Провадження № 2/127/3673/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2025 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участі секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Вінницька транспортна компанія» за участю третьої особи без самостійних позовних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Лунегов О.О., звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Вінницька транспортна компанія» за участю третьої особи без самостійних позовних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2 05.09.2024 року о 19 год. 46 хв. в м. Вінниці на перехресті вулиць Пирогова - М.Литвиненко-Вольгемут, керуючи тролейбусом «Богдан T70117», бортовий номер НОМЕР_1 , здійснила виїзд на зустрічну смугу для руху, допустила дотичне зіткнення із задньою лівою частиною автомобіля «Hyundai IONIQ», д.н.з. K НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який в момент початку виїзду тролейбуса на зустрічну смугу руху, розпочав рух для уникнення зіткнення. В подальшому водійка тролейбуса допустила зіткнення з автомобілями: «Lexus LX500», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , «Kia Sportage», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_5 , «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_6 та «Opel Calibra», д.н.з. НОМЕР_6 , під керуванням ОСОБА_1 , які стояли в межах належної смуги для повороту ліворуч до вул. Блока в м. Вінниці. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збиткам. Таким чином, ОСОБА_2 порушила п. 2.3 б, п. 10.1, п. 12.1 ПДР України.

Постановою слідчого відділу РЗСТ СУ ГУНП у Вінницькій області Господарця А.П. від 14.11.2024 року кримінальне провадження № 0000654 закрито у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. При цьому, постанову направлено до УПП у Вінницькій області для складання протоколу щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.3 б, п. 10.1, п. 12.1 ПДР України.

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.12.2024 року ОСОБА_2 визнана винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та їй призначено відповідне стягнення в межах даної статті.

Позивач ОСОБА_1 являється власником транспортному засобу «Opel Calibra», д.н.з. НОМЕР_6 , 1993 року випуску, якому була завдана майнова шкода.

Згідно висновку експерта № СЕ 19/102 24/18251 АВ від 28.10.2024 судової транспортно товарознавчої експертизи в КП № 0000654 від 05.09.2024 вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля «Opel Calibra», державний номерний знак НОМЕР_6 , станом на момент ДТП могла становити 65258,97 грн.

Розмір матеріального збитку, завданого власнику внаслідок пошкодження автомобіля «Opel Calibra», державний номерний знак НОМЕР_7 , станом на момент ДТП міг становити 38 055,28 грн.

Крім того, 21.10.2024 ОСОБА_1 оплатив послуги розвантаження завантаження т/з і транспортні послуги по перевезенню авто у розмірі 900 грн.

Згідно, страхового акту позивачу СК « Місто» відшкодувала 2 279 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією від 21.03.2025

Таким чином, водієм тролейбуса «Богдан Т70117», бортовий номер НОМЕР_1 , позивачу ОСОБА_1 як власнику транспортного засобу «Opel Calibra», державний номерний знак НОМЕР_7 , завдано майнову шкоду у розмірі 63 879 грн. 77 коп.

Крім того, позивач просить стягнути судовий збір 1211 грн. 20 коп., витрати на професійну правову допомогу у розмірі 21 000,00 грн., оскільки фактичний розмір винагороди (гонорару) за надані послуги професійної правничої допомоги в рамках підготовки позовної заяви та збору документів становить 21 000,00 грн., на підтвердження чого надав договір про надання правничої (правової) допомоги від 30.01.2025, Акт наданих послуг до Договору про надання правової допомоги від 05.07.2025 року, квитанцію про сплату 21 000,00 грн. та детальний опис робіт до Договору про надання правової допомоги від 30.01.2025.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.06.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.

09.07.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, а саме в якому представник відповідача просить суд в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства Вінницька транспортна компанія щодо стягнення 21000 гривень витрат на правову допомогу відмовити. Відносно інших позовних вимог заперечень не надано.

Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить позовну заяву задовольнити в повному обсязі, судовий розгляд проводити за їх відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводи у його відсутності, та аналогічно до відзиву висловив незгоду щодо заявлених вимог про стягнення 21 000 грн. на правничу допомогу, оскільки вона неспівмірна складності даної справи, щодо іншої частини заявлених вимог заперечень не висловив.

Третя особа ОСОБА_2 належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотань, заяв від неї на адресу суду не надходило.

На підставі п.п. 1-2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності учасників судового розгляду.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Так, судом установлено, що згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 , позивач ОСОБА_1 являється власником транспортному засобу «Opel Calibra», д.н.з. НОМЕР_6 , 1993 року випуску.

ОСОБА_2 05.09.2024 року о 19 год. 46 хв. в м. Вінниці на перехресті вулиць Пирогова - М.Литвиненко-Вольгемут, керуючи тролейбусом «Богдан T70117», бортовий номер НОМЕР_1 , здійснила виїзд на зустрічну смугу для руху, допустила дотичне зіткнення із задньою лівою частиною автомобіля «Hyundai IONIQ», д.н.з. НОМЕР_9 , під керуванням ОСОБА_3 , який в момент початку виїзду тролейбуса на зустрічну смугу руху, розпочав рух для уникнення зіткнення.

В подальшому водійка тролейбуса допустила зіткнення з автомобілями: «Lexus LX500», д.н. з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , «Kia Sportage», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_5 , «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_6 та «Opel Calibra», д.н.з. НОМЕР_6 , під керуванням ОСОБА_1 , які стояли в межах належної смуги для повороту ліворуч до вул. Блока в м. Вінниці. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збиткам. Таким чином, ОСОБА_2 порушила п. 2.3 б, п. 10.1, п. 12.1 ПДР України.

За даним фактом 05.09.2024 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000654 за ч. 1 ст. 286 КК України.

Постановою слідчого відділу РЗСТ СУ ГУНП у Вінницькій області Господарця А.П. від 14.11.2024 року кримінальне провадження № 0000654 закрито у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. При цьому, постанову направлено до УПП у Вінницькій області для складання протоколу щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.3 б, п. 10.1, п. 12.1 ПДР України.

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.12.2024 року ОСОБА_2 визнана винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та їй призначено відповідне стягнення в межах даної статті.

Таким чином, водієм тролейбуса «Богдан Т70117», бортовий номер НОМЕР_1 , позивачу ОСОБА_1 як власнику транспортного засобу «Opel Calibra», державний номерний знак НОМЕР_7 , завдано майнову шкоду.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом вказаної норми, за загальним правилом: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала, шкода підлягає відшкодуванню.

Проте, із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.

Страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування").

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Питання страхування відповідальності власників транспортних засобів регулюється не тільки національним законодавством, а й міжнародними нормами, і Україна, як держава, яка прагне вступу в Європейський Союз, в Угоді про асоціацію України з ЄС зобов`язалась здійснити заходи до підвищення гарантій забезпечення прав потерпілих від ДТП відповідно до Директиви 2009/103/ЄС щодо страхування цивільної відповідальності по відношенню до використання автотранспортних засобів та забезпечення виконання зобов`язань щодо страхування такої відповідальності.

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" .

Згідно зі статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Саме на забезпечення таких зобов`язань було ухвалено Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Вказаним Законом визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП, відшкодування заподіяної шкоди.

Згідно зі статтею 3 даного Закону, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 5 вказаного Закону, об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 даного Закону).

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення закону позивачем дотримано процедуру та черговість по зверненню щодо відшкодування шкоди внаслідок ДТП та фактично згідно страхового акту ПРАТ "СК "МІСТО" отримано частину майнової шкоди і отримано виплату страхового відшкодування в сумі 2 279 грн. 97 коп.

При цьому, згідно ст. 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно із ч. 2. ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частина 5 ст. 1187 ЦК України містить лише два виключення, які звільняють водія від відшкодування шкоди. Так, зокрема, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно висновку експерта № СЕ 19/102 24/18251 АВ від 28.10.2024 судової транспортно товарознавчої експертизи в КП № 0000654 від 05.09.2024 вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля «Opel Calibra», державний номерний знак НОМЕР_6 , станом на момент ДТП могла становити 65258,97 грн.

Розмір матеріального збитку, завданого власнику внаслідок пошкодження автомобіля «Opel Calibra», державний номерний знак НОМЕР_7 , станом на момент ДТП міг становити 38 055,28 грн.

Крім того, 21.10.2024 ОСОБА_1 оплатив послуги розвантаження завантаження т/з і транспортні послуги по перевезенню авто у розмірі 900 грн.

Таким чином, водієм тролейбуса «Богдан Т70117», бортовий номер НОМЕР_1 , позивачу ОСОБА_1 як власнику транспортного засобу «Opel Calibra», державний номерний знак НОМЕР_7 , завдано майнову шкоду у розмірі 63 879 грн. 77 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Таким чином, у ході розгляду справи позивачем шляхом подання відповідних доказів доведено розмір майнового збитку завданого йому внаслідок ДТП від 05.09.2024 року за участю тролейбуса «Богдан Т70117», бортовий номер НОМЕР_1 , що належить КП «ВТК», що складає 63 879 грн. 77 коп., а тому заявлені вимоги підлягають до задоволення.

Що стосується заявлених вимог в частині відшкодування понесених судових витрат, то суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Так, відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, фактичний розмір винагороди (гонорару) за надані послуги професійної правничої допомоги в рамках підготовки позовної заяви та збору документів становить 21000,00 грн. на підтвердження чого надав договір про надання правничої (правової) допомоги від 30.01.2025, Акт наданих послуг до Договору про надання правової допомоги від 05.07.2025 року, квитанцію про сплату 21000,00 грн. та детальний опис робіт до Договору про надання правової допомоги від 30.01.2025.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом із тим, суд звертає увагу, що не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічні позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2019 у справі №810/3806/18, від 01.09.2022 по справі № 640/16093/21.

Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вбачається з матеріалів справи, правнича допомога адвоката полягала у вивченні матеріалів справи та судової практики, складанні позовної заяви та подання до суду. Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що позивач отримав адвокатські послуги, суд вважає за необхідне стягнути на його користь витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з цим, представник відповідача заперечив щодо стягнення визначеної представником позивача суми понесених витрат на правничу допомогу, та з огляду на те, що правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються незначною кількістю нормативно-правових актів, стосовно них існує судова практика, складнощів щодо процесу доказування чи витребування доказів не виникало, суд вважає, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним, а тому, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, слід зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача КП «Вінницька транспортна компанія» на користь позивача ОСОБА_1 витрат на професійну правову допомогу у розмірі 5000 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового в сумі 1 211 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 137, 141, 211, 223, 263, 265, 280, 285, 289 ЦПК України; ст. ст. 22, 993, 979, 988, 1166, 1191 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Вінницька транспортна компанія", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Вінницька транспортна компанія" на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, завдану внаслідок ДТП, в розмірі 63 879 ( шістдесят три тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять) гривні 77 ( сімдесят сім) копійок.

Стягнути з Комунального підприємства "Вінницька транспортна компанія" на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.

Стягнути з Комунального підприємства "Вінницька транспортна компанія" на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати за надану правничу допомогу адвокатом Лунеговим Олександром Олексійовичем у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_10 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Комунальне підприємство "Вінницька транспортна компанія", , місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, буд. 29, м. Вінниця.

Третя особа ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: