Справа № 756/3182/20
Провадження №2/367/371/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

12 травня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області в складі

судді Карабаза Н.Ф.,

за участю секретаря Андрійченко В.В.,

заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», ТОВ «Кредитні ініціативи», треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мироник Оксана Вікторівна, приватний нотаріус Київського нотаріального округу Кирик Ольга Анатоліївна, приватний нотаріус Київського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна про захист прав споживача, визнання договорів недійсними, скасування рішення про державну реєстрацію,

в с т а н о в и в:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», ТОВ «Кредитні ініціативи», треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мироник О.В., приватний нотаріус Київського нотаріального округу Кирик О.А., приватний нотаріус Київського нотаріального округу Данич О.Ф. про захист прав споживача, визнання договорів недійсними, скасування рішення про державну реєстрацію. В обґрунтування позову посилалась на те, що 13.07.2007р. між нею та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком в особі філії "Київське міське відділення Промінвестбанку" було укладено договір про іпотечний кредит № 167н/768 від 13.07.2007р., предметом якого є надання позичальнику кредиту в сумі 20 000 доларів США на придбання квартири на умовах, передбачених цим договором. В забезпечення вимог позикодавця за кредитним договором був також укладений Іпотечний договір від 13.07.2007р., за яким предметом іпотеки є належне їй нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1 . 17.12.2012р. між ПАТ "Промінвестбанк" та ТОВ "Кредитні ініціативи" було укладено договір відступлення прав вимоги, за яким передано ТОВ "Кредитні ініціативи" право вимоги від ПАТ "Промінвестбанк" до неї за кредитним договором. Договір відступлення прав вимоги, оригінал якого є у Відповідачів як у його сторін, є таким, що не відповідає вимогам закону у розумінні ст. 215 ЦК України, порушує охоронювані законом її права як споживача в аспекті Закону України "Про захист прав споживачів", у майновій сфері, є формою протиправного посягання на її право мирно володіти своїм майном в аспекті ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 17 Загальної декларації прав людини (Резолюція Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948р.) з огляду на таке. Договором відступлення прав вимоги передбачена плата за здійснення відступлення права вимоги, тобто ціна договору, а також встановлені порядок та строки оплати цієї ціни. Первинний кредитор ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» фактично відступає право вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» в цілях здобуття грошових коштів у вигляді плати за відступлення (варіант фінансування), а ТОВ «Кредитні ініціативи» як новий кредитор сплачує відповідну грошову компенсацію. В даному випадку розмір грошової вимоги значно перевищує ціну відступлення вимоги; вартість майна позивача, переданого в іпотеку, є значно більшою, ніж розмір його заборгованості по кредиту, що є ознакою факторингової операції, оскільки вказана різниця є дисконтом, тобто платою (фінансовою вигодою), яку отримує фактор за договором факторингу. Плата за договором факторингу може бути у формі різниці між реальною ціною вимоги і ціною, передбаченою в договорі, право вимоги за яким передається. Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом України, у постановах від 06.07.2015 року у справі № 6-301цс15 та від 13.04.2016 року у справі № 3-238гс16. Згідно умов Договору про відступлення права вимоги (п.2.2.) ТОВ «Кредитні ініціативи», поряд з набуттям прав іпотекодержателя па предмет іпотеки за Іпотечним договором на підставі договору про передачу прав вимоги за договором забезпечення, набув також виключне право на стягнення всіх грошових коштів, які можна одержати з позивача у зв`язку з отриманим правом вимоги (основний борг за кредитом, заборгованість по відсотках по кредиту, штрафні санкції) що є також ознакою договору факторингу. В постановах Верховного Суду України від 13.04.2016 року у справі № 3-226гс16 та від 25.05.2016 року у справі № 3-254гс16 викладено правову позицію, згідно з якою якщо договір між сторонами передбачає передачу права грошової вимоги проти виплати коштів або обов`язку їх виплатити, то фактично має місце фінансування однієї сторони іншою. Такі відносини мають ознаки факторингу, а отже, новий кредитор повинен мати статус банку. ТОВ «Кредитні ініціативи» не є фінансовою установою, які в розумінні ст.