Єдиний унікальний номер 722/479/25
Номер провадження 2/722/441/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Суського О.І.

секретаря Сімак О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим представником позивача Радамовським Миколою Миколайовичем до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Вашковейької сільської ради Дністровського району Чернівецької області про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою. Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що позивач з відповідачкою перебував у шлюбі, зареєстрованому Сокирянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області 21.03.2008 року за актовим записом №31. Від спільного шлюбу у них народилися дітей: - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Починаючи з 2020 року з відповідачкою припинили шлюбні стосунки, а 28.10.2021 року за рішенням Сокирянського районного суду шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з позивачем та знаходяться на його утриманні до теперішнього часу. Відповідачка з 2021 року виїхала за кордон, де перебуває і досі.

Відповідач починаючи з 2021 року самостійно виховує та матеріально утримує їхніх спільних дітей, в той час, як відповідачка свідомо ухиляється від матеріального та фінансового забезпечення дітей, а також не виконує своїх материнських обов`язків по їх вихованню як мати, а саме - не цікавиться їх особистим життям, не приймає участі у вихованні, не створює належних умов для фізичного, морального та духовного розвитку дітей, не відвідує школу, де вони навчаються та батьківські збори, не спілкується з ними та не проявляє до них материнської турботи та ласки, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, при чому робить це свідомо, без поважних на те причин. Всі обов`язки, які пов`язані з вихованням та утриманням дітей, виконує позивач, як батько неповнолітніх дітей.

Вище зазначені підстави були підставою для звернення до Служби у справах дітей Вашковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області з відповідною заявою про позбавлення батьківських прав відповідачки. Дана заява була розглянута та прийнято рішення про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей. Також позивач повідомляє, що сумлінно виконує свої батьківські обов`язки, працює та має доходи на утримання дітей.

Враховуючи вищевказане, просить позбавити батьківських прав відповідачку - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно її дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім цього просить понесені витрати залишити за ним.

Представник позивача та позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилися, однак надіслали на адресу суду заяви, в яких просили розглянути справу без їх присутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Крім того, не заперечують щодо винесення по справі заочного рішення.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, однак надіслали на адресу суду заяву, в якій просили розглянути справу без її присутності. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача - Служба у справах дітей Вашковейької сільської ради Дністровського району Чернівецької області у судове засідання також не з`явився, однак направив на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу без його присутності.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З досліджених судом письмових доказів судом встановлено, що згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 виданого 31.10.2016 року Сокирянським РС УДМС Українив Чернівецькій області та кпртки платників податків, прізвище, ім`я та по батькові позивача зазначені як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Як вбачається із копії витягу з реєстру Вашковецької територіальної громади №2025/002064045 від 12.02.2025 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Сторони є батьками двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 06.05.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області за актовим записом №35та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно 20.08.2021 року Сокирянським відділом реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) за актовим записом №11.

Згідно копії витягів з реєстру Вашковецької територіальної громади №2025/002063705 від 12.02.2025 року та №2023/005629696 від 25.07.2023 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно копії рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 28.10.2021 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Рішенням виконавчого комітету Вашковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області №07 від 29.01.2025 року було затверджено висновок Служби у справах дітей Вашковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , 1985 р.н. відносно її неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб №197 від 10.02.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та разом з ним зареєстровані ОСОБА_6 , 2006 р.н. - донька, ОСОБА_4 , 2008 р.н. - син, ОСОБА_5 , 2014 р.н. - донька, ОСОБА_2 , 1985 р.н. - колишня дружина.

З акту обстеження умов проживання від 21.01.2025 року, складеного начальником служби у справах дітей Вашковецької сільської ради, секретарем сільської ради та спеціалістом із соціального обслуговування та захисту населення, вбачається, що на підставі заяви ОСОБА_7 з метою обстеження умов проживання дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах умови проживання задовільні, в будинку чисто, прибрано, наявний запас продуктів харчування та свіжозварена їжа, у дітей є окрема кімната, місце для відпочинку та навчання, проте не вистачає материнської опіки. За результатами бесіди із членами сім`ї, батько виховує двох неповнолітніх дітей, працює по наймах, мати близько трьох років тому залишила дітей на виховання батька та поїхала за кордон. Там влаштувала особисте життя із іншим чоловіком, дітьми не цікавиться, матеріально не підтримує, сім`я перебуває на обліку ССД.

З довідок №05-12/15 та №05-12/16 виданих 14.02.2025 року директором Ващковецького ліцею Дністровського району Чернівецької області, підтверджується той факт, що батько приймає активну участь у житті, вихованні та навчанні своїх дітей, відвідує ліцей, телефонує, надає моральну, матеріальну допомогу, цікавиться навчанням та перебуванням своїхдітей у ліцеї.

Як вбачається з характеристики №01-17/16 виданої 06.02.2025 року директором Ващковецького ліцею Дністровського району Чернівецької області, ОСОБА_1 , є випускником Вашковецького ліцею 1998 року, здобув повну загальну середню освіту, за період навчання зарекомендував себе як працелюбний, старанний учень, навчався на середньому рівні, має добру зорову, слухову та механічну пам`ять, добрий загальний розвиток. До виконання громадських доручень ставився сумлінно, брав активну участь у громадському житті класу та закладу, товариський, спокійний , дбайливий батько. У даному ліцеї навчаються його діти, батько відвідує збори, постійно підтримує зв`язок з класними керівниками своїх дітей, завжди допомаає при потребі, діти завжди забезпечені усім необхідним для навчання.

Згідно характеристики №101 виданої 22.01.2025 року сільським головою Вашковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області, ОСОБА_1 розлучений, самостійн виховує двох дітей, в побуті та громадських місцях веде себе добре, скарг з боку сусідів та односельчан не надходило, за характером спокійний та врівноважений, добросовісний, зауважень з боку виконавчого комітету сільської ради щодо його поведінки немає.

З першого класу і по даний час неповнолітні ОСОБА_5 навчається у 4 класі Вашковецького ліцею та ОСОБА_4 навчається у 11класі Вашковецького ліцею, що підтверджується довідками виданими класними керівниками ліцею за №01-17/27 і №01-17/25 від 06.02.2025 року, діти ввічливі, працелюбні, наполегливі, справедливі вразливі товариські.

Із копії витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» вбачається, що станом на 06.02.2025 року ОСОБА_1 непогашеної чи незнятої судимості немає.

Враховуючи положення ст.ст.10-13 ЦПК України при вирішенні спору в межах заявлених вимог та відповідно до встановлених обставин справи на підставі доказів сторін суд застосовує закони України, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як зазначено у ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-12 від 27.02.1991 року та набрала чинності для України 27.09.1991 року, (надалі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної асамблеї ООН від 20.11.1959р., учасником якої є Україна, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Аналогічні норми закріплені у Сімейному кодексі України, зокрема відповідно до положень ч.ч.1-5 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У ч.1 ст.9 Конвенції вказано, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно ст.14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Під час вчинення дій, пов`язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зокрема, згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Згідно ч.4 ст.164 СК України під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідно до ст.165 СК України мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

При розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав відповідно до ч.ч.4-6 ст.19 СК України обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Як зазначено в Узагальненні Верховного Суду України практики розгляду судами справ, пов`язаних із позбавленням батьківських прав, поновлення батьківських прав, усиновленням, установленням опіки та піклування над дітьми від 11.12.2008 року суду слід витребовувати від органу опіки та піклування письмовий висновок відповідно до ч.5 ст.19 СК, а також суд може допитати представника цього органу в судовому засіданні. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст.12, ч.1 ст.13, ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином суд вважає, що відповідачкою ОСОБА_2 свідомо обрано такі життєві умови, за якими її участь у вихованні дітей є мінімальними та недостатніми, що в свою чергу свідчить про її ухилення від виконання батьківських обов`язків в розумінні статті 164 СК України.

ЄСПЛ неодноразово зауважував, що при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Як виявлено, що як син так і донька, повністю позбавлені материнської турботи та любові, потерпають від недостачі уваги з її сторони та страждають від нерозуміння таких вчинків своєї матері.

Про що свідчить, що ОСОБА_2 самоусунулась від виконання нею материнських обов`язків щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , свідомо нехтує своїми обов`язками, ухиляється від виховання та навчання дітей, не проявляє щодо них достатньої материнської турботи та діє всупереч інтересам неповнолітніх дітей.

Стосунки між дітьми та матір`ю, яка не виконує материнських обов`язків, вказують на відсутність необхідної материнської турботи та уваги, діти стикаються із значною недооцінкою та недостатньою взаємодією з боку матері, що може негативно впливати на їхній емоційний та соціальний розвиток. Мати не виконує ключові материнські функції, такі як надання емоційної підтримки, виховання, турбота та участь у житті дітей. Це викликає в дітей відчуття відсутності безпеки, невпевненості та неповаги.

В свою чергу, батько бере на себе відповідальність за забезпечення базових потреб дітей, таких як харчування, одяг, житло та медична допомога, що є важливим, щоб діти відчували безпеку та комфорт. Батько відіграє ключову роль у вихованні дітей. Він повинен встановлювати межі, вчити навичкам соціальної взаємодії, розвивати цінності та допомагати у формуванні особистого росту. Відсутність матері може створювати психологічні труднощі для дітей, батько повинен бути готовий надавати психологічну підтримку та сприяти процесу адаптації.

Таким чином, враховуючи емоційний стан дітей, їхні особистісні індивідуальні особливості, необхідності зменшення рівня психологічної травматизації, створення сприятливої психологічної атмосфери, несприятливим для психіки дітей їх спілкування з матір`ю.

Враховуючи наведене суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до її неповнолітніх дітей слід задовольнити, адже це якнайкраще відповідатиме інтересам дітей.

Відповідно до ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні будь-якого банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище відповідачки, вік її дітей, які потребують необхідного забезпечення, виходячи з розумності та достатності розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб дітей, а також з реальної можливості відповідачки сплачувати щомісячно аліменти, не порушуючи прав останньої суд вважає, що з ОСОБА_2 слід щомісячно стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття.

Оскільки позивач не просив стягувати з відповідачки на свою користь понесені ним судові витрати по сплаті судового збору, відповідно суд не вирішує питання щодо їх розподілу.

На підставі викладеного, ст.ст. 164, 165, 166, 180 СК України, керуючись ст.ст. 5-13, 76-81, 89, 258-259, 263-265, 273, 280, 282-284, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Вашковейької сільської ради Дністровського району Чернівецької області про позбавлення батьківських прав - задовольнити у повному обсязі.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , щодо її неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на утримання дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 24.02.2025 року і до досягнення дітьми повноліття.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: