Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/435/25
Провадження по справі № 2/514/341/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2025 року с-ще Бессарабське

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кравченко П.А.

при секретарі Мельниченко Н.М.

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Бессарабське цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №7902331 від 18.05.2024 року в розмірі 67250 гривень 00 копійок, судовий збір в розмірі 2422 гривні 40 копійок та витрати на правову допомогу в розмірі 16000 гривень.

Свої вимоги мотивує тим, що 18.05.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі ТОВ «Авентус Україна») та ОСОБА_1 було укладено Договір №7902331.

27 січня 2025 року було укладено договір №27.01./25-Ф відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 7902331. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договором №7902331.

Розмір заборгованості відповідача згідно з розрахунком заборгованості за договором № 7902331 від 18.05.2024 року становить 67250,00 грн, яка складається: заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 15100,00 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги 40400,00 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості)-0,00 грн.; заборгованість за пенею та /або штрафами 11 750,00 грн.; заборгованість за комісіями -0,00 грн.; інфляційні збитки-0.00 грн., нараховані 3% річних -0.00 грн.

Оскільки, станом на день пред`явлення даного позову до суду відповідачем не виконано взятих на себе зобов`язань згідно з договором № 7902331 від 18.05.2024 року, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 кредитну заборгованість в розмірі 67250,00 грн за вищевказаним договором, судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 16000,00 грн.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. В прохальній частині позовної заяви представник позивача просить розгляд справи провести без участі представника позивача. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про що свідчить (довідки про доставку електронного документу).

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 18.05.2024 року, ТОВ "Авентус Україна" та відповідач ОСОБА_1 уклали кредитний договір №7902331 шляхом підписання відповідачем анкети-заяви на кредит своїм електронним підписом (одноразовим ідентифікатором), відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в розмірі 23500,00 грн., на строк 360 днів.

Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування.

На виконання умов вказаного кредитного договору ТОВ "Авентус Україна" було спрямовано на банківський рахунок відповідача ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 23500,00 грн.

Таким чином, ТОВ "Авентус Україна" належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами кредитного договору.

У порушення умов кредитного договору відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконав та допустив прострочення повернення кредиту, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за вищевказаним Договором.

Так, згідно розрахунку заборгованість відповідача ОСОБА_1 по вищевказаному Договору №7902331 становить 67250,00 грн, яка складається: заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 15100,00 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги 40400,00 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості)-0,00 грн.; заборгованість за пенею та /або штрафами 11 750,00 грн.; заборгованість за комісіями -0,00 грн.; інфляційні збитки-0.00 грн., нараховані 3% річних -0.00 грн.

Таким чином, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів.

27.01.2025 року між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір факторингу №27.01./25-Ф, відповідно до якого ТОВ "Авентус Україна" відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» право грошової вимоги за вищевказаним Договором №7902331.

Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, ТОВ «Авентус Україна», відступило ТОВ «Факторинг партнерс» право вимоги за договором надання споживчого кредиту від 18.05.2024 року № 7902331 за яким, у зв`язку із порушенням відповідачем ОСОБА_1 зобов`язань перед ТОВ «Авентус Україна», визначених умовами укладеного між ними договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та у визначений строк, у ОСОБА_1 утворилась заборгованість перед кредитором.

Згідно зі статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Однак боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку щодо погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Відповідачем суду не надано та судом не здобуто доказів сплати кредитних коштів та нарахованих процентів за договором від 18.05.2024 року №7902331, укладеним ОСОБА_1 із ТОВ «Авентус Україна».

Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом частини першої статті 615 ЦК України не припустима одностороння відмова від зобов`язання.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законами України «Про електронну комерцію» та «Про електронний цифровий підпис» (в редакції, чинній на час укладення договору позики).

Відповідно до статей 3, 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» (в редакції, чинній на час укладення договору позики) електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. Електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Також частиною 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до положень статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Встановивши, що кредитний договір від 18.05.2024 року № 7902331 був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Авентус Україна» в електронній формі. ОСОБА_1 не виконував належним чином зобов`язання за кредитним договором, тому у нього виникла заборгованість, яка скаладається заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 15100,00 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги 40400,00 грн.; заборгованості за нарахованими вілсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості)-0,00 грн.; заборгованість за пенею та /або штрафами 11 750,00 грн.; заборгованість за комісіями -0,00 грн.; інфляційні збитки-0.00 грн., нараховані 3% річних -0.00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідач факт отримання коштів за договором надання споживчого кредиту від 18.05.2024 року № 7902331 не спростував, доказів погашення кредитної заборгованості як первісному кредитору, так і фактору суду не надав, як і власного розрахунку заборгованості за вказаним договором. Вимога щодо такої заборгованості перейшла до ТОВ «Факторинг партнерс» згідно з договором відступлення права вимоги від 27 січня 2025 року № 27,01/25-Ф та позивач набув права вимоги до відповідача за спірним договором, заперечень стосовно заміни кредитора у зобов`язанні відповідач не заявляв.

Разом з тим, врахувавши те, що ТОВ «Факторинг партнерс» просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за пенею (штрафом) за невиконання зобов`язання за кредитним договором у розмірі 11750,00 грн, проте на підставі пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України відповідач звільнений від обов`язку сплатити пеню (штраф) на користь кредитодавця на період дії воєнного стану в Україні, з 24 лютого 2022 року, а отже відсутні підстави для задоволення позову в цій частині та стягнення із ОСОБА_1 пені (штрафу) в розмірі 11750,00 грн.

Отже суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг партнерс» суму заборгованості в розмірі 55 500,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позов заявлено з ціною 67250,00 грн, а задоволено на суму 55 500,00 грн, тобто на 82,52% (100*55 500/67250=82,52).

За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 1998. 96 грн судового збору (2422,40*82,52/100), оскільки позов подано за допомогою системи «Електронний суд» (3028*0,8=2422,40).

Щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження понесених витрат, представником позивача було надано: договір про надання правової допомоги № 02/07/2024 від 02 липня 2024 року, укладений між ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС»; прайс-лист АО «Лігал Ассістанс»; заявка на надання юридичної допомоги №899 від 01 лютого 2025 року, витяг з акту № 5 про надання юридичної допомоги від 01.02.2025 року на суму 16000,00 грн.

З гідно витягу акту про надання юридичної допомоги від 28.02.2025 року наведений розрахунок витрат адвоката на надання правничої допомоги, з якого вбачається, що по даній справі були надані наступні послуги: надання усної консультації з вивченням документів ( 2 години вартість одиниці виміру 2000.00 грн, ціна 4000,00 грн), складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (4 години вартість одиниці виміру (грн. ) 3000,00 грн., ціна - 12000,00 грн).

Враховуючи незначну складність справи, розгляд справи без участі сторін, ціну позову (67250,00 грн), суд вважає заявлений розмір витрат на правову допомогу (16000,00 грн), є завищеним та таким, що не відповідає обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тому прийшов до висновку про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Керуючись ст.ст.526, 527, 530, 625, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.12,13,76-81,89, 141, 178, 223,263-265,273,279, 280-282, 354,355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (, 03150, м. Київ, вулиця Гердойця Єжи, будинок №6, офіс №521) суму заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №7902331 від 18.05.2024 року в розмірі 55 500 (п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (, 03150, м. Київ, вулиця Гердойця Єжи, будинок №6, офіс №521) суму судових витрат в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок та витрати на правову допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя П.А. Кравченко