Справа № 189/2080/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16.07.2025 року с-ще Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Лукінової К.С.,

за участі секретаря Копиці С.І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в селищі Покровське цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Державний реєстратор прав на нерухоме майно виконавчого комітету Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скляр Юлія Сергіївна про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, заінтересована особа: Державний реєстратор прав на нерухоме майно виконавчого комітету Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скляр Юлія Сергіївна про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, посилаючись на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 31 січня 2003 року державним нотаріусом Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Кохан О.Г. за реєстраційним номером 274, успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_2 житловий будинок загальною жилою площею 36 кв.м., з господарчими будівлями: №3 колодязь, № 4-6 паркан, Б-1 літня кухня, В-1 сарай, Г-1 сарай, Д-1 погріб, К-1 гараж Ж-1 вбиральня, 3-1 літній душ що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Вказане свідоцтво було видано на ім?я ОСОБА_3 . Оскільки в заявника був паспорт громадянина СРСР та в подальшому паспорт громадянина України (в вигляді книжечки), то правовстановлюючі документи на будинок (свідоцтва про право на спадщину за заповітом) було видано на прізвище ОСОБА_4 яке було зазначене в паспорті громадянина України, хоча по свідоцтву про народження заявника власне прізвище зазначене як ОСОБА_5 , через букву І. 08.01.2019 року заявник отримав паспорт громадянина України у вигляді пластикової карти, та в цьому паспорті його прізвище зазначили ОСОБА_5 , через букву І згідно свідоцтва про народження, та в результаті цього виникли розбіжності в його власному прізвищі яке зазначено в правовстановлюючих документах на будинок та паспорті громадянина України. ОСОБА_1 дійсно належить вище наведений житловий будинок. Розбіжності його власним прізвищем яке зазначено в паспорті громадянина України та правовстановлюючими документами на належний йому житловий будинок, виникли внаслідок допущення помилки невідомою особою. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів необхідно заявнику для реєстрації права власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх

обтяжень, а саме житловий будинок загальною жилою площею 36 кв.м., з господарчими будівлями: №3 колодязь, № 4-6 паркан, Б-1 літня кухня, В-1 сарай, Г-1 сарай, Д-1 погріб, К-1 гараж Ж-1 вбиральня, 3-1 літній душ що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Притула С.В. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заяву підтримав, просив задовольнити.

Заінтересована особа: Державний реєстратор прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скляр Юлія Сергіївна в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК Українипередбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК Українидоказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно копії паспорта громадянина України № НОМЕР_1 , орган, що видав 1255 від 08.01.2019 року, прізвище ім`я по батькові вказано як « ОСОБА_1 » (а.с. 4).

Згідно копії свідоцтва про народження від 13.12.2018 року, серії НОМЕР_2 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, прізвище ім`я по батькові заявника вказано як « ОСОБА_1 » (а.с. 6).

Водночас, у свідоцтві про право на спадщину за заповітом №274 від 31 січня 2003 року виданого державним нотаріусом Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Кохан О.Г., на підставі заповіту посвідченого Катеринівською сільською радою 06.06.1990 року за реєстраційним номером №274, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна громадянки ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянин ОСОБА_6 , що мешкає в с. Катеринівка Покровського району Дніпропетровської області (а.с. 9).

Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Так, у відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу Українисуди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по - батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, в порядку встановленому ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом.

Оцінивши досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що свідоцтво про право право на спадщину за заповітом, виданого 31 січня 2003 року державним нотаріусом Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Кохан О.Г., на підставі заповіту, посвідченого Катеринівською сільською радою 06.06.1990 року за реєстраційним номером №274, на земельний житловий будинок загальною жилою площею 36 кв.м., з господарчими будівлями: №3 колодязь, № 4-6 паркан, Б-1 літня кухня, В-1 сарай, Г-1 сарай, Д-1 погріб, К-1 гараж Ж-1 вбиральня, 3-1 літній душ що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Розбіжності виникли внаслідок довільного перекладу прізвища заявника та технічної помилки.

Наявна помилка у написанні прізвища, у вказаному правовстановлюючому документі, перешкоджає заявнику вільно розпоряжатись його майном.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Керуючись ст. ст. 12, 13, 77, 81 ,259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Державний реєстратор прав на нерухоме майно виконавчого комітету Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скляр Юлія Сергіївна про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задовольнити.

Встановити факт, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 31 січня 2003 року, видане державним нотаріусом Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Кохан О.Г., на підставі заповіту, посвідченого Катеринівською сільською радою 06.06.1990 року за реєстраційним номером №274, на земельний житловий будинок загальною жилою площею 36 кв.м., з господарчими будівлями: №3 колодязь, № 4-6 паркан, Б-1 літня кухня, В-1 сарай, Г-1 сарай, Д-1 погріб, К-1 гараж Ж-1 вбиральня, 3-1 літній душ що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: К.С. Лукінова

16.07.2025