Житомирський апеляційний суд
Справа №286/4165/24 Головуючий у 1-й інст. Вачко В.І.
Категорія 96 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Коломієць О.С., Талько О.Б.

за участі секретаря судового засідання Бузган А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №286/4165/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Овруцького районного суду Житомирської області від 19 листопада 2024 року, яка постановлена під головуванням судді Вачко В.І. у м. Овручі,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 . Просила встановити факт проживання її ( ОСОБА_1 ) та ОСОБА_3 однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу з червня 2021 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 (по день загибелі) в АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовує тим, що вона проживала без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в с.Заріччя Коростенського району Житомирської області. Почали проживати з червня 2021 року в с.Острів Коростенського району Житомирської області, потім стали проживати в АДРЕСА_1 . Половина цього будинку належала їй на підставі договору дарування, а друга половина ОСОБА_3 , яку останній придбав у її брата. Отже, вони з ОСОБА_3 були співвласниками будинку та спільно проживали, як чоловік та дружина. Від спільного проживання дітей у них не було. З серпня 2023 року ОСОБА_3 перебував у лавах Збройних Сил України та ІНФОРМАЦІЯ_2 загинув при виконанні завдань по недопущенню просування противника поблизу населеного пункту Старомайорське Донецької області. Вони весь час проживали спільно, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, спільний бюджет тощо, але шлюб офіційно не реєстрували. Вони жили як сім`я, всі знайомі, родичі та сусіди вважали їх сім`єю. На випадок своєї загибелі ОСОБА_3 вказав її цивільною дружиною. Відповідач ОСОБА_2 є матір`ю загиблого ОСОБА_3 . Між нею та матір`ю її загиблого цивільного чоловіка склалися неприязні стосунки. Відповідач не надала їй свідоцтво про смерть ОСОБА_4 та заперечує її майнові права. Оскільки відсутня офіційна реєстрація шлюбу, то вона не може оформити своїх майнових прав у зв`язку з смертю ОСОБА_3 : отримати компенсації у зв`язку з загибеллю військовослужбовця (одноразову грошову допомогу), оформити спадкове майно тощо, а такі права на себе оформляє відповідач, тобто мати ОСОБА_3 .

Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 19 листопада 2024 року у відкритті провадження у справі за позовною заявою відмовлено

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Доводи апеляційної скарги аргументує тим, що вона звернулася до суду із позовною заявою та просила встановити факт проживання її та ОСОБА_3 однією сім`єю, як чоловіка та жінки, без шлюбу з червня 2021 по ІНФОРМАЦІЯ_2 (по день загибелі останнього). У позові вона вказала, що встановлення такого факту необхідно для оформлення її майнових прав у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , а саме: отримання компенсації у разі загибелі, оформлення спадкового майна тощо. Крім того, в ухвалі про відмову у відкритті суд допустив численні помилки у прізвищах, вказавши, що звернулася із позовом ОСОБА_5 , а вона ОСОБА_1 та відмовлено у відкритті провадження ОСОБА_2 , тобто відповідачу, а не їй. Також ніякою нормою Закону не передбачено, що для того, щоб встановлення факту розглядалося в позовному провадженні, потрібна ще якась спільна вимога. У позовній заяві вона чітко вказала, що встановлення факту передбачає в подальшому спір про право. Визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило. Відповідно до частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

У судове засідання учасники справи не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті позовного провадження, суд першої інстанції виходив із того, що вимоги про встановлення фактів підлягають розгляду судом в порядку окремого провадження, а в порядку позовного провадження вони можуть бути розглянуті лише спільно з іншими вимогами, які підлягають розгляду в порядку позовного провадження у цивільному судочинстві.

Колегія суддів не може повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції з наступних мотивів.

Згідно з ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Юридичні факти - це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Згідно з частиною першою ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини шостої ст.294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта ст.315 ЦПК України).

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

За таких обставин, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з подальшим вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із подальшим вирішенням спору про право.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року в справі №632/580/17 зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі №320/948/18 зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року в справі №752/20365/16-ц, від 05 грудня 2019 року в справі №750/9847/18, від 03 лютого 2021 року в справі №644/9753/19.

У постанові від 16 січня 2018 року в справі №640/10329/16-ц зазначено, що «визначальним при розгляді заяви про встановлення певних фактів, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки, має значення наявність чи відсутність спору між спадкоємцями».

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою про встановлення факту проживання із ОСОБА_3 однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу з червня 2021 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 (по день загибелі) в АДРЕСА_1 . У позовній заяві позивач зазнає, що відповідач ОСОБА_2 є матір`ю померлого ОСОБА_3 , має з нею ( ОСОБА_1 ) неприязні стосунки та всіляко заперечує її майнові права після смерті ОСОБА_3 , тобто між сторонами наявний спір про право, який належить розглянути в порядку цивільного судочинства за правилами позовного, а не окремого провадження, як помилково вважав суд першої інстанції.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що встановлення факту необхідно заявниці для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , а ОСОБА_2 є спадкоємцем померлого сина, а тому між сторонами існує спір про право, про що зазначено позивачем у позовній заяві, а тому безпідставно відмовив у відкритті провадження у справі та фактично перешкодив у доступі до суду та розгляді спору за правилами позовного провадження.

Суд першої інстанції правий у тому, що загальним правилом справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу розглядаються судом цивільної юрисдикції в порядку окремого провадження, але якщо вбачається спір про право, то навіть, якщо заявлена лише одна така вимога, вона має бути розглянута не у окремому, а у позовному провадженні. Тобто, незалежно від кількості вимог, оскільки першочергове значення має не кількість вимог, а наявність або відсутність спору про право. У даному випадку має місце спір не лише щодо спадкових прав, а й щодо компенсаційних виплат у разі загибелі військовослужбовця (одноразової грошової допомоги тощо). Якщо ж з встановленням факту, що має юридичне значення, одночасно заявлені інші вимоги, які підлягають розгляду в порядку позовного провадження, то безумовно у такому випадку суд має розглянути усю справу або всі вимоги в порядку позовного, а не окремого провадження, приймаючи до уваги, що позовне провадження є ширшим за окреме.

Оскільки суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі, то ухвала суду першої інстанції, яка суперечить нормам матеріального та процесуального права, підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду, що узгоджується із положеннями ст.379 ЦК України.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,379,381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Овруцького районного суду Житомирської області від 19 листопада 2024 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: