Номер провадження: 22-ц/813/1373/25
Справа № 522/6484/22
Головуючий у першій інстанції Павлик І.А.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

08.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Сєвєрової Є.С., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Чередник К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Хаджи Ірини Дмитрівни про зупинення провадження в межах розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 березня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 березня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя задоволено частково.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , звернувся з апеляційною скаргою безпосередньо до суду апеляційної інстанції в порядку ст. 355 ЦПК України.

08.07.2025 року на адресу суду, через підсистему (модуля) ЄСІТС Електронний суд, від представника ОСОБА_1 - адвоката Хаджи Ірини Дмитрівни надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

Дане клопотання обґрунтоване тим, що у рамках даної судової справи Приморський районний суд м. Одеси збільшивши частку ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв.м., житловою 24,9 кв.м. до 2/3, зменшивши частку ОСОБА_1 до 1/3, припинив право власності ОСОБА_1 на частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв.м., житловою 24,9 кв.м., визнавши право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв.м., житловою 24,9 кв.м. в цілому за ОСОБА_3 , стягнувши з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсацію за припинення його права власності на частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв.м., житловою 24,9 кв.м у розмірі 862050,00 грн, що еквівалентно 23573,50 дол. США. та зарахував зустрічні вимоги про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсацію за припинення його права власності на частку вищевказаних квартир.

У той же час, судом першої інстанції не було враховано, що ОСОБА_1 з метою придбання квартири АДРЕСА_1 та здійснення в ній ремонту взяв у борг 57 000 доларів США (п`ятдесят сім тисяч доларів США) у ОСОБА_4 , та дані грошові кошти на час судового процесу враховано не було, хоч вони є спільним боргом подружжя.

Заявник зазначає, що 19.02.2025 року Кілійським районним судом Одеської області прийнято рішення у справі № 502/2533/24 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, згідно якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 суму боргу за договором позики в розмірі 52 000,00 доларів США та стягнуто сплачений судовий збір в розмірі 15 140,00 грн.

Додатково заявник посилається, що оцінка квартири, яку суду надала ОСОБА_3 проводилась із врахуванням ремонтних робіт, тому об`єктивно включала й кошти, які було взято в борг та на сьогоднішній день не повернуто.

Також, сторона позивача зазначає, що на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 19.02.2025 року у справі №502/2533/24 ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу. Таким чином, вбачається, що по справі № 502/2533/24 будуть встановлені обставини, які мають преюдиційне значення для даної справи та вплинуть на її вирішення по суті.

У зв`язку з чим, заявник просить зупинити провадження у справі № 522/2533/24 набрання законної сили судового рішення по справі № 502/2533/24.

У судовому засіданні, призначеному на 08.07.2025 року на 15:00 год., представник ОСОБА_1 - адвокат Хаджи Ірина Дмитрівна клопотання про зупинення провадження у справі підтримала та просила зупинити провадження у даній справі

Присутня у судовому засіданні представник ОСОБА_3 адвокат Зауліна Ольга Григорівна заперечувала проти задоволення даного клопотання.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Згідно до п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Оцінюючи доводи учасників цивільного процесу при розгляді питання про зупинення провадження з підстав п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України на предмет неможливості розгляду цієї справи, суд повинен встановити: чи існує тісний матеріально-правовий зв`язок між справами; чи результати розгляду іншої справи можуть вплинути на результати справи, де вирішується питання про зупинення провадження (мають преюдиціальне значення для іншої справи); чи повністю виключається за можливими результатами розгляду іншої справи ймовірність виникнення підстав, з якими цивільний процесуальний закон передбачує перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Між двома справами, що розглядається, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, тобто факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Між двома справами повинен існувати близький взаємозв`язок, який зазвичай проявляється у тому, що факти, які будуть встановлені в одній справі (яка розглядається), будуть мати преюдиційне значення у іншій справі (провадження у якій зупинене).