ст. 1, 4, 5 Закону № 2664 мають право надавати фінансові послуги, зокрема факторингові операції, на території України, а тому надавати таки послуги права не має. Відтак, ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» не мав права укладати спірний договір відступлення права вимоги, який за своєю суттю є договором факторингу, суперечить вимогам ст. 1079 ЦК України, а тому такий договір є недійсним на підставі ст.ст. 203 та 215 цього Кодексу. За розрахунками ТОВ «Кредитні ініціативи» нею сплачено в рахунок погашення кредиту 6 516,15 доларів США. Оплата здійснена за період з 11.02.2013р. по 30.10.2014р., тобто після укладення спірного дговору відступлення прав вимоги та в період його дії, копії розрахунків від 04.09.2017р., від 09.10.2017р., від 14.11.2017р. Разом з тим ТОВ "Кредитні ініціативи" не є банківською установою, будь-які ліцензії НБУ на здійснення валютних операцій не отримував, що підтверджується листом НБУ від 28.09.2017р. № 27-0006/66790. Укладання спірного договору про відступлення права вимоги призвело до передачі ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» ТОВ «Кредитні ініціативи» персональних даних щодо неї за відсутністю письмової власноручної згоди останньої саме на таку передачу саме ТОВ «Кредитні ініціативи» саме у зв`язку із відступленням права вимоги, що є порушенням вимог Закону України "Про захист персональних даних". Тобто, в будь-якому разі заміна кредитора в даному спірному зобов`язанні потребувала її згоди відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦПК України, якої насправді немає. Оскільки зазначені вимоги закону очевидно не дотримані з вини відповідачів, спірний договір підлягає визнанню недійсним також і з цієї підстави. П.п. 5.2.1. п.5.2. Іпотечного договору від 13.07.2007р. передбачена передача Позивачем як іпотекодавцем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання Позивачем зобов`язання за договором про іпотечний кредит за наявністю Договору про задоволення вимог іпотекодержателя, яким є саме банк але не ТОВ «Кредитні ініціативи». Такого договору, посвідченого нотаріально, ані між нею та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», ані між нею та ТОВ «Кредитні ініціативи» не укладалося, доказів протилежного не існує. Крім того, а ні Закон України «Про іпотеку», а ні ЦК України, ані інші акти чинного законодавства не передбачають передачі предмета іпотеки у власність третьої особи у кредитно-іпотечному зобов`язанні. У світі цього спірний договір про відступлення права вимоги теж слід вважати незаконним. Отже в даному випадку правочини щодо забезпечення основного зобов`язання, яке визнається недійсним, є також недійсними. Таким чином, як наслідок, для реального захисту та відновлення порушених прав усі попередні записи про державну реєстрацію іпотеки за ТОВ "Кредитні ініціативи" як іпотекодержателя нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек підлягають скасуванню за судовим рішенням, оскільки оскаржувані договори не створили жодних юридичних наслідків. Враховуючи викладене просить суд визнати договір відступлення прав вимоги, укладений 17.12.2012р. між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк", та ТОВ "Кредитні ініціативи" недійсним в частині передачі заборгованості по договору про іпотечний кредит № 167н/768 від 13.07.2007р., укладений між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) в особі філії "Київське міське відділення Промінвестбанку", , правонаступником якого є ПАТ "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк", та ОСОБА_1 ; визнати недійсним договір про передачу прав за іпотечним договором реєстраційний № 2187 від 28.11.2012р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник Оксаною Вікторівною; визнати недійсним договір про передачу прав за договорами забезпечення, реєстраційний № 1423 від 17.12.2012р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирик Ольгою Анатоліївною; скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний № 8826421 від 09.12.2013р., 15:20:39 з відкриттям спеціального розділу, номер запису про іпотеку: 3749472; скасувати обтяження (реєстрація відступлення прав іпотеки) реєстраційний номер 3749472, зареєстроване 09.12.2013р., 15:18:30 державним реєстратором приватним нотаріусом Данич Оксана Федорівна, Київський міський нотаріальний округ, індексний номер рішення: 8826421, накладене на об`єкт нерухомого майна: квартира за адресою АДРЕСА_2 . Судові витрати покласти на відповідачів.

Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без участі позивача, просив задовольнити позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в судове засідання не забезпечив явку свого представника. Заяву про слухання справи за його відсутності не надав, причини неявки суду не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Заяв клопотань про відкладення розгляду справи не надано.

