Провадження № 2/369/1289/25
РІШЕННЯ

Іменем України

24.07.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Янченка А.В., за участі секретаря судового засідання Безкоровайної М.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Київ цивільну справу № 369/20559/23 за позовною заявою за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору про поділ спільного майна колишнього подружжя недійсним, застосування наслідки недійсності правочину та поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2023 року представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Назаренко Д.Л., звернулася до суду з вказаним вище позовом.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київська області від 15 грудня 2023 року позовну заяву залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

На виконання вказаної ухвали 04 січня 2024 року представником позивача подано заяву про усунення недоліків позовної заяви. Долучено довідки про оцінку вартості спірних об`єктів нерухомого майна та калькуляцію із сайту AUTO.RIA щодо вартості спірних транспортних засобів. Вказує, що із наведених документів установлено, що ціна позову становить 13 304 620,15 грн.

Одночасно подано заяву про збільшення позовних вимог.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київська області від 31 січня 2024 року позовну заяву повернуто позивачу у зв`язку із неусуненням недоліків позовної заяви, викладених в ухвалі суду від 15 грудня 2023 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київська області від 31 січня 2024 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.05.2024 року провадження в справі було відкрито в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання.

Позивач мотивує позовні вимоги наступним.

07.12.2020 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договір про поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, посвідчений Братушкою А.В., приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, зареєстрований в реєстрі за №2882. Відповідно до п. 1 Договору про поділ майна ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , перебуваючи в шлюбі, зареєстрованому 17.01.2009 Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Донецької області, актовий запис №36 від 17.01.2009, домовилися про поділ майна, набутого ними у спільну сумісну власність подружжя під час перебування в зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до умов п. 4 Договору про поділ майна за домовленістю сторін визначено вартість майна, що підлягає поділу.

Однак, як зазначається в позовній заяві, вказаний Договір про поділ майна не був направлений на рівнозначний поділ майна, більше того Договір укладений під впливом помилки, обману та тяжких обставин, а тому позивач вважає, що Договір про поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, посвідчений 07.12.2020 Братушкою А.В., приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, зареєстрований в реєстрі за №2882, підлягає визнанню недійсним. Позивач зазначила, що допустила помилки щодо оцінки обставин вчинення правочину, помилялася як сторона правочину у частині рівності часток подружжя (чим був допущений суттєвий дисбаланс у вартості майна що після поділу перейшло до ОСОБА_2 ), так і вчинила цей правочин в умовах тяжкої обставини маніпулювання відповідачем щодо відібрання дитини, і ці помилки існували саме на момент вчинення правочину та мали істотне значення для дійсності правочину, а тому є всі підстави для задоволення позовної вимоги щодо визнання Договору про поділ майна недійсним.

Також позивачем заявлено позовну вимогу щодо поділу спільного майна між сторонами виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні.

Оскільки відповідач самостійно розпорядився автомобілем та нерухомим майном квартирами, то вартість відчуженого автомобіля має бути врахована при поділі майна подружжя, а позивач має право на компенсацію частини вартості відчуження такого майна. Також позивач має право на компенсацію частини вартості проданих квартир.

В заяві про збільшення позовних вимог уточнено вартість спірних об`єктів нерухомого та рухомого майна.

Позивач вважає, що за таких обставин є всі правові підстави для визнання недійсним договору про поділ майна колишнього подружжя, застосування наслідків недійсності правочину та поділ майна подружжя.

Від представника ОСОБА_2 , адвоката Лободи І.В. до суду надійшов відзив, в якому вона заперечує проти задоволення позову. У відзиві зазначається, що в оспорюваному договорі сторони домовилися про поділ майна набутого ними у спільну сумісну власність під час перебування в шлюбі. Пунктом 2 договору визначено майно подружжя, а пунктом 3 договору визначено майно, яке перейшло в особисту приватну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Вартість майна визначена за домовленістю сторін (п. 4 договору), сторони погодились з вартістю майна та проводять зазначений поділ спільного майна подружжя без доплат. А тому відповідач вважає, що змістом договору спростовуються підстави заявленого позову в частині того, що договір не був направлений на рівнозначний поділ майна. Позивачем не доведено обману зі сторони відповідача, його умисних дій, її помилки щодо вартості об`єктів та як наслідок невигідне матеріальне становище; доказів з даного приводу не подано.

