересованої особи не надходило.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення заявниці та її представниці, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що 21 травня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, заінтересована особа - Снігурівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України.

Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області своєю ухвалою від 21 травня 2025 року прийняла заяву до розгляду та постановила здійснювати розгляд справи в порядку окремого провадження із призначенням судового засідання на 22 травня 2025 року о 09.05 год.

У визначений час і дату відбувся розгляд справи та оголошено перерву у зв`язку з викликом свідка на 03 червня 2025 року о 10.00 год. Про це судове засідання заявник була повідомлення через повістку-повідомлення в залі суду. Між тим, за довідкою секретаря судового засідання 03 червня 2025 року судове засідання не відбулося через неявку заявниці та наступний розгляд призначений на 11 червня о 09.05 год. На визначену судом дату і час заявниця ОСОБА_1 не з`явилася про причини неявки суд не повідомила.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Приписами частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Заяву ОСОБА_1 по встановлення факту смерті залишено без розгляду на підставі положень пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до частини 3 статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини своєї неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частини 1, 2, 5 статті 223 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За змістом положень частини 5 статті 223 ЦПК України та пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У постанові Верховного Суду від 28 липня 2021 року в справі № 756/6049/19 зазначено, що: «залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду. При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився. Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого учасник справи самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. З матеріалів справи вбачається, що заява про розгляд справи за відсутності позивача ані позивачем, ані його представником подана не була. Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача».

Умовою для залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, є саме повторна неявка належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи позивача. При цьому повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та від нього не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (постанови Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 759/6512/17, від 20 травня 2021 року у справі № 522/13928/15, від 18 серпня 2021 року у справі № 495/9414/15-ц, від 10 лютого 2022 року в справі № 756/16448/18, від 30 червня 2022 року у справі № 461/1190/21).

Відповідно до правової позиції, викладеної, зокрема, у постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13 повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку (частини 1-6 статті 128 ЦПК України).

Матеріалами справи встановлено, що заявниця ОСОБА_1 двічі не з`явилася в судове засідання та про причини неявки суд не повідомила.

Між тим, суд першої інстанції не звернув увагу та не врахував при постановленні оскаржуваної ухвали, що заявниця при звернення до суду із заявою про встановлення факту в прохальній частині самої заяви просила розглянути справу без її участі. При цьому, зазначаючи в оскаржуваній ухвалі про те, що розгляд справи за відсутності заявниці провести неможливо, суд першої інстанції не постановляв ухвалу про обов`язкову явку в судове засідання ОСОБА_1 .

Отже, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції передчасно дійшов висновку про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду, оскільки дійшовши такого висновку суд першої інстанції безпідставно не врахував наведених вимог цивільного процесуального закону щодо вирішення заяви ОСОБА_1 про розгляд її заяви без її участі.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав, передбачених пунктом 3 частини 1 статі 257 ЦПК України, для залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, порушення судом норм процесуального права при його ухваленні, на переконання апеляційного суду, знайшли своє підтвердження під час перегляду справи.

Згідно із вимогами статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а висновок суду є необґрунтованим та не відповідає обставинам справи та нормам діючого законодавства, тому відповідно до положень статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Питання про судові витрати заявника по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на зазначену ухвалу суду першої інстанції підлягають вирішенню судом першої інстанції при ухваленні рішення у справі.

Керуючись статтями 379, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діяла її представниця ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 11 червня 2025 року скасувати.

Справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Снігурівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному поряду до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді: Т.В. Крамаренко

Т.В. Серебрякова

Повне судове рішення складено 22 липня 2025 року.