Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/1503/25
Провадження № 2-о/945/92/25
Ухвала

про залишення заяви без руху

15 липня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Павленко І.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , інша особа - Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області про встановлення опіки та піклування,

встановила:

14 липня 2025 року ОСОБА_2 через свого представника адвоката Дідух К.О. звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області в порядку окремого провадження із вказаною заявою, в якій просять суд визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним та встановити над ним опіку. Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 липня 2025 року визначено головуючим суддею (суддею-доповідачем) Павленко І.В.

Суддя, перевіривши матеріали заяви на їх відповідність вимогам ЦПК України, встановив таке.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 293 ЦПК України, у випадках, встановлених пунктами 1, 9 і 10 частини другої цієї статті, розгляд справ проводиться судом за обов`язковою участю адвоката особи, стосовно якої розглядається справа. У разі якщо особа не залучила адвоката, суд залучає його через орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правничої допомоги. Рішення суду про доручення призначити адвоката негайно, але не пізніше двох робочих днів, надсилається відповідному органу (установі), уповноваженому законом на надання безоплатної правничої допомоги, для виконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 ЦПК України, заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу.

Відповідно до ч. 1 ст. 299 ЦПК України, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її адвоката та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Заявником належним чином не визначено процесуальний статус фізичної особи, щодо якої заявлено вимогу про визнання її недієздатною, не зазначено її анкетних даних, в тому числі місця проживання, не надано відповідних доказів її місця проживання, що унеможливлює, зокрема, визначення підсудності даної справи Миколаївському районному суду Миколаївської області.

Крім того, в заяві в якості «іншої особи» зазначено - Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області, однак не обґрунтовано, чим передбачено такий процесуальний статус як «інші особи» та відповідно вказано , який належить Миколаївській районній державній адміністрації.

У цьому контексті суддя звертає увагу заявника на те, що органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад (ч. 1 ст. 56 ЦК України).

Тобто, органом опіки та піклування є відповідні районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Натомість найменування «орган опіки та піклування» є узагальненим поняттям органу, до повноважень якого законодавцем віднесені питання, зокрема, щодо звернення до суду із поданням про призначення опікуна недієздатній фізичній особі.

Отже, у конкретному випадку такої установи/юридичної особи як Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області, що залучена заявником як «інша особа», не існує. Доказом цьому є і зазначений безпосередньо заявником , що присвоєний не установі з назвою «Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області», а Миколаївській районній державній адміністрації.

Враховуючи зазначене, заявнику необхідно усунути означені вище недоліки заяви шляхом залучення до участі у розгляді справи ОСОБА_3 та органу опіки та піклування вказавши при цьому їх належні дані та процесуальний статус; зазначити у заяві найменування заінтересованої особи органу опіки та піклування, відповідно до найменування компетентного органу до повноважень якого віднесено здійснення функцій органу опіки та піклування на території місця проживання особи, щодо якої заявлено вимогу про визнання її недієздатною.

Крім того, заявнику необхідно вказати у заяві відомості про наявність/відсутність у ОСОБА_3 адвоката, залученого на договірній основі, задля прийняття судом рішення про доручення центру з надання безоплатної правничої допомоги призначити адвоката, з числа включених до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, для здійснення захисту прав та інтересів особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

З аналізу означених норм матеріального та процесуального права, слід виснувати, що чинним законодавством чітко передбачено, що призначення опікуна, у разі визнання судом особи недієздатною, є обов`язком суду, однак за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства: захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в цьому конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Вказаний вище висновок повністю узгоджується із положеннями ч. 3 ст. 296 ЦПК України, відповідно до яких визначено, що у членів сім`ї та близьких родичів є лише право на звернення до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, а не із заявою про призначення заявника опікуном над такою особою.

Всупереч вищезазначеним вимогам закону заявник до заяви не додав подання органу опіки та піклування про можливість призначити його опікуном над недієздатною фізичною особою, а також доказів того, що він звертався з приводу цього питання до органу опіки та піклування.

Водночас, зазначення у заяві про те, що заявником тільки збирається пакет документів для звернення до органу опіки та піклування свідчить про невиконання заявником означених вище положень закону.

Враховуючи вищевикладене, заявнику необхідно надати суду подання (висновок) органу опіки та піклування про можливість призначення його опікуном над фізичною особою, щодо якої ним ставиться питання про визнання такої особи недієздатною.

Крім того, в ч. 3 ст. 297 ЦПК України зазначено, що у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Водночас, всупереч зазначеній нормі процесуального права, заявником у заяві про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опіки не зазначено конкретні обставини та докази, що їх підтверджують, які безумовно свідчать про хронічний чи стійкий психічний розлад внаслідок чого ОСОБА_5 не здатен усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Натомість заявником до заяви додані копії документів, в яких спеціалістами не зазначено про існування у ОСОБА_5 хронічного чи стійкого психічного розладу внаслідок чого він не здатен усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, які мають безумовно бути вказані у заяві про визнання фізичної особи недієздатною з метою виконання заявником положень ч. 3 ст. 297 ЦПК України.

Відтак, позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст. 296, 297 ЦПК України.

Крім того, у прохальній частині заяви заявлено клопотання про витребування в КНП «Миколаївському обласному центрі психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради (м. Миколаїв, вул. 2 Екіпажна, 4) медичну документацію (медичну карту) щодо перебування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на обліку (під наглядом) в «Миколаївському обласному центрі психічного здоров`я Миколаївської обласної ради» з приводу його хронічного психічного захворювання.

Частиною 1 ст. 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Водночас частиною 2 тієї ж норми процесуального права встановлено, що у клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Проте заявником, всупереч означеним нормам процесуального права, у заяві про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опіки, безпосередньо в якій міститься клопотання про витребування доказів, не зазначено, які конкретно обставини може підтвердити чи спростувати означений доказ (медична документація (медична картка); підстави, з яких випливає, що той доказ знаходиться саме у КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради, а також не зазначено вжиті заявником заходи для отримання такого доказу самостійно або норми законодавства, що не надають заявнику право отримати такі докази самостійно.

У зв`язку із цим заявнику необхідно подати клопотання про витребування доказів, зміст якого відповідав би положенням ч. 2 ст. 84 ЦПК України.

Частиною 9 ст. 10 ЦПК України визначено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки у главі 1 розділу ІV «Окреме провадження» ЦПК України законодавцем не регламентовано наслідки недодержання заявником вимог до заяви, зокрема, про визнання фізичної особи недієздатною, тому суддя, керуючись положеннями ч. 9 ст. 10 ЦПК України, вважає за доцільне застосувати положення ст. 185 ЦПК України (залишення позовної заяви без руху), що регулюють подібні за змістом правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, заяву ОСОБА_1 , інша особа - Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області про встановлення опіки та піклування слід залишити без руху та надати заявнику десятиденний строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Керуючись ч. 9 ст. 10, ст. 185, 259, 260, 261, 294, 296, 299, 353 ЦПК України, суддя

постановила:

Заяву ОСОБА_1 , інша особа - Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області про встановлення опіки та піклування - залишити без руху.

Надати заявнику десятиденний строк, з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Роз`яснити заявнику, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана суддею 15 липня 2025 року.

Суддя І.В. Павленко