Відповідач також заперечує обставину укладення договору позивачем під впливом помилки, обману та тяжких обставин, що були зумовлені його неправомірними діями з використанням обману, маніпуляцій, погроз, порушення прав батьків, що змусило піти позивача на умови колишнього чоловіка та надати довіреність для підписання договору. До відзиву представником відповідача додані письмові документи за період з 2020 по 2022 рік щодо неодноразової добровільної згоди позивача на виїзд малолітньої доньки ОСОБА_3 в супроводі її батька, відповідача по справі.

Також у відзиві зазначена позиція відповідача щодо помилки позивача стосовно реальної ринкової вартості нерухомого майна у зв`язку з тим, що оцінка була визначена без участі позивача, майно має значно вищу ринкову вартість та позивач не уповноважувала і не надавала права довіреній особі ОСОБА_4 щодо визначення вартості майна, що поставило її в край невигідне матеріальне становище.

За змістом довіреності від 25.11.2020 року позивач уповноважила ОСОБА_4 представляти інтереси в усіх підприємствах, установах, організаціях, незалежно від їх форм власності, галузевої належності, органах нотаріату, виконавчої влади, органах місцевого управління, у відповідному ЦНАП, в державних реєстраторів, а також перед усіма фізичними та юридичними особам з питань укладення договору про поділ майна, яке знаходиться в спільній сумісній власності подружжя, згідно якого в особисту приватну власність ОСОБА_2 та ОСОБА_1 переходять відповідні об`єкти. В довіреності позивачем перелічені такі об`єкти, які співпадають з об`єктами визначеними в договорі, з питань оплати платежів по вказаному договорі, проведення держреєстрації та отримання відповідних документів. Довіреністю надано право на отримання та підписання будь-яких документів і заяв, що стосуються укладення договору, а також зазначено, що позивач, як учасник угоди розуміє її правові наслідки та умови угоди відповідають її реальним намірам. Отже, як вважає відповідач, помилка позивача не може бути підставою для визнання договору недійсним.

Оскільки немає підстав для визнання недійсним договору то всі інші похідні вимоги не підлягають задоволенню.

Представником позивача, адвокатом Назаренко Д.Л., подано відповідь на відзив з письмовими документами, в якій додатково викладені обставини про факт примушування та обману позивача з боку відповідача щодо укладання спірного договору про поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя від 07.12.2020, а також викладена позиція щодо поданих представником відповідача письмових документів про письмову згоду ОСОБА_1 на виїзд з території України до Турецької Республіки і у зворотньому напрямку доньки ОСОБА_3 у супроводі батька, відповідача по справі.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.10.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

Сторони у судове засідання 27.03.2025 року не з`явилися.

Представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності та позовні вимоги підтримала повністю.

Представник відповідача подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Суд вжив доступні і розумні заходи для повідомлення відповідачів щодо розгляду справи, яка стосується їх безпосередньо.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

17.01.2009 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Донецької області, актовий запис №36 від 17.01.2009.

Знаходячись у зареєстрованому шлюбі, сторонами було набуто в спільну сумісну власність подружжя наступне майно:

-квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 43, 9 кв.м., житловою площею, 18 кв.м., право власності набуте на ім`я ОСОБА_2 (титульний власник), що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Ракул Оксаною Володимирівною 17 вересня 2020 року за реєстровим номером 4092. Право власності на квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Ракул Оксаною Володимирівною 17 вересня 2020 року, номер запису про право власності: 38228745, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових номер витягу: 224448176. Відповідно до відомостей, викладених у зазначеному витязі, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224;

- квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 61 кв.м., житловою площею, 35,4 кв.м., право власності набуте на ім`я ОСОБА_2 (титульний власник), що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Ракул Оксаною Володимирівною 17 вересня 2020 року за реєстровим номером 4095. Право власності на квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Ракул Оксаною Володимирівною 17 вересня 2020 року, номер запису про право власності: 38231257, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованим 17 вересня 2020 року, індексний номер витягу: 224470027. Відповідно до відомостей, викладених у зазначеному витязі, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224;

- квартира АДРЕСА_3 , загальною площею 44 кв.м., житловою площею 18,2 кв.м., право власності набуте на ім`я ОСОБА_2 (титульний власник), що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Ракул Оксаною Володимирівною 17 вересня 2020 року за реєстровим номером 4086. Право власності на квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Ракул Оксаною Володимирівною 17 вересня 2020 року, номер запису про право власності: 38227408, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованим 17 вересня 2020 року, індексний номер витягу: 224436532. Відповідно до відомостей, викладених у зазначеному витязі, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224;

- квартира АДРЕСА_4 , загальною площею 43,9 кв.м., житловою площею 18,1 кв.м., право власності набуте на ім`я ОСОБА_2 (титульний власник), що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Ракул Оксаною Володимирівною 17 вересня 2020 року за реєстровим номером 4089. Право власності на квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Ракул Оксаною Володимирівною 17 вересня 2020 року, номер запису про право власності: 38227947, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованим 17 вересня 2020 року, індексний номер витягу: 224441149. Відповідно до відомостей, викладених у зазначеному витязі, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224;

- квартира АДРЕСА_5 , загальною площею 46,7 кв.м., житловою площею 9 кв.м., право власності набуте на ім`я ОСОБА_2 (титульний власник), що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Ракул Оксаною Володимирівною 17 вересня 2020 року за реєстровим номером 4098. Право власності на квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Ракул Оксаною Володимирівною 17 вересня 2020 року, номер запису про право власності: 38231983, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованим 17 вересня 2020 року, індексний номер витягу: 224476065. Відповідно до відомостей, викладених у зазначеному витязі, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224;

- квартира АДРЕСА_6 , загальною площею 61 кв.м., житловою площею 35,4 кв.м., право власності набуте на ім`я ОСОБА_2 (титульний власник), що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Петровою Світланою Миколаївною 08 листопада 2019 року за реєстровим номером 2197. Право власності на квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Петровою Світланою Миколаївною 08 листопада 2019 року, номер запису про право власності: 34067393, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованим 08 листопада 2019 року, індексний номер витягу: 188091755. Відповідно до відомостей, викладених у зазначеному витязі, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224;

- квартира АДРЕСА_7 , загальною площею 44 кв.м., житловою площею 18,2 кв.м., право власності набуте на ім`я ОСОБА_2 (титульний власник), що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Петровою Світланою Миколаївною 08 листопада 2019 року за реєстровим номером 2200. Право власності на квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Петровою Світланою Миколаївною 08 листопада 2019 року, номер запису про право власності: 34067554, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованим 08 листопада 2019 року, індексний номер витягу: 188093077. Відповідно до відомостей, викладених у зазначеному витязі, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224;

- квартира АДРЕСА_8 , загальною площею 44,2 кв.м., житловою площею 18,2 кв.м., право власності набуте на ім`я ОСОБА_1 (титульний власник), що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Петровою Світланою Миколаївною 08 листопада 2019 року за реєстровим номером 2206. Право власності на квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Петровою Світланою Миколаївною 08 листопада 2019 року, номер запису про право власності: 34067193, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованим 08 листопада 2019 року, індексний номер витягу: 188090065. Відповідно до відомостей, викладених у зазначеному витязі, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224;

- група нежитлових приміщень №7 в будинку АДРЕСА_9 , загальною площею 57,5 кв.м., право власності набуте на ім`я ОСОБА_2 (титульний власник), що підтверджується договором купівлі-продажу групи нежитлових приміщень, посвідченим приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Ракул Оксаною Володимирівною 12 березня 2020 року за реєстровим номером 1295. Право власності на групу нежитлових приміщень зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Ракул Оксаною Володимирівною 12 березня 2020 року, номер запису про право власності: 35909511, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованим 12 березня 2020 року, індексний номер витягу: 203922322. Відповідно до відомостей, викладених у зазначеному витязі, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224;

- квартира АДРЕСА_10 , загальною площею 27,3 кв.м., житловою площею 16,1 кв.м., право власності набуте на ім`я ОСОБА_2 (титульний власник), що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Братушко Анастасією Віталіївною 27 січня 2017 року за реєстровим номером 277. Право власності на квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Братушко Анастасією Віталіївною 27 січня 2017 року, номер запису про право власності: 18749183, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованим 27 січня 2017 року, індексний номер витягу: 79069183. Відповідно до відомостей, викладених у зазначеному витязі, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24;

- квартира АДРЕСА_11 , загальною площею 67,2 кв.м., житловою площею 38,3 кв.м., право власності набуте на ім`я ОСОБА_1 (титульний власник), що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єгоровою Мариною Євгенівною 17 листопада 2014 року за реєстровим номером 2205. Право власності на квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єгоровою Мариною Євгенівною 17 листопада 2014 року, номер запису про право власності: 7720550, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованим 17 листопада 2014 року, індексний номер витягу: 29606639. Відповідно до відомостей, викладених у зазначеному витязі, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24;

- квартира АДРЕСА_12 , загальною площею 27,1 кв.м., житловою площею 16,1 кв.м., право власності набуте на ім`я ОСОБА_1 (титульний власник), що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Братушко Анастасією Віталіївною 28 квітня 2016 року за реєстровим номером 1583. Право власності на квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Братушко Анастасією Віталіївною 28 квітня 2016 року, номер запису про право власності: 14405944, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованою 04 травня 2016 року, номер інформаційної довідки: 58557163. Відповідно до відомостей, викладених у зазначеній інформаційній довідці, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24;

-автомобіль марки (моделі) MERCEDES-BENZ, модель S 500L, 1997 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , тип ТЗ ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В, реєстраційний номер НОМЕР_2 , набутий на на ім`я ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого Центром 3243, дата першої реєстрації 25 вересня 2012 року, дата реєстрації 13 червня 2017 року.

-автомобіль марки (моделі) SUZUKI, модель VITARA, 2019 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , тип ТЗ ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ ЗАГАЛЬНИЙ ХЕТЧБЕК-В, реєстраційний номер НОМЕР_5 , набутий на ім`я ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , виданого ТСЦ 3246 від 28 травня 2019 року.

07 грудня 2020 року між сторонами було укладено Договір про поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Братушко Анастасією Віталіївною 07 грудня 2020 року за реєстровим номером 2882.

Згідно пункту 3 Договору визначено, що в особисту приватну власність ОСОБА_2 переходить:

квартира АДРЕСА_1 ;

квартира АДРЕСА_2 ;

квартира АДРЕСА_3 ;

квартира АДРЕСА_4 ;

квартира АДРЕСА_5 ;

квартира АДРЕСА_6 ;

квартира АДРЕСА_7 ;

квартира АДРЕСА_8 ;

група нежитлових приміщень №7 в будинку АДРЕСА_9 ;

квартира АДРЕСА_10 ,

-автомобіль марки (моделі) MERCEDES-BENZ, модель S 500L, 1997 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , тип ТЗ ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

-автомобіль марки (моделі) SUZUKI, модель VITARA, 2019 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , тип ТЗ ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ ЗАГАЛЬНИЙ ХЕТЧБЕК-В, реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Згідно пункту 3 Договору визначено, що в особисту приватну власність ОСОБА_1 переходить:

квартира АДРЕСА_11 ;

квартира АДРЕСА_12 .

За домовленістю сторін вартість майна, що є предметом Договору, визначена в пункті 4 Договору. В Договорі про поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, зазначено, що сторони погоджуються з вартістю майна, зазначеною в п. 4 Договору та проводять зазначений поділ спільного майна подружжя без доплат.

Відповідно до пункту 12 Договору його укладено відповідно до справжньої волі сторін правочину, без будь-якого застосування фізичного чи психічного тиску; договір укладено на вигідних для сторін умовах і не є результатом впливу тяжких для сторін обставин. Відповідно до пункту 14 Договору сторони підтвердили, що жодна з них не поставлена даним договором у надзвичайно невигідне матеріальне становище. Сторони підтвердили, що договір відповідає їх дійсним намірам, укладається у відповідності зі справжньою волею, без будь-якого застосування фізичного чи психічного тиску та на вигідних умовах і не є результатом впливу тяжких обставин, укладається без застосування обману чи приховування фактів, які мають істотне значення, однаково розуміють значення, умови договору, його природу і правові наслідки.

Як вбачається із змісту Договору від імені та в інтересах ОСОБА_1 при його підписанні діяв ОСОБА_4 на підставі довіреності, посвідченої нотаріусом Жуковського нотаріального округу Московської області Калиниченко Віктором Тарасовичем 25 листопада 2020 року за реєстровим №50/733-н/50-2020-10-531.

Згідно довіреності від 25.11.2020 року позивач уповноважила ОСОБА_4 представляти інтереси в усіх підприємствах, установах, організаціях незалежно від їх підпорядкування, форм власності, галузевої належності, органах нотаріату, органах виконавчої влади, органах місцевого самоуправління, у відповідному ЦНАП, в державних реєстраторів, а також перед усіма фізичними та юридичними особам з питань укладання договору про поділ майна, яке знаходиться в спільній сумісній власності подружжя, відповідно якого в особисту приватну власність ОСОБА_2 переходять наступні об`єкти нерухомості: квартира АДРЕСА_13 , квартира АДРЕСА_14 , квартира АДРЕСА_15 , квартира АДРЕСА_16 , квартира АДРЕСА_17 , квартира АДРЕСА_18 , група нежитлових приміщень№7, квартира АДРЕСА_19 Київської області по вулиці Миру, будинок №7, транспортні засоби марки SUZUKI, модель VITARA, VIN: НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , марки MERCEDES-BENZ, модель S 500L, VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , а в особисту приватну власність ОСОБА_1 переходять квартира АДРЕСА_20 .

