Дата документу 08.07.2025 Справа № 337/6750/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/6750/24
Провадження №22-ц/807/1168/25
Головуючий в 1-й інстанції Сидорова М.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.
суддів:Кочеткової І.В., Полякова О.З.,
секретарБєлова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Губорєва Крила Сергійовича на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2025 року, ухвалене у м. Запоріжжі у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року до суду через систему «Електронний суд» надійшов позов ТОВ «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №066661-ЗП1-002 від 16.01.2020 в загальній сумі 116008,95 грн. Позов обґрунтований тим, що 16.01.2020 між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту №066661-ЗП1-002, відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальникові кредит у розмірі 50 000,00 грн, строком на 16 тижнів - до 07 травня 2020 року, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1,168229100% в день (фіксована ставка). Кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором. Позичальник зобов`язаний був повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом згідно Графіка платежів зазначеного в п.6 Договору. Відповідно до п.4 договору, протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту. 16.01.2020 позивач (через партнера ТОВ «ФК «Елаєнс» (ТМ FONDY) з яким укладено договір № 41084239_14/12/17 від 14.12.2017 про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку), та який має ліцензію НБУ на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків №21 від 20.11.2014) надав відповідачу кредит у розмірі 50 000,00 грн. шляхом перерахування зазначеної суми (двома платежами в розмірі 25 000,00 грн. та 25 000,00 грн.) по банківських реквізитах відповідача, зазначених у Кредитному договорі та вказаних відповідачем в Анкеті-заяві позичальника від 16.01.2020, чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі. Натомість відповідач належним чином не виконала взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та сплаті процентів за користування ним у визначений договором строк, за весь строк користування кредитом не здійснила жодного платежу в рахунок погашення заборгованості, внаслідок станом на дату подання позовної заяви, заборгованість відповідача за договором про надання кредиту № 066661-ЗП1-002 від 16.01.2020 складає 116 008,95 грн, з яких: - заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом 50 000,00 грн; - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом 66 008,95 грн.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2025 року, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» - задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за договором про надання кредиту №066661-ЗП1-002 від 16.01.2020 у загальному розмірі 116008 (сто шістнадцять тисяч вісім) гривень 95 копійок, яка складається з заборгованості за отриманим та неповернутим кредитом - 50000,00 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом 66008,95 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 в особі представника адвоката Губорєва Крила Сергійовича подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні вимог позову у повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що позивачем у справі не було доведено належними і допустимими доказами факт перерахування позивачем на рахунок відповідача кредитних коштів.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок винесено обґрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.01.2020 відповідач ОСОБА_1 з метою отримання кредиту заповнила та подала до ТОВ «Бізнес Позика» анкету-заяву позичальника із зазначенням ПІБ, даних паспорта, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначила реквізити рахунку у ПАТ «Універсал Банк» та банківської картки для отримання кредиту, а саме: № НОМЕР_1 , та своїм підписом підтвердила достовірність наданої в анкеті інформації (арк.22).

Також судом встановлено, що 16.01.2020 між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір №066661-ЗП1-002 про надання кредиту, який був підписаний сторонами (арк.18-19).

Відповідно до п.1 вказаного договору, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 50 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 2 вказаного договору, кредит надається строком на 16 тижнів, де першим днем є дата списання коштів з рахунку кредитодавця.

Плата за користування кредитом за цим договором є фіксованою та становить 1,16829100 процентів за кожен день користування кредитом. Протягом строку кредитування, визначеного у цьому договорі, плата за користування кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту. Реальна річна процентна ставка становить 426,42621500 процентів (п.4 договору).

Пунктами 5 та 6 договору встановлено, що погашення заборгованості по кредиту здійснюється шляхом сплати обов`язкових щотижневих платежів кожного четверга згідно графіку встановленого у п.6 договору. Мінімальна обов`язкова сума щотижневого платежу визначена у графіку погашення (п.6 Договору), але не повинна бути меншою 5 775,00 грн.

У п.9 договору позичальник підтверджує, що ознайомлений та повністю розуміє всі умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись цього договору.

У розділі «Місцезнаходження, реквізити та підписи сторін», серед іншого, зазначені ПІБ позичальника, дані його паспорта, РНОКПП, реквізити банківського рахунку та банківської картки: № НОМЕР_1 .

Додатком №1 до вказаного договору є паспорт кредиту, який теж підписаний сторонами та містить інформацію, обов`язкову для ознайомлення позичальником (арк.20-21).

З договору №41084239_14/12/17 про надання послуг переказу грошових коштів (переказ на карту) від 14.12.2017 вбачається, що ТОВ «ФК «Елаєнс» зобов`язалось надавати посередницькі послуги ТОВ «Бізнес Позика» з кредитування клієнтів за допомогою платіжної системи «Fondy» (арк.35-39).

Згідно з квитанціями платіжної системи ТОВ «ФК «Елаєнс» (ТМ FONDY) від 16.01.2020 за № 190409123 на суму 25 000,00 грн, від 16.01.2020 за № 190409253 на суму 25 000,00 грн, ТОВ «БІЗПОЗИКА» було здійснено перерахування коштів на карту № НОМЕР_2 у загальному розмірі 50 000,00 грн, із зазначенням призначення: перерахування коштів згідно до кредитного договору №066661-ЗП1-002 від 16.01.2020 (арк.29-30).

13.11.2024 ТОВ «ФК «Елаєнс» надано дві довідки про успішно проведені в системі платежі, а саме про те, що 16.01.2020 здійснено два перерахування коштів згідно кредитного договору №066661-ЗП1-002 від 16.01.2020 у розмірі по 25 000,00 грн в загальній сумі 50 000,00 грн. на номер картки: 4441-1144-4023-1718 (арк.31-34).

Згідно з інформацією, наданою 10.01.2025 АТ «Універсал Банк» на ухвалу суду від 23.12.2024 про витребування доказів, на ім`я ОСОБА_1 . Банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_1 на яку 16.01.2020 були зараховані 2 платежі від «CASH2CARD P2PCREDIT» у сумі 25 000 грн за один платіж та 25 000,00 грн другий платіж. Додатково повідомлено, що кошти зараховувались не по реквізитам, а через платіжну систему, тому у Банку відсутня інформація щодо призначення та рахунків відправників. Одночасно надано рух коштів (виписку) по банківський картці № НОМЕР_1 за період з 16.01.2020 по 22.01.2020 (арк73-75).

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитом, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №066661-ЗП1-002 від 16.01.2020 станом на 19.12.2024 становить 116008,95 грн., що складається з суми по тілу кредиту - 50000 грн, заборгованості по процентах 66008,95 грн (арк.42-43).

Задовольняючи вимоги позову, суд першої інстанції виходив з того, що позов ТОВ «Бізнес Позика» є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню. Кредитний договір укладений сторонами з дотриманням встановленої для нього письмової форми, є чинним та обов`язковим для виконання. Жодних обставин, які б вказували на його нікчемність, судом не встановлено. Товариство виконало свої зобов`язання за кредитним договором, шляхом перерахування на картковий рахунок відповідачки кредитних коштів у розмірі 50000,00 грн. Відповідач, в свою чергу, скористалась вказаними коштами, однак свого зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості в загальному розмірі 116008,95 грн., стягнення якої позивач вимагає в судовому порядку.

З вказаними висновками суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду погоджується, виходячи з наступного.

Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору (п.3 ч.1 ст. 3 ЦК України).

У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними (стаття 77 ЦПК), допустимими (стаття 78 ЦПК), достовірними (стаття 79 ЦПК), а у своїй сукупності - достатніми (стаття 80 ЦПК ).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до матеріалів справи та наданих позивачем доказів встановлено, що 16.01.2020 відповідач ОСОБА_1 з метою отримання кредиту заповнила та подала до ТОВ «Бізнес Позика» анкету-заяву позичальника із зазначенням ПІБ, даних паспорта, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначила реквізити рахунку у ПАТ «Універсал Банк» та банківської картки для отримання кредиту, а саме: № НОМЕР_1 , та своїм підписом підтвердила достовірність наданої в анкеті інформації. Крім того, 16.01.2020 між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір №066661-ЗП1-002 про надання кредиту, який був підписаний сторонами.

Відповідно до вказаного договору, ТОВ «Бізнес Позика» надав позичальнику грошові кошти у розмірі 50 000,00 грн., строком на 16 тижнів, зі сплатою за користування кредитом 1,16829100 процентів за кожен день користування кредитом.

З договору №41084239_14/12/17 про надання послуг переказу грошових коштів (переказ на карту) від 14.12.2017 вбачається, що ТОВ «ФК «Елаєнс» зобов`язалось надавати посередницькі послуги ТОВ «Бізнес Позика» з кредитування клієнтів за допомогою платіжної системи «Fondy». Згідно з квитанціями платіжної системи ТОВ «ФК «Елаєнс» (ТМ FONDY) від 16.01.2020 за № 190409123 на суму 25 000,00 грн, від 16.01.2020 за № 190409253 на суму 25 000,00 грн, ТОВ «БІЗПОЗИКА» було здійснено перерахування коштів на карту № НОМЕР_2 у загальному розмірі 50 000,00 грн, із зазначенням призначення: перерахування коштів згідно до кредитного договору №066661-ЗП1-002 від 16.01.2020.

13.11.2024 ТОВ «ФК «Елаєнс» надано дві довідки про успішно проведені в системі платежі, а саме про те, що 16.01.2020 здійснено два перерахування коштів згідно кредитного договору №066661-ЗП1-002 від 16.01.2020 у розмірі по 25 000,00 грн в загальній сумі 50 000,00 грн. на номер картки: НОМЕР_1 .

Згідно з інформацією, наданою 10.01.2025 АТ «Універсал Банк» на ухвалу суду від 23.12.2024 про витребування доказів, на ім`я ОСОБА_1 . Банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_1 на яку 16.01.2020 були зараховані 2 платежі від «CASH2CARD P2PCREDIT» у сумі 25 000 грн за один платіж та 25 000,00 грн другий платіж. Додатково повідомлено, що кошти зараховувались не по реквізитам, а через платіжну систему, тому у Банку відсутня інформація щодо призначення та рахунків відправників. Одночасно надано рух коштів (виписку) по банківський картці № НОМЕР_1 за період з 16.01.2020 по 22.01.2020.

Платіжні документи про видачу кредиту, а саме зазначені квитанції та довідки є первинними документами - оскільки в повній мірі відповідають вимогам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та ідентичним за змістом пунктам 2.1., 2.2. та 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88. Вказані документи відповідно підтверджують факт перерахування кредитних коштів відповідачу і спростовують доводи апеляційної скарги в цій частині.

Відповідач, скористалась кредитними коштами, однак свого зобов`язання щодо своєчасного повернення таких коштів та сплати процентів належним чином не виконала, що призвело до виникнення заборгованості в загальному розмірі 116008,95 грн., яку суд першої інстанції обґрунтовано стягнув за оскаржуваним рішенням.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, дійшов правильного висновку про те, що вимоги заяви підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Губорєва Крила Сергійовича залишити без задоволення.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2025 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 10 липня 2025 року.

Головуючий, суддя-доповідач С. В. Кухар

судді: І. В. Кочеткова

О. З. Поляков