Провадження № 2/522/5853/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання - Навроцької Є.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 16.05.2025 року надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 28.01.2017 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за час перебування у шлюбі у сторін народилась дитина син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сімейне життя у сторін не скалось через несумісність характерів, дитина проживає з матір`ю та перебуває на повному її утриманні. З відповідачем позивачка не досягла згоди щодо розміру аліментів на дитину. Зауважує, що відповідач є працездатною особою, має у власності рухоме майно автомобіль. Враховуючи, що витрати на утримання дитини, які несе позивачка самостійно становлять більше 20 000 грн., то позивачка вважає доцільним стягувати з відповідача на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 грн.

Матеріали позову суддя отримала 20.05.2025 року.

Відповідно до Єдиного державного демографічного реєстру, відповідь № 1394779 від 20.05.2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована з 03.12.2016 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Єдиного державного демографічного реєстру, відповідь № 1394792 від 20.05.2025 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований з 04.04.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 22.05.2025 року по справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 19.06.2025 року.

До суду 13.06.2025 року від представника ОСОБА_2 - адвоката Хіжняк А.В. надійшов відзив, згідно якого просила задовольнити позов частково та стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання спільної дитини у розмірі 1 500 грн., починаючи з дати звернення до суду та до досягнення дитиною повнолітня, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В обґрунтування відзиву зазначено, що у відповідача відсутні можливість сплачувати аліменти в розмірі, запропонованому позивачкою, оскільки його доходу недостатньо для покриття зазначених фінансових зобов`язань. Щомісячних дохід відповідача є обмеженим, заробітна плата становить 20 000 грн. і не дозволяє здійснювати виплати в такому розмірі без значного погіршення матеріального стану відповідача. Крім того 28.06.2024 року відповідач уклав шлюб у якому у нього народилась дитина, які відповідач має утримувати. Відповідач з родиною проживає у орендованій квартирі та користується орендованим транспортним засобом.

У судове засідання 19.06.2025 року сторони не з`явилися, до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладено на 09.07.2025 року.

У судове засідання 09.07.2025 року з`явилася ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та його представник-адвокат Хіжняк А.В. у судове засідання не з`явилися, були повідомили належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

ОСОБА_1 пояснила, що вони з відповідачем вже три роки як розлучені, у нього були проблеми з роботою та вона чекала 3 роки щоб він їх вирішив. Просить суд стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 грн., хоча вона витрачає набагато більше. Відповідач написав, що він не має транспортного засобу та продав його. Зауважила, що борги відповідача не стосуються її та їх спільної дитини. Відповідач навіть фізично не допомагає з дитиною. Сину 7 років, він навчається в ліцеї № 81, перейшов у другий клас, займається малюванням, шахами, джиу-джитсу та ходить у дитячий табір, що потребує додаткових витрат та зусиль. Інколи дитина потребує сеансу з психологом.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 28.01.2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у Малиновському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що складено відповідний актовий запис № 132, та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 12).

Під час шлюбу у сторін народилася дитина син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 27.04.2018 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 1925 (а.с. 13).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24.06.2022 року справі № 522/6821/22 шлюб між сторонами розірвано.

З позову встановлено, що малолітній син проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні.

Позивачка посилається в позові на ті обставини, що самостійно не в змозі в достатньому обсязі забезпечити дитині належній рівень життя, необхідний їй для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, батько також має нести відповідальність, тому звернулася до суду з позовом щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 грн. щомісяця та до досягнення дитиною повноліття.

З матеріалів позову та пояснень сторін судом встановлено, що малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає з матір`ю. Доказів щодо спростування зазначеного, стороною відповідача не надано. Доказів щодо надання коштів з боку відповідача на утримання малолітнього сина також суду не надано.

Позивачка просить стягнути вищезазначену суму аліментів обґрунтовуючи тим, що у відповідач є працездатною особою, має у власності рухоме майно транспортний засіб.

