Єд. унік. № 243/1883/25
Провадження № 2/243/790/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Соловйової О.О.,

за участю секретаря судового засідання Коваленка В.В.,

від позивача: не з`явився

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

негайно після закінчення судового розгляду, ухвалив рішення про наступне:

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 12 жовтня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 101406866. Кредитний договір був укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний, зокрема, через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав проєкт цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами. Приймаючи умови кредитного договору відповідач підтвердив, що умови договору йому зрозумілі. Разом з тим він підтвердив, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану, а інформація надана йому кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Ці правила є публічною пропозицією (офертою).

16 липня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 16072024, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 16 липня 2024 року до договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 26837,94 грн, з яких: 5960 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20077,94 грн - сума заборгованості за відсотками та 800 грн - сума заборгованості за комісією.

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, ОСОБА_1 не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме: з 16.07.2024 року позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій.

У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості: за договором позики № 101406866 в розмірі 26837,94 грн та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11.03.2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29.05.2025 року відкладено судове засідання для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті; клопотання представника відповідача про проведення судового засідання у режимі відеоконференції задоволено.

В судове засідання представник позивача не з`явився, але в прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на доводи викладені в долученому до матеріалів справи відзиві на позовну заяву. Так, представником відповідача зазначено, що між сторонами по справі існує спір щодо укладення кредитного договору, виконання договірних зобов`язань сторонами за договором кредиту, у якому відбулась заміна кредитора шляхом відступлення первісним кредитором новому кредитору право вимоги до боржника у розмірі невиконаного позичальником зобов`язання з повернення кредиту, позики та сплати процентів за користування коштами. До позовної заяви позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» додано копію відомості про щоденні нарахування та погашення, здійсненні відповідачкою за кредитним договором № 101466866, але при цьому не наводиться доказів того, що ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, а відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконала, допустивши прострочення сплати визначених кредитним договором платежів при тому, що вищезазначений договір факторингу було укладено тільки 16 липня 2024 року. Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір, якими є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути виписки з рахунку позичальника, проте вони суду надані не були. Відтак, жодних належних доказів тих обставин, про які заявляє позивач у позові, матеріали справи не містять. Відомість про щоденні нарахування та погашення, копію якої долучено до позовної зави, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, сплату тіла по кредиту, відсотків, комісії, а отже не є належним доказом наявності заборгованості. Ці відомості до того ж не є документом, що створений самим позивачем, а відтак, інформація зазначена в ньому, за відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач, тому недоведеність обставин, на існуванні яких наполягає позивач, є підставою для відмови у позові. Крім того, в судовому засіданні не заперечував щодо наявності заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 5960 грн.

Заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

У судовому засіданні встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, досліджені докази, на підставі яких встановлені ці обставини.

Судом встановлено, що 12.10.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 101406866 (далі - Договір від 12.10.2021).

З вказаного договору вбачається, що укладення товариством кредитного договору з позичальником у електронній формі є юридично еквівалентним отриманню товариством ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання і наслідки.

16 липня 2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «МІЛОАН» було укладено договір факторингу №16072024, у відповідності до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024 року, сформованого 19.02.2025 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 26837,94 грн, з яких: 5960 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20077,94 - грн сума заборгованості за відсотками та 800 грн - сума заборгованості за комісією.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Тому відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором у розмірі 26837,94 грн.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «МІЛОАН» зазначені свої договірні зобов`язання виконало належним чином та перерахувало ОСОБА_1 8000 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 12.10.2021 року. Натомість, відповідач свої договірні зобов`язання належним чином не виконала, суму боргу, проценти за користування кредитними ресурсами та комісію згідно умов договору та графіку платежів не сплатила.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно з наданою позивачем відомістю про щоденні нарахування та погашення, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором 101406866 складає 26837,94 грн, з яких: 5960 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20077,94 - грн сума заборгованості за відсотками та 800 грн - сума заборгованості за комісією.

Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою шляхом передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди на то боржника.

Відповідно до ст. ст. 526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.

На підставі ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ч. 1 ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

На підставі договору факторингу, наявного в матеріалах справи, вбачається, що до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошових вимог, строк зобов`язань за якими настав або виникне в майбутньому, до третіх осіб-боржників, перелік яких, підстави виникнення права грошової вимоги та її сума сформовані в Реєстрі боржників, зокрема й до ОСОБА_1

ТОВ «МІЛОАН» й ТОВ «ФК «ЄАПБ» відповідно до правовстановлюючих документів зареєстровані та належать до фінансових установ, окрім того ТОВ «ФК «ЄАПБ», як фактор, у відповідності до законодавства має право здійснювати операції з факторингу.

У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі №31/160(29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам.

При визначенні дійсності вимоги підлягають застосуванню норми статті 204 ЦК України, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

З матеріалів справи вбачається, що Договір від 12.10.2021 з ОСОБА_1 був укладений у електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), що відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів» та не суперечить приписам ч. 1 ст. 205, ст. ст. 6, 207, 627-628, ч. 2 ст. 639 ЦК України. При цьому, на виконання приписів ч. 1 ст. 638 ЦК України, сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, в зв`язку з чим він в силу положень ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відтак, оскільки вищевказаний договір про споживчий кредит та договір факторингу не були визнані у встановленому законом порядку недійсними чи нікчемними, то в силу положень Закону України «Про електронну комерцію», ст. ст. 6, 204, 207, 627, 629, 638, 639, 642, 1077 ЦК України ці правочини є правомірними, чинними та обов`язковими для виконання, що у відповідності до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України не спростовано відповідачем жодними доказами.

Доводи представника відповідача щодо відсутності підтвердження наявності заборгованості з відсотків за користування кредитними коштами та комісії не приймається судом, виходячи з наступного.

Актом прийому-передачі інформації згідно Реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року, складеного 16 липня 2024 року підтверджується той факт, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «МІЛОАН» уклали даний акт про те, що на виконання п. 1.2 Договору факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року, укладеного між клієнтом та фактором, зокрема, про передачу реєстру боржників в електронному вигляді, наданому на флеш-носії, реєстр боржників переданий повністю відповідно до умов договору, зауважень у сторін немає.

Відповідно до витягу з реєстру боржників від 16.07.2024 за №16072024 за ОСОБА_1 (код ІПН НОМЕР_1 ) за кредитним договором №101406866 рахується наступна заборгованість: 5960,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20077,94 - грн сума заборгованості за відсотками та 800,00 грн - сума заборгованості за комісією.

Згідно п. 1.5.1 Догоору від 12.10.2021 комісія за надання кредиту складає 800,00 грн та нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово.

Положенням п. 1.5.2 Договору від 12.10.2021 підтверджено, що проценти за користування кредитом дорівнюють 3000 грн та нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Стандартна (базова) процента ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6 договору).

Тип процентної ставки за цим договором: фіксована (п. 1.7 договору).

Отже, всі істотні умови Договору від 12.10.2021 були узгоджені сторонами у розумінні ст. 638 ЦК України та є обов`язковими до виконання.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи, тому підлягають задоволенню, а заборгованість за договором № 101406866 від 12.10.2021 року в сумі 26837,94 грн, з яких: 5960 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20077,94 - грн сума заборгованості за відсотками та 800 грн - сума заборгованості за комісією, підлягає стягненню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Судом встановлено, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 3028,00 грн, згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 98163 від 18.02.2025 року, що міститься у матеріалах справи.

Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями ст. ст. 6, 11, 204, 205, 207, 514, 526, 610, 612, 626, 627, 629, 638, 639, 642, 1046-1056-1, 1077, 1079 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 263-265, 268, 273, 274, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк» заборгованість за кредитним договором № 101406866 від 12.10.2021 в сумі 26 837,94 (двадцять шість тисяч вісімсот тридцять сім грн 94 (дев`яносто чотири) коп.), з яких: 5 960,00 грн (п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят грн. 00 коп.) - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 077,94 грн (двадцять тисяч сімдесят сім грн. 94 (дев`яносто чотири)) коп. - сума заборгованості за відсотками; 800 грн. 00 коп. (вісімсот грн. 00 коп.) - сума заборгованості за комісією.

3. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк», витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 коп.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Повний текст рішення суду виготовлений 21.07.2025 року.

Суддя О.О. Соловйова