Відповідач ТОВ «Кредитні ініціативи» в судове засідання не забезпечив явку свого представника. Заяву про слухання справи за його відсутності не надав, причини неявки суду не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надано.

Треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мироник Оксана Вікторівна, приватний нотаріус Київського нотаріального округу Кирик Ольга Анатоліївна, приватний нотаріус Київського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна в судове засідання не з`явилися, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином. Приватний нотаріус Київського нотаріального округу Кирик О.А., через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Заяв, клопотань від третіх осіб про відкладення розгляду справи не надано.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 202945829 від 04.03.2020 квартира АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 109 на праві приватної власності належить ТОВ «Кедитні ініціативи, , договору іпотеки від 13.07.2007, засвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Стрельцовою І.М., за № 2117; договором про передачу прав за іпотечним договором від 28.11.2012 засвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник О.В., за № 2187. Крім того, інформація містить дані щодо попередніх власників майна, а саме: з 27.03.2007р. вказана квартира на праві приватної власності належала ОСОБА_1 (підстава: свідоцтво про право власності від 12.03.2007 № 36, видане Коцюбинською селищною радою). Також є відомості з державного реєстру іпотек, згідно яких спірна квартира має тип обтяження:іпотека, від 13.07.2007 року, іпотекодержателем є ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», підстава обтяження: договір іпотеки від 13.07.2007 року, іпотекодавець: ОСОБА_1 , розмір основного зобов`язання: 20000,00 доларів США, строк виконання: 09.07.2027р.

Згідно іпотечного договору від 13 липня 2007 року, укладеного між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) , в особі філії "Київське міське відділення Промінвестбанку" (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (далі - іпотекодавець) вбачається, що цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, що випливають з договору про іпотечний кредит - № 167н/768 від 13 липня 2007 р., укладеного між іпотекодержателем та іпотекодавцем, за умовами якого останні зобов`язані в порядку, передбаченому договором про іпотечний кредит, повернути іпотекодержателю в кінцевий термін до 09 липня 2027 р. кредит у розмірі 20 000,00 (двадцять тисяч) доларів США 00 центів, проценти за користування ним у розмірі 12 (дванадцять) % річних (комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 1010,00грн., а також відшкодувати іпотекодержателю всі збитки, понесені ним внаслідок невиконання іпотекодавцем (чи позичальником) умов договору про іпотечний кредит у розмірі та у випадках, передбачених договором про іпотечний кредит.

П.1.2. договору предметом іпотеки є трикімнатна квартира, загальною площею 105,7кв.м., житловою площею 50,6кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Реєстраційний номер в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 18317445.

Згідно п. 1.5. договору на строк дії цього договору Предмет іпотеки залишається у володінні та користуванні іпотекодавця.

Згідно п. 1.6. договору внаслідок укладення цього договору накладається заборона на відчуження Предмету іпотеки.

Згідно п. 1.7. договору обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації іпотеко держателем у встановленому законом порядку.

17.12.2012 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено Договір відступлення прав вимоги та Договір про передачу прав за договорами забезпечення, відповідно до яких ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги до кредитних договорів, укладених між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами, зокрема права вимоги за договором про іпотечний кредит № 167н/768 від 13 липня 2007 та іпотечним договором від 13 липня 2007, укладених між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичною особою ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Кредитні ініціативи».

Позивачем не надано суду належних доказів, щодо виконання договору про іпотечний кредит № 167н/768 від 13 липня 2007 року, а саме: повернення суми кредиту та нарахованих відсотків. Про існуючу заборгованість по вказаному договору вказує і подані самою позивачкою розрахунки заборгованості.

Статтею 6 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який передбачає право суб`єкта цивільного права на укладення й інших договорів, прямо не передбачених актами цивільного законодавства, але відповідають загальним засадам цивільного законодавства. Сторони договору мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо зміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частина перша статті 516 ЦК України передбачає, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 517 ЦК України передбачено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Як встановлено судом, кредитним договором не передбачено будь-яких обмежень про відступлення прав вимоги та заміни кредитора, а отже згода боржника на заміну кредитора законом не вимагається, тому доводи позивача в цій частині є безпідставними.

Визнання правочину недійсним у судовому порядку можливо з підстав недодержання стороною (сторонами) в момент його вчинення вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою, шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 ЦК України).

Позивачем не надано суду доказів того, що договір про передачу прав за договором забезпечення укладений з метою порушення інтересів держави і суспільства, або що у сторін договорів був намір порушити публічний порядок, а також доказів незаконного заволодіння предметами іпотеки.

Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідачі домовились щодо усіх істотних умов та уклали договір про передачу прав за договорами забезпечення від 17.12.2012 в письмовій формі.

Суд вважає, що вказаний договір відповідає вимогам законодавства, був спрямований на реальне настання наслідків обумовлених ним, на виконання умов цього договору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21) зроблено порівняльний аналіз договорів відступлення права вимоги та факторингу і зроблено правовий висновок такого змісту.

Договір відступлення права вимоги має такі ознаки: 1) предметом є відступлення права вимоги щодо виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) таке зобов`язання може бути як грошовим, так і не грошовим (передання товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним або безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, за яким виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Отже, за договором відступлення права вимоги первісний кредитор у конкретному договірному зобов`язанні замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Договір факторингу має наступні ознаки: 1) предметом є надання фінансової послуги за плату; 2) мета полягає у наданні фактором й отриманні клієнтом фінансової послуги; 3) зобов`язання, в якому клієнт відступає право вимоги, може бути тільки грошовим; 4) такий договір має передбачати не тільки повернення фінансування фактору, а й оплату клієнтом наданої фактором фінансової послуги; 5) укладається тільки у письмовій формі та має містити визначені Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» умови.

З наведеного слідує, що договір відступлення права вимоги та договір факторингу можуть мати схожі умови, проте їх правова природа, предмет та мета укладення суттєво відрізняються.

Якщо предметом і метою договору є відступлення права вимоги, а інші суттєві умови договору властиві як договорам відступлення права вимоги, так і договорам факторингу, то за відсутності доказів, що підтверджують надання новим кредитором фінансової послуги (надання грошових коштів за плату) попередньому кредитору, у суду немає підстав вважати такий договір відступлення права вимоги договором факторингу.

Якщо право вимоги відступається за плату (так званий продаж боргів), то сторони у відповідному договорі мають визначити ціну продажу цього майнового права. Можлива різниця між вартістю права вимоги та ціною його продажу може бути зумовлена ліквідністю цього майнового права та сама по собі (за відсутності інших ознак) не означає наявність фінансової послуги, яку новий кредитор надає попередньому.

Оспорюваний договір відступлення прав вимоги за його ознаками є договором, за яким кредитор ПАТ «АКПІБ» у зобов`язаннях за іпотечним договором та договором поруки замінений на ТОВ «Кредитні ініціативи як нового кредитора. За умовами оспорюваного договору до ТОВ «Кредитні ініціативи перейшло право вимагати виконання зобов`язань за іпотечним договором від 13.07.2007р. та договором поруки № 168п/768 від 13 липня 2007 року.

Вказана позиція відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постановах, 22 червня 2022 року у справі 489/6398/20, від 08 червня 2021 року у справі № 346/1305/19, від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що оспорювані договори не можуть бути визнані недійсними, оскільки в момент їх вчинення сторонами були дотримані всі вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину відповідно до статей 203, 215 ЦК України. Оскільки, вимоги про визнання рішення про реєстрацію прав іпотекодержателя та скасування державної реєстрації прав іпотекодержателя позивач обґрунтовує недійсністю договору про передачу прав за договором забезпечення, то вони є похідними від цієї вимоги, та у зв`язку з тим, що в задоволенні такої судом відмовлено, відсутні і підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню у зв`язку з його недоведеністю.

Оскільки позивач при подачі заяви до суду була звільнена від сплати судового збору, спір вирішений не на її користь, то у відповідності до положень ст.141 ЦПК України судові витрати з розгляду даної справи слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. 3, 4, 12, 13, 18, 81-83, 89, 141, 247, 263-265, 268, 280-282, 352 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», ТОВ «Кредитні ініціативи», треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мироник Оксана Вікторівна, приватний нотаріус Київського нотаріального округу Кирик Ольга Анатоліївна, приватний нотаріус Київського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна про захист прав споживача, визнання договорів недійсними, скасування рішення про державну реєстрацію відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Ірпінським міським судом Київської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Позивач має право оскаржити рішення до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Н.Ф. Карабаза