Щодо доходу відповідача у період з 2 кварталу 2025 року по 4 квартал 2025 року, то згідно відповіді з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих само зайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи № 1555944 від 09.07.2025 року вбачається, що ОСОБА_2 отримує доходи заробітну плату, у КНП «Любашівська БЛІЛ» Любашівської селищної ради у розмірі 20 000 грн.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 434770096 від 09.07.2025 року у ОСОБА_2 відсутнє на праві власності нерухоме майно.

Згідно рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19.12.2023 року (справа №522/20295/23) з відповідача стягнуто заборгованість на користь АТ «Сенс-Банк» у розмірі 159 328 грн. (а.с. 37).

Суд встановив, що відповідач з 28.06.2024 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , від якого має дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . (а.с. 36).

Також відповідач мешкає у орендованій квартирі, що підтверджується копію договору оренди житла від 14.04.2024, проте строк його дії до 14.10.2024 року (а.с. 38) та користується орендованим транспортним засобом, що також підтверджується договором користування транспортним засобом з правом викупу.

Суд не вбачає зазначені підстави, а саме оренда квартири, заборгованість за кредитним договором, належними доказами неможливості виконувати свої батьківські обов`язки відносно своєї дитини.

Між тим суд також враховує, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , навчається у ліцеї, відвідує позашкільні заняття, а саме малювання, джиу-джитсу, шахи. Наразі дитина відвідує літній табір, а також перебуває у приватному закладі «Заклад дошкільної освіти «Дивомалюки» з 01.06.2025 року, що підтверджується наданим Договором № 4 про надання послуг з догляду за дитиною.

Кожна дитина має як базові потреби, так і може мати окремі потреби, які можуть бути зумовлені станом її здоров`я, видом навчання, позашкільного дозвілля (яке, до речі, обирають і батьки також) тощо.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 81СК України перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Аналіз положень СК України, зокрема положень статті 81, частини третьої статті 181, частини другої статті 182, статті 183 СК України, свідчить про те, що законодавець ототожнює поняття "заробітку" та "доходу", передбачаючи можливість стягнення на користь дитини мінімального рекомендованого розміру аліментів з обох джерел отримання грошових коштів. Аналогічна ситуація відображена і в положеннях ЦК України, який також ототожнює поняття "заробітку" та "доходу", зокрема у відносинах щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Таким чином, законодавець гарантував можливість захисту прав та фактичного задоволення інтересів найменш захищених категорій осіб.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У ст. 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного й соціального розвитку Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

При цьому, суд виходить із першочергового та ключового питання захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина має тоді, коли утримується обома батьками та отримує надійне стабільне матеріальне утримання як збоку матері, так і збоку батька для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Зміна сімейного стану відповідача, а саме народження іншої дитини, не є безумовною підставою для стягнення аліментів в значно меншому розмірі , наж навіть передбаченого як прожитковий мінімуму для дитини відповідного віку.

Адже відповідач повинен належними та допустимими доказами підтвердити погіршення його майнового стану уразі задоволення позову, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів.

Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку щодо утримання дитини (відповідний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 755/14148/18, від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20).

Таким чином у відповідача наявні постійна робота, безумовних доказів погіршення майнового стану, що унеможливлює сплату ним аліментів у визначеному позивачкою розмірі, позивач до суду не надав.

Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, оцінивши належні докази, керуючись принципом «розмір грошового забезпечення дитини повинен бути достатнім для її розвитку», суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини з урахуванням встановлених судом фактів, підлягають задоволенню частково у розмірі 8 000,00 грн. щомісячно та до досягнення дитиною повноліття.

Також суд враховує положення ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», згідно якої об`єктом індексації є також розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Статтею 5 даного Закону встановляється, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до п. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, оскільки позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, суд вважає за доцільне та справедливе покласти на відповідача оплату судового збору у розмірі 1 211,20 грн. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 180-184, 191 СК України, ст.ст. 11, 43, 49, 76-81, 89, 247, 258, 263-265, 273, 354, 430 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок, з урахуванням індексації щомісячно, починаючи з 16.05.2025 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів в межах платежу за один місяць у розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 15.07.2025 року.

Суддя Домусчі Л.В.