Для цього позивач надала право її представнику ОСОБА_4 подавати, отримувати та підписувати від її імені заяви, і інші необхідні документи, в тому числі подавати і отримувати всі необхідні довідки і документи для укладення договору про поділ майна, що знаходиться в спільній сумісній власності подружжя.

Своїм підписом позивач підтвердила, що розуміє роз`яснення нотаріуса щодо правових наслідків угоди та зазначила про те, що умови угоди відповідають її дійсним намірам.

Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16 довіреність не завжди може містити деталізований та виключний перелік дій, на вчинення яких довіритель уповноважує представника.

Судом встановлено, що перелік об`єктів нерухомості, які переходять в особисту приватну власність сторін, визначений ОСОБА_1 в довіреності від 25.11.2020 року, відповідає змісту договору про поділ спільного майна подружжя, що підписаний від імені ОСОБА_1 її представником за довіреністю ОСОБА_4 .

А тому у суду відсутні сумніви щодо помилки позивача при укладенні оспорюваного договору.

Представником позивача до позовної заяви, заяви про збільшення розміру позовних вимог, відповіді на відзив додані письмові документи, але вони не можуть бути доказами того, що спірний Договір був направлений на нерівнозначний поділ майна, а також був укладений під впливом помилки, обману та тяжких обставин позивача

Твердження позивача спростовуються змістом Договору про поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя та змістом довіреності, посвідченої нотаріусом Жуковського нотаріального округу Московської області Калиниченко Віктором Тарасовичем 25 листопада 2020 року за реєстровим №50/733-н/50-2020-10-531. А також змістом заяви ОСОБА_1 від 30 червня 2020 року, посвідченої консульським агентом Консульства України в місті Анталія, в якій позивач надала згоду на виїзд з території України до Турецької Республіки і у зворотньому напрямку в період з 01.07.2020 року до 01.10.2020 року малолітньої доньки ОСОБА_3 у супроводі її батька, відповідач по справі; змістом дозволу від 12.10.2020 року з апостилем від 13.10.2020 року згідно якого позивач надала згоду неповнолітній доньці ОСОБА_5 виїжджати за кордон самостійно чи разом з ОСОБА_6 , приїжджати до Турецької Республіки, повертатися тощо. Період дії дозволу не визначено. В 2022 році знову було надано аналогічну згоду.

Статті 229, 230 ЦК України визначають обставини, які мають бути доведені позивачем для визнання договору недійсним за правилами статтей 203, 215 ЦК України.

Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

За правилами ч.ч. 1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У свою чергу, ст. 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналіз наведених норм процесуального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (Постанова Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі №450/1686/17).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Верховний Суд також неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

У частині третій статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 12 Кодексу.

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 12ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.

У статті 17 Закону України«Про виконання рішень та застосування практики Європейського судуз правл юдини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію прозахист правлюдини іосновоположних свобод від 04 листопада 1950 року та протоколи до неї (далі - Конвенція), а також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

У той же час, у пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду.

У вказаній справі позивачем не було надано достовірні та допустимі докази того, що спірний Договір укладений під впливом помилки щодо оцінки обставин вчинення правочину, в тому числі у частині рівності часток подружжя, та вчинений в умовах тяжкої обставини маніпулювання відповідачем щодо відібрання дитини, і ці помилки існували саме на момент вчинення правочину та мали істотне значення для дійсності правочину.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору про поділ майна колишнього подружжя, застосування наслідків недійсності правочину задоволенню не підлягають. Заявлені позовні вимоги про поділ майна подружжя, грошову компенсацію частини вартості рухомого та нерухомого майна залежить від вирішення позовної вимоги про визнання недійсним договору про поділ майна колишнього подружжя, застосування наслідків недійсності правочину, а отже, також не підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору на підставі ст. 141 ЦПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_8 ) про визнання недійсним договору про поділ майна колишнього подружжя, застосування наслідків недійсності правочину, поділ майна подружжя - залишити без задоволення.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено: 24.07.2025 року.

Суддя А.В. Янченко