справа №732/615/25
провадження № 2-о/732/62/25
Ухвала

про закриття провадження у справі

15.07.2025 року м.Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого - судді Карпинської Н.М., секретар - Воропаєва К.В., за участі ОСОБА_1 , у відкритому судовому засіданні у порядку окремого провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 (заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області) про встановлення факту належності архівних довідок та книжки НОМЕР_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою та просив встановити факт належності йому трудової книжки серії НОМЕР_1 (дата заповнення 25.12.1986) та архівних довідок, виданих комунальною установою "Трудовий архів" № 172-К від 06.09.2024, № 173-К від 06.09.2024, № 175-К від 13.09.2024, № 07-02/26-К від 17.02.2025, № 7-02/27-К від 17.02.2025.

У судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився. Подали письмові заперечення на заