П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2025 року м. Київ

Справа № 215/5100/23

Провадження: № 22-ц/824/10600/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О.

суддів Верланова С. М., Нежури В. А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 21 березня 2025 року, постановлену під головуванням судді Пукала А. В.,

у справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії,

у с т а н о в и в:

У серпні 2023 року КП теплових мереж «Криворіжтепломережа» звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь КП теплових мереж «Криворіжтепломережа» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 05.11.2021 року по 23.03.2023 року у розмірі 459 396,21 грн, за абонентське обслуговування з 05.11.2021 року по 30.04.2023 року - 645,42 грн, суму збитків від інфляції - 76 847,96 грн (з лютого 2022 року по червень 2023 року), 3 % річних - 13 878,43 грн (з 01.02.2022 року по 10.08.2023 року) та витрати по сплаті судового збору в сумі 8 261,52 грн.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі, оскільки дана позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Не погодившись із таким судовим рішення, КП теплових мереж «Криворіжтепломережа» подало апеляційну скаргу.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 травня 2024 року апеляційну скаргу КП теплових мереж «Криворіжтепломережа» задоволено. Ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2024 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 липня 2024 року справу передано до Оболонського районного суду міста Києва (04212, м. Київ, вул. Левка Лук`яненка, 2-Є).

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 06 лютого 2025 року суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі у справі у якості співвідповідача ОСОБА_2 .

Ухвалою Облонського районного суду міста Києва від 21 березня 2025 року справу за позовом КП теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії передано на розгляд Тернівського районного суду міста Кривого Рогу (вул. Пляжна, 23, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл., 50083).

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого судового рішення, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до Оболонського районного суду міста Києва.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції в порушення вимог ч. 2 ст. 31 ЦПК України вирішив питання щодо передачі справи на розгляд іншого суду в процесі розгляду справи. При цьому, КП теплових мереж «Криворіжтепломережа» не оскаржувало ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 липня 2024 року, якою справу передано до Оболонського районного суду міста Києва, у всіх поданих процесуальних документах до дати першого засідання не заперечувало те, що справа розглядається Оболонським районним судом міста Києва.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 12 травня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про передачу цивільної справи № 215/5100/23 на розгляд до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу, суд першої інстанції виходив із того, що позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна (вул. Тимірязєва, 1, прим. 81, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.), за правилами виключної підсудності, що відповідає правовій позиції Верховного Суду у постанові від 10.04.2019 року у справі № 638/1988/17.

Перевіривши такі висновки суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

В силу ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Порядок передачі справи з одного суду до іншого визначений ст.ст. 31, 32 ЦПК України.

Суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду (п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 31 ЦПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Статтею 32 ЦПК України визначено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Аналіз зазначених норм процесуального права свідчить, що повернення справи, яка передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 ЦПК України, не передбачено процесуальним законом, оскільки така справа повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.02.2021 року у справі № 164/2138/19 та від 23.02.2022 року у справі № 281/128/21.

Суддя Оболонського районного суду міста Києва, повертаючи справу до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, фактично поставив під сумнів правомірність ухвали Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 липня 2024 року про передачу справи за підсудністю, яка вже набула законної сили. Такі дії створюють спір про підсудність, що прямо заборонено положеннями ст. 32 ЦПК України, і є процесуально неприпустимими.

Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, на викладене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про те, що справа не підсудна Оболонському районному суду міста Києва.

Згідно з вимогами ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Отже, ухвала Оболонського районного суду міста Києва від 21 березня 2025 року постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, а відтак апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 21 березня 2025 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Т. О. Невідома

Судді С. М. Верланов

В. А. Нежура