Дата документу 16.07.2025 Справа № 337/5032/24
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний №337/5032/24 Головуючий у 1-й інстанції:Мурашова Н. А.
Провадження №22-ц/807/941/25 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
У Х В А Л А

16 липня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача Подліянової Г.С.,

суддів: Кочеткової І.В.,

Кухаря С.В.,

розглянувши питання про прийняття до розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2025 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Трансформаторщик - 13» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за внесками на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Трансформаторщик - 13»звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за внесками на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Трансформаторщик - 13», заборгованість за внесками на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території за період з 01 вересня 2020 року по 31 серпня 2024 року в загальній сумі 16 256,80грн, з кожного (пропорційно розміру частки в праві власності) - по 5418,93грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Трансформаторщик - 13», судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028грн, з кожного по 1009,33грн.

В стягненні витрат позивача на правничу допомогу відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу безпосередньо до Запорізького апеляційного суду 31 березня 2025 року, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 31 березня 2025 року матеріали справи №337/5032/24 витребувані з Хортицького районного суду м. Запоріжжя. 08 квітня 2025 року вищезазначені матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 11 квітня 2025 року заявнику апеляційної скарги на підставі ст. 127 ЦПК України поновлено процесуальний строк на апеляційне оскарження судового рішення. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовлено. Апеляційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків, а саме сплати судового збору у розмірі 4542 грн за подання апеляційної скарги на оскаржуване судове рішення. Також, роз`яснено, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк будуть застосовані наслідки, передбачені ч.3 ст. 185, ст.357 ЦПК України (т.1 а.с.246-254).

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 02 травня 2025 року заявниці подовжено строк на виконання вимог ухвали Запорізького апеляційного суду від 11 квітня 2025 року для усунення недоліків апеляційної скарги (т.2 а.с.1-4).

На виконання вимог ухвали Запорізького апеляційного суду, ОСОБА_1 надала суду заяву про усунення недоліків, в якій не згодна з визначеною апеляційним судом сумою сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Крім того, ОСОБА_1 посилаючись на скрутне матеріальне становище просить звільнити її від сплати судового збору на підставі ст. 8 Закону України «Про судовий збір». До заяви додано довідку з Запорізької філії Запорізького обласного Центру зайнятості від 30 травня 2025 року №2595, відповідно до якої остання не зареєстрована у них як особа, яка шукає роботу та допомогу по безробіттю не отримує; виписку із АТ КБ «ПриватБанк» від 30 травня 2025 року про відсутність витрат та зарахувань на картку.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 09 червня 2025 року клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору залишено без задоволення. Продовжено ОСОБА_1 строк для виконання вимог ухвали Запорізького апеляційного суду від 11 квітня 2025 року,заявнику надано строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення копії цієї ухвали, а саме для сплати судового збору в розмірі 4542 грн. Також, роз`яснено, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк будуть застосовані наслідки, передбачені ч.3 ст. 185, ст.357 ЦПК України(т.42-45).

На виконання вимог ухвали Запорізького апеляційного суду, ОСОБА_1 надала суду заяву про усунення недоліків, в якій просить забезпечити гарантоване право на звернення до суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України та міжнародних договорів, шляхом звільнення її від сплати судового збору, відстрочення розстрочення його сплати на певний строк згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір». Як на підставу звільнення від сплати судового збору заявник повторно посилається на скрутне матеріальне становище, дохід за 2024 рік у неї відсутній, посилається на документи, які подані нею були раніше до апеляційного суду, яким вже надана оцінка, що вони не є достатніми доказами, які б слугували підставою для звільнення ОСОБА_4 від сплати судового збору або його розстрочення чи відстрочення. Крім того, ОСОБА_1 додано довідку з ГУ ПФУ в Запорізькій області від 02 червня 2025 року, відповідно до якої остання перебувала на обліку з 25 серпня 2016 по 31 липня 2019 років та отримувала пенсію по інвалідності, була особою з інвалідністю 3 групи (загальне захворювання). На даний час ОСОБА_1 на обліку, як одержувач пенсії не перебуває та пенсійних виплат не отримує.

Розглядаючи дане клопотання, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно частини третьої статті 136 ЦПК України, з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи.

Особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів вважаю за необхідне у задоволенні поданого клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, його зменшення, чи відстрочення відмовити, оскільки вказані обставини нічим об`єктивно не підтверджуються та не надано доказів наведеним нею обставинам щодо неможливості сплати судового збору у передбаченому законодавством розмірі.

Надана ОСОБА_1 довідка з Головного Пенсійного фонду України в Запорізькій області про те, що вона раніше перебувала на обліку з 25 серпня 2016 року по 31 липня 2019 року та отримувала пенсію по інвалідності, була особою з інвалідністю не є належним доказом щодо звільнення її від сплати судового збору, чи його відстрочення, розстрочення.

В даній довідці зазначено, що ОСОБА_1 перебувала на обліку з 25 серпня 2016 року по 31 липня 2019 року та отримувала пенсію по інвалідності, проте на даний час вона на обліку, як одержувач пенсії не перебуває та пенсійних виплати не отримує.

Отже, ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів, на підтвердження її скрутного матеріального стану, які б підтвердили наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, його зменшення, відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, на підставі статті 8 Закону України «Про судовий збір», ОСОБА_1 не надано, судовий збір у розмірі 4542грн не сплатила.

Щодо посилання заявниці як на підставу звільнення від сплати судового збору на норми Конституції України, якою забезпечене гарантоване право на звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод, колегія суддів зазначає наступне.

Релевантні джерела права й акти їх застосування.

За статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до частини 1, 2 статті 133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Законом України «Про судовий збір» визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

За статтями 1, 2 цього Закону судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом, і включається до складу судових витрат. Платниками цього платежу є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» передбачені пільги щодо сплати судового збору.

У контексті вищенаведених законодавчих норм Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 28 листопада 2013 року № 12-рп/2013 зазначив, що «гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя, від 14 травня 1981 року № (81) 7: «У тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.

За висновками Європейського суду з прав людини, загалом прийнятним вважається встановлення в національному законодавстві процесуальних обмежень та вимог з метою належного здійснення правосуддя; проте вони не повинні підривати саму суть права на доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини від 16 грудня 1992 року у справі "Хаджіанастасіу проти Греції", пункти 32-37).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року справа "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя ("KREUZ v. POLAND" № 28249/95).

Згідно матеріалів вищезазначеної справи, ОСОБА_1 до визначеної категорії осіб, які звільнені від сплати судового збору, передбачених ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не відносяться, наявність статуту «людина» не гарантує звільняє заявника від сплати до бюджету судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду про повернення його заяви про перегляд рішення суду за виключними обставинами.

До апеляційного суду заявник звертаючись із клопотанням про звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення посилалася на обставини та докази, які не є підставами для такого звільнення, розстрочення чи відстрочення сплати судового збору.

Колегія суддів зазначає, що перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Однак здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

При цьому співвідношення принципу доступу до правосуддя та обов`язку сплати судового збору під час звернення до суду вимагає від суду тлумачити будь-які обов`язки зі сплати судового збору так, щоб жодним чином не ускладнити їх виконання позивачем (заявником, скаржником).

На цьому наголосила Велика Палата Верховного Суду у постанові №170/129/21 від 18 січня 2023 року.

Таким чином, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 2 ЦПК України).

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

За змістом частини другої статті 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

За приписами ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У рішенні ЄСПЛ у справі «ЮніонАліментаріяСандерс С.А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Германії» від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Так, у кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального права.

Відповідно до ч. 6 ст. 357 ЦПК України, питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відповідно до ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 357 ЦПК України, якщо особа, яка подала скаргу відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ч. 3 ст. 357 цього Кодексу, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Жодних доказів про неможливість виконання ухвали від 11 квітня 2025 року, Запорізькому апеляційному суду не надано.

З огляду на зазначене, оскільки ОСОБА_1 надавався достатній строк для усунення недоліків апеляційної скарги, однак станом на 16 липня 2025 року заявник апеляційної скарги своїми процесуальними правами не скористалася, не проявила належної обачності у захисті своїх прав, у відведений судом строк та до теперішнього часу ухвалу Запорізького апеляційного суду від 11 квітня 2025 року з урахуванням ухвали про продовження строку для усунення недоліків не виконала (судовий збір у розмірі 4542 грн не сплатила, оригінал квитанції про його сплату до Запорізького апеляційного суду не надала), або відповідні докази звільнення від сплати судового збору, що перешкоджає апеляційній інстанції вирішити питання про відкриття апеляційного провадження, тому апеляційна скарга підлягає поверненню заявнику апеляційної скарги.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України, ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.

Роз`яснити, що згідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. ст. 185, 357,381 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, його зменшення, чи розстрочення відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2025 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Трансформаторщик - 13» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за внесками на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, вважати неподаною та повернути скаржнику.

Ухвалу разом із апеляційною скаргою надіслати скаржнику апеляційної скарги. Справу повернути до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в Касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий, суддя Суддя Суддя

Подліянова Г.С. Кочеткова І.В. Кухар С.В.