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Зазначений правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 серпня 2023 року у справі № 990/24/23 (провадження № 11-100заі23).

У постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 01 березня 2024 року у справі № 910/17615/20 зазначено, що: по-перше, провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього; по-друге, під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи необхідно розуміти те, що обставини, які розглядаються в такій справі, не можуть бути встановлені судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, черговості розгляду вимог тощо; по-третє, обов`язкова пов`язаність справи, що зупиняється, з іншою, в якій суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на докази у цій справі, зокрема, факти, що мають преюдиційне значення.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

Під неможливістю розгляду справи необхідно розуміти неможливість суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 924/645/18 та від 20.12.2019 у справі № 910/13234/18, від 13.09.2019 у справі № 912/872/18, від 21.02.2019 у справі № 910/974/18.

Апеляційний суд наголошує, що за змістом норми, що викладена в п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, викликається необхідністю встановлення у судовому рішенні по іншій справі фактів, які мають значення для даної справи.

Сторони не позбавлені можливості надати у даній справі докази, що дозволять встановити фактичні обставини у справі.

У справі, що переглядається, предметом спору є поділ майна набутого подружжям під час шлюбу.

Як на підставою для зупинення провадження у справі заявник посилається на факт розгляду судом цивільної справи № 502/2533/24 про стягнення боргу за договором позики.

З Єдиного державного реєстру судових рішень, відомості якого є загальнодоступними, відомо, що лише 07 листопада 2024 року, тобто після ухвалення судом першої інстанції рішення у цій справі від 13 березня 2024 року, місцевий суд відкрив провадження у справі № 502/2533/24 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Згідно з частинами першою - третьою, шостою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Таким чином, при вирішенні клопотання щодо зупинення апеляційного провадження на підставі пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, суд має враховувати приписи статті 367 ЦПК України, якою регламентується межі розгляду справи судом апеляційної інстанції й не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року при розгляді справи № 357/10397/19.

Ураховуючи наведене вище, апеляційний суд не вбачає взаємопов`язаність справ, яка б свідчила про неможливість здійснення апеляційного перегляду цієї справи № 522/2533/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , до ухвалення судом рішення в іншій справі № 502/2533/24, тобто здійснити перевірку законності і обґрунтованості оскаржуваного позивачем рішення суду від 23 січня 2025 року в межах доводів та вимог його апеляційної скарги, за обставинами, що існували на час вирішення судом першої інстанції цієї справи.

Посилання представника позивача, що ОСОБА_1 з метою придбання квартири АДРЕСА_1 та здійснення в ній ремонту взяв у борг 57 000 доларів США (п`ятдесят сім тисяч доларів США) у ОСОБА_4 , та дані грошові кошти на час судового процесу враховано не було, хоч вони є спільним боргом подружжя, у даному випадку не мають правового значення, оскільки зазначені боргові зобов`язання, які є предметом розгляду іншої справи, не змінюють статус спільності набутого під час шлюбу майна за запозичені кошти, які були використані в інтересах сім`ї саме на придбання цього майна, що є предметом розгляду даної справи.

ОСОБА_1 не позбавлений можливості, за наявності правових підстав, і у разу ухвалення остаточного рішення про стягнення з нього заборгованості, ставити питання щодо повернення за рахунок відповідача половини сплачених ним після розірвання шлюбу коштів в рахунок погашення позики, як солідарного боржника.

Крім того, колегія суддів також звертає увагу і на те, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

У постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі №6-1957цс16 зазначено, що «межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі».

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки на виконання положень п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України представником відповідача не доведена об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, та вважає, що зупинення провадження призведе до затягування строків розгляду справи і є процесуально недоцільним, оскільки обставин, які унеможливлюють розгляд даної цивільної справи, не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 251, 260 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Хаджи Ірини Дмитрівни про зупинення провадження у цивільній справі № 522/6484/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді Є.С. Сєвєрова

С.О. Погорєлова