ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/1067/22 Номер провадження 22-ц/814/2187/25Головуючий у 1-й інстанції Баранська Ж. О. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

за участю секретаря судового засідання Коротун І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою адвокатки Ульянової Юлії Анатоліївни, представниці Фермерського господарства «Деївське», на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 лютого 2025 року (час ухвалення судового рішення з 15:53:50 до 16:11:21; дата виготовлення повного текста судового рішення 21 лютого 2025 року) у справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Говтва» до Фермерського господарств «Деївське», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди землі і скасування державної реєстрації права оренди та за зустрічним позовом Фермерського господарства «Деївське» до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Говтва» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

у с т а н о в и в :

У вересні 2022 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Говтва» звернулося до суду із вказаним позовом, просило ухвалити рішення, яким:

визнати недійсним договір оренди землі від 02 квітня 2019 року, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Деївське» щодо земельної ділянки площею 3,54 га, кадастровий номер :06:000:0266, яка розташована в адміністративних межах Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області;

скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,54 га з кадастровим номером :06:000:0266, розташованої в адміністративних межах Кам`янопотоківської сільської ради належної ОСОБА_1 , за Фермерським господарством «Деївське» № 31615009 від 15 травня 2019 року.

Заявлені вимоги обґрунтовані такими обставинами.

05 грудня 2006 року між ТОВ «Агрофірма Кам`янка», правонаступником якого є СТОВ «Говтва», та ОСОБА_2 укладено договір оренди землі № 31, який було зареєстровано у Кременчуцькому районному відділі регіональної філії ДП «Центр при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 26 червня 2007 року № 86. За умовами укладеного договору оренди землі ОСОБА_2 надала, а ТОВ «Агорофірма Кам`янка» прийняло у строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером :06:000:0266, площею 3,54 га, яка знаходиться в адміністративних межах Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області.

У подальшому, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26 листопада 2014 року власником спірної земельної ділянки стала ОСОБА_1

02 серпня 2022 року СТОВ «Говтва» стало відомо про те, що 15 травня 2019 року у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право оренди цієї земельної ділянки за ФГ «Деївське» на підставі договору оренди, що укладений вказаним господарством з ОСОБА_1 .

Договір оренди землі № 31 від 05 грудня 2006 року з попередньою власницею земельної ділянки був укладений строком на 20 років, при цьому зареєстрований договір 26 червня 2007 року, тому є чинним до 26 червня 2027 року.

За таких обставин, державний реєстратор здійснив повторну реєстрацію договору оренди однієї і тієї ж земельної ділянки, яка обтяжена договірними зобов`язаннями зі СТОВ «Говтва», що суперечить вимогам статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Таким чином, договір оренди землі від 02 квітня 2019 року між ОСОБА_1 і ФГ «Деївське» укладено в порушення вимог статтей 13, 24, 25, 27 ЗУ «Про оренду землі», що відповідно до вимог статті 203 Цивільного кодексу України є підставою для визнання договору недійсним, та, у свою чергу, згідно статті 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки.

У грудні 2022 року ФГ «Деївське» пред?явило зустрічний позов до СТОВ «Говтва» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :06:000:0266 площею 3,54 га шляхом зобов`язання СТОВ «Говтва» звільнити цю земельну ділянку та заборони СТОВ «Говтва» чинити перешкоди ФГ «Деївське» у володінні та користуванні земельною ділянкою.

Зустрічний позов мотивований тим, що 02 квітня 2019 року між ФГ «Деївське» і ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0266 площею 3,54 га, та передано в користування орендаря згідно акта приймання-передачі від 02 квітня 2019 року. Речові права ФГ «Деївське» було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису 31615009 від 15 травня 2019 року, строк дії договору оренди 10 років. При спробі вступити у володіння земельною ділянкою ФГ «Деївське» виявило, що земельною ділянкою протиправно користується СТОВ «Говтва». Оскільки договір, на якому СТОВ «Говтва» грунтує свої позовні вимоги, викликає сумніви в його дійсності, так як підпис від імені орендодавця на ньому має явні ознаки його підробки, а ОСОБА_2 не отримувала за цим договором орендної плати, та такий договір не зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, то, на думку представника зустрічного позивача, договір № 31 не є укладеним. При цьому, з огляду на правову позицію, що висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 227/3760/19, а саме якщо нерухоме майно використовується іншою особою, яка не має права володіння ним, то ефективним способом захисту права, яке позивач вважає порушеним, є усунення перешкод в користуванні належним йому майном, тобто негаторний позов.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14 лютого 2023 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов ФГ «Деївське» до СТОВ «Говтва» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 лютого 2025 року позовні вимоги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Говтва» до Фермерського господарств «Деївське», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації права оренди задоволені.

Визнаний недійсним договір оренди землі від 02 квітня 2019 року, укладений між ОСОБА_1 і Фермерським господарством «Деївське» щодо земельної ділянки площею 3,54 га, кадастровий номер :06:000:0266, розташованої в адміністративних межах Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Скасовано державну реєстрацію права оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,54 га, кадастровий номер :06:000:0266, розташованої в адміністративних межах Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, належної ОСОБА_1 , за Фермерським господарством «Деївське» № 31615009 від 15 травня 2019 року.

У задоволенні зустрічного позову Фермерського господарства «Деївське» до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Говтва» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відмовлено за недоведеністю.

Адвокатка Ульянова Ю.А., представниця Фермерського господарства «Деївське», в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове судове рішення про задоволення зустрічного позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджується, що суд необгрунтовано відхилив доводи ФГ «Деївське» в частині обрання позивачем за первісним позовом неналежного способу захисту : оскільки речове право СТОВ «Говтва» в реєстрі речових прав станом на тепер відсутнє, а відповідне речове право ФГ «Деївське» зареєстроване, то саме останнє є володільцем майна у відповідності до принципу реєстраційного підтвердження володіння (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181цс18, пункт 89). З наведених підстав СТОВ «Говтва» як неволодіючий власник речового права для відновлення свого права мав заявити вимогу про визнання такого права за собою або про витребування речового права.

Визнання недійсним договору, укладеного між ФГ «Деївське» та власником земельної ділянки, було би ефективним способом захисту лише в тому випадку, якби СТОВ «Говтва» був володіючим власником відповідного права до укладення договору між орендарем та ФГ «Деївське» Але, оскільки СТОВ «Говтва» не було володільцем відповідної земельної ділянки на момент оскаржуваного ним договору, то визнання договору недійсним ніяким чином не поновить права останнього, так як такі права за СТОВ «Говтва» не зареєстровані і на підставі рішення суду про визнання договору оренди недійсним зареєстровані не будуть в силу вимог ст. 26 ч.3 Закону № 1952 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Висновок суду, що договір оренди між СТОВ «Говтва» та орендодавцем був зареєстрований до 2013 року і є чинним суперечить законодавству, що діяло станом на момент укладення зазначеного договору. Ст. 18 Закону «Про оренду землі», що діяла станом на грудень 2006 року, було встановлено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації, рішення про державну реєстрацію договору оренди приймав не орган Держкомзему, а виконавчий комітет селищної ради або голова районної державної адміністрації

На наданому СТОВ «Говтва» примірнику договору орнди відсутня гербова печатка та підпис голови відповідної ради або голови районної державної адміністрації. Напис на примірнику договору про реєстрацію його в органі земельних ресурсів, згідно п.11 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 р. N 2073, є лише свідченням отримання договору відповідним органом земельних ресурсів для перевірки поданих документів на відповідність законодавству та підготовки висновку про реєстрацію або відмову у реєстрації, проте факт самої реєстрації згідно п.12 Порядку має посвідчуватись саме гербовою печаткою та підписом голови ради, а не працівника філії державного підприємства

Отже, СТОВ «Говтва» не надала належних доказів реєстрації договору оренди.

Суд не звернув уваги, що укладений СТОВ «Говтва» договір оренди землі не містить ні кадастрового плану земельної ділянки, ні акту визначення меж її в натурі. А з цих підстав цей договір оренди і не міг бути зареєстрований.

Окрім реєстрації договору оренди СТОВ «Говтва» зобов`язано було зареєструвати і право оренди відповідної земельної ділянки в порядку, встановленому ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», проте доказів вчинення таких дій суду не було надано.

Враховуючи наведені вище обставини суд мав би зробити висновок, що у СТОВ «Говтва» не виникли речові права на спірну земельну ділянку, а договір оренди не набрав чинності, так як не пройшов відповідну державну реєстрацію.

Вирішуючи цей спір, суд повинен був врахувати висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2024 року (справа № 466/3398/21), згідно яких при вирішенні питання про визнання недійсним договору, на підставі якого було набуто речове право, слід застосовувати та враховувати принцип добросовісності набуття такого речового права та вирішувати такий спір в залежності від того, чи добросовісно діяли сторони у відповідних правовідносинах.

Суд також мав врахувати висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2021 року (справа № 922/2416/17), згідно якого за відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень.

Суд залишив поза увагою, що ФГ «Деївське» діяло добросовісно, в той час як СТОВ «Говтва», яке протягом майже 13 років не встановило на підставі технічної документації меж земельної ділянки в натурі, не забезпечило розташування на ній межових знаків та будь-яких знаків того, що воно використовує цю ділянку на правах оренди, навіть не присвоїло земельній ділянці кадастрового номеру, та протягом 12 років не вживало будь-яких заходів до реєстрації свого речового права на відповідну земельну ділянку - діяло відносно своїх інтересів недбало, не розумно та не розсудливо.

У відзиві адвокатка Глебська Ю.В., представниця СТОВ «Говтва», посилаючись на необгрунтованість доводів апеляційної скарги, просить рішення суду залишити без змін.

Наголошується, що матеріали справи містять належні, допустимі і достатні докази про те, що договір оренди спірної земельної ділянки від 05 грудня 2006 року був укладений і зареєстрований у відповідності до законодавства, що діяло на той час, і добросовісно виконувався орендарем.

На час укладення договору у грудня 2006 року закон не вимагав зазначення кадастрового номеру земельної ділянки, окрім того саме земельна ділянка є ідентифікованою у договорі і згідно інформації ГУ Держгеокадастру їй у подальшому був присвоєний кадастровий номер.

Доводи апеляційної скарги про відсутність державної реєстрації права оренди СТОВ «Говтва» згідно договору від 05 грудня 2006 року спростовуються як наявними у справі доказами про реєстрацію договору оренди у 2006 році, так і нормами ЗУ №1878, яким були внесені зміни у тому числі до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема п.2 і п.3 його прикінцевих і перехідних положень.

З огляду на приписи ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інформацію, викладена у листі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 06 квітня 2023 року, який долучений у справу, СТОВ «Говтва» не було зобов`язане реєструвати право оренди спірної земельної ділянки після 01 січня 2013 року.

Доводи апеляційної скарги проте, що договір оренди від 05 грудня 2006 року був зареєстрований некомпетентним органом суперечать Тимчасовому порядку ведення державного реєстру земель, затвердженому наказом Держкомзему України №174 від 02 липня 2003 року, який був чинним до 01 січня 2013 року.

Доводи апеляційної скарги про застосування до спірних правовідносин конструкції добросовісності не є прийнятними, так як правові висновки Верховного Суду, на які зроблене посилання в апеляційній скарзі, були сформульовані у справі по спорам щодо договорів іпотеки. На підтвердження такої позиції у відзиві зроблене посилання на висновки Верховного Суду у конкретних справах.

Інші учасники справи правом подання відзиву не скористалися.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно державного акта на право власності на землю серії ІІ-ПЛ № 021441, виданого 05 серпня 2002 року Кам`янопотоківською радою народних депутатів, ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 3, 54 га у межах згідно з планом (т.1 а.с.18).

05 грудня 2006 року між ОСОБА_2 , як орендодавцем, і ТОВ «Агрофірма Кам`янка», як орендарем, укладено договір оренди землі № 31, за умовами якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для сільськогосподарського використання, загальною площею 3,54 га, яка знаходиться в адміністративних межах Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області (т.1 а.с.15-16).

Згідно пункту 8 договору оренди його укладено на 20 років, після закінчення строку дії договору орендар має переважне право на його поновлення на новий строк.

Договір зареєстрований у Кременчуцькому районному відділі регіональної філії ДП «Центр при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що вчинено запис від 26 червня 2007 року № 86.

05 грудня 2006 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Агрофірма Кам`янка» в особі директора Коваль О.О. складено акт про передачу та прийом земельної ділянки площею 3,90 га в адміністративних межах Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області (т.1 а.с.17).

У Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користуванні землею, договорів оренди землі міститься запис № 85 від 26 червня 2007 року про реєстрацію договору оренди землі між ОСОБА_2 та ТОВ «Агрофірма Кам`янка» (т.1 а.с.229-230).

Як вбачається з листа Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області за № 1721/15-23 від 06 квітня 2023 року, за станом на 01 січня 2013 року згідно Книги записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди (далі Книга записів), земельна ділянка знаходилась у приватній власності та посвідчена державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 021441 від 05 серпня 2002 року на ім`я ОСОБА_2 , площею 3, 54 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області; станом на 01 січня 2013 року згідно Книги записів договір оренди земельної ділянки зареєстрований у Кременчуцькому районному відділі ПРФ ДП «Центр ДЗК» між ТОВ «Агрофірма Кам`янка» та ОСОБА_2 за № 86 від 26 червня 2007 року на території Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області терміном на 20 років. У Державному земельному кадастрі вищевказана земельна ділянка з кадастровим номером :06:000:0266 зареєстрована на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_2 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населених пунктів Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району, і згідно з інформацією, що надійшла в порядку взаємодії реєстру речових прав, з 10 квітня 2014 року перебуває у приватній власності ОСОБА_1 (т.1 а.с.204).

Як вбачається з копії протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Агрофірма Кам`янка» від 12 лютого 2019 року, зокрема по другому питанню порядку денного, вирішено припинити ТОВ «Агрофірма Кам`янка» шляхом приєднання до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Говтва» (т.1 а.с.114-115).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 14.12.2022 року, юридична особа - ТОВ «Агрофірма Кам`янка» припинена, правонаступником є СТОВ «Говтва», (т.1 а.с.107-112).

Згідно витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за станом на 14.12.2022 року, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Говтва» є правонаступником ТОВ «Агрофірма Кам`янка» (т.1 а.с.99-106).

Відповідно до витягу з передавального акта (за станом на 20 квітня 2019 року), ТОВ «Агрофірма Кам`янка» у зв`язку з припиненням шляхом приєднання до Сільськогосподарського товариства «Говтва» передало все майно, усі права та зобов`язання, своєму правонаступнику СТОВ «Говтва», у тому числі, що випливають з договору оренди землі, укладеного з ОСОБА_2 05 грудня 2006 року, що зареєстрований в Кременчуцькому РВ РФ ДП ЦДЗК 26 червня 2007 року, № запису 86 (т.1 а.с. 220-222).

У списках згрупованих поштових переказів 21447 від 28.10.2022 року, 21455 від 28.10.2022 року, 21456 від 28.10.2022 року маються записи про здійснення грошових переказів ОСОБА_1 на суми 10 784, 92 грн, 1 244, 41 грн, 1244, 41 грн, відповідно (т.1 а.с.166, 168, 170).

Згідно копій платіжних доручень № 16374 від 27 жовтня 2022 року, № 16388 від 27 жовтня 2022 року, № 16386 від 27 жовтня 2022 року СТОВ «Говтва» перерахувало через «Укрпошту» для виплати орендної плати кошти пайовикам на загальну суму 75 494, 44 грн, на загальну суму 32354, 74 грн за 2022 рік, на загальну суму 8710, 87 грн. за 2022 рік, відповідно (т.1 а.с. 169, 171, 173).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Кам`янопотоківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.2 а.с.190).

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02 серпня 2022 року, вбачається, що за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 3,54 га, кадастровий номер :06:000:0266, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кам`янопотоківської сільської ради на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26 листопада 2014 року, що видане приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Спірідович А.М. (т.1 а.с. 19-20).

02 квітня 2019 року між ОСОБА_1 (орендодавець) та Фермерським господарством «Деївське» (орендар) укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :06:000:0266, загальною площею 3, 5400 га (т.1 а.с.74-76).

За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 15 травня 2019 року державним реєстратором Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Меренковою Д.О. внесено запис про реєстрацію за ФГ «Деївське» права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0266, на підставі договору оренди земельної ділянки від 02 квітня 2019 року (т.1 а.с. 19-20).

Задовольняючи первісний позов і відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції керувався такими міркуваннями.

Договір оренди землі № 31 укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Агрофірма Кам`янка», правонаступником якого є СТОВ «Говтва», 05 грудня 2006 року та 26 червня 2007 року зареєстрований у Кременчуцькому районному відділі ПРФ ДП «Центр ДЗК» за № 86. Отже, цей договір є чинним з 26 червня 2007 року до 26 червня 2027 року.

Всупереч вимогам земельного законодавства між відповідачами ОСОБА_1 і ФГ «Деївське» 02 квітня 2019 року укладено оспорюваний договір оренди, на підставі якого ФГ «Деївське» набуло право оренди земельної ділянки, що стало перешкодою для СТОВ «Говтва», яке є правонаступником ТОВ «Агрофірма Кам`янка», у реалізації його права оренди щодо тієї самої земельної ділянки, яке виникло у 2007 році.

Дії ОСОБА_1 як власника земельної ділянки з повторної передачі у 2019 році земельної ділянки в оренду іншій особі за наявності чинного раніше укладеного у 2006 році договору оренди землі, не відповідають принципу добросовісності, передбаченому пунктом 6 статті 3 ЦК України.

Суд відхилив доводи представника відповідача (позивача) ФГ «Деївське» щодо обрання первісним позивачем СТОВ «Говтва» неналежного способу захисту, оскільки ефективність заявленого у цій справі способу захисту, а саме, визнання правочину недійсним перевірено в аналогічних справах судом касаційної інстанції.

Суд визнав необгрунтованими твердження представника відповідача ФГ «Деївське» про відсутність доказів на підтвердження виконання зобов`язання щодо виплати орендної плати ТОВ «Агрофірма Кам`янка» та його правонаступником СТОВ «Говтва», оскільки такі твердження спростовані списками згрупованих поштових переказів орендодавцям за договорами оренди землі, при цьому відмова від отримання таких грошових переказів від СТОВ «Говтви» є виключно волевиявленням орендодавця, і не спростовує самого факту виконання зобов`язання орендаря щодо нарахування та виплати орендної плати.

Доводи представника відповідача (позивача) ФГ «Деївське» щодо відсутності у договорі № 31 від 05 грудня 2006 року відомостей про кадастровий номер земельної ділянки, яка була предметом договору суд відхилив з тих підстав, що на момент укладення вказаного договору такий кадастровий номер земельній ділянці не присвоювався, однак вона є цілком ідентифікованою у договорі, що також підтверджується і відповіддю Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області, де вказано про подальше присвоєння цій земельній ділянці кадастрового номеру у встановленому законом порядку.

Факт неналежності ОСОБА_2 підпису на договорі оренди землі № 31 від 05 грудня 2006 року є недоведеним належними засобами доказування та є лише припущеннями представника ФГ «Деївське».

Щодо посилань представника Крот Н.М. на пропуск первісним позивачем строку позовної давності на звернення до суду, то суд їх відхилив їх з тих підстав, що СТОВ «Говтва» стало відомо про порушення їх прав лише 02 серпня 2022 року після отримання інформації з державних реєстрів щодо укладення оспорюваного договору оренди, інших доказів про час, коли первісний позивач повинен був довідатись про порушення своїх прав матеріали справи не містять.

Апеляційний суд, перевіряючи доводи апеляційної скарги, керується такими міркуваннями.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Сталою судовою практикою утверджена правова позиція про те, що одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну і ту саму земельну ділянку суперечить вимогам закону, який спрямований на забезпечення визнання та захист державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації, та призводить до порушення прав первісного орендаря землі орендаря, яий уклав і зареєстрував свій договір оренди відповідно до закону, який діяв на час його укладення (див. постаови Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року (справа № 587/2331/16-ц), від 09 жовтня 2019 року (справа № 387/1095/17), від 20 листопада 2019 року (справа № 669/930/16-ц), від 15 січня 2020 року (справа № 587/2326/16-ц), від 22 листопада 2022 року (справа № 394/1030/19), від 05 січня 2023 року (справа № 342/1026/21), від 20 лютого 2023 року (справа № 342/1025/21), від 30 грудня 2024 року (справа № 507/1726/22)).

Стосовно доводів апеляційної скарги про неналежний спосіб захисту, обраний позивачем за первісним позовом, слід врахувати висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 22 лютого 2024 року (справа № 469/606/22), згідно яких: «Оскільки одна і та ж земельна ділянка не може бути одночасно об`єктом оренди двох договорів, укладених із різними орендарями, наявні підстави для визнання оспорюваного договору оренди землі, укладеного 03 лютого 2022 року між ОСОБА_1 і ФГ «Корал», недійсним, оскільки він укладений у період дії попереднього договору».

Окрім того, у постанові у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2023 року у справі № 357/8277/19 викладено висновок, зокрема про те, що «за відсутності реєстрації права оренди первинного орендаря у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно позовні вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію права оренди землі за договором оренди, укладеним у період дії первинного договору, підлягають задоволенню, якщо на час ухвалення рішення суду первинний орендар матиме чинне право оренди та зможе його зареєструвати.»

Наявними у справі належними і допустимим доказами підтверджено, що договір оренди від 05 грудня 2006 року, укладений між ОСОБА_2 , спадкоємицею якої є ОСОБА_1 , і ТОВ «Агрофірма Кам`янка», справонастуником якого є СТОВ «Говтва», зареєстрований у Кременчуцькому районному відділі регіональної філії ДП «Центр при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що вчинено запис від 26 червня 2007 року № 86.

Згідно ст.18 ЗУ «Про оренду землі» у редакції за станом на 05 грудня 2006 року договір оренди землі набирає чинності після його державної

реєстрації.

Відповідно до Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Державного Комітету України по Земельних Ресурсах №174 від 02 липня 2003 року (втратив чинність 07.07.2012), Державний реєстр земель - це складова частина державного земельного кадастру, який складається з книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок та Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку і формується за допомогою АС ДЗК.

Реєстратори державного реєстру земель структурні підрозділи Центру ДЗК, які мають доступ та вносять відомості до бази даних АС ДЗК, ведуть Поземельну книгу, здійснюють видачу та реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди (суборенди) землі, а також ведуть книгу реєстрації.

Отже, договір оренди землі від 05 грудня 2006 року був зареєстрований уповноваженим органом у встановленому на той час законом порядку.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними, якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або ж на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Наведений закон не покладає на орендарів, які зареєстрували договори оренди землі до 01 січня 2013 року, обов`язку зареєструвати право оренди віповідно до вимог цього Закону.

Стосовно доводів апеляційної скарги про необхідність застосуванняя до спірних правовідносин висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2021 року (справа № 922/2416/17), згідно якого «за відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень», то апеляційний погоджується із доводами відзиву у цій частині з урахуванням висновків, що викладені у постанові Верховного Суду від 20 квітня 2023 року у справі №131/1490/20.

Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції виконав вимоги ст.89, ст.264, ст.265 ЦПК України, дав належну оцінку встановленим фактам, які підтверджені відповідними доказами, зробив правильні по суті висновки по заявленим вимогам і у рішенні навів мотивовані оцінки аргументів сторін, а також мотиви прийняття і відхилення наданих у справу доказів.

В апеляційній скарзі відсутні посилання на обставини і відповідні докази, які б ставили під сумнів обгрунтованість висновків суду першої інстанції по суті спору.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвокатки Ульянової Юлії Анатоліївни, представниці Фермерського господарства «Деївське», залишити без задоволення.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 14 липня 2025 року.

Головуючий суддя О.А.Лобов

А.І.Дорош

В.М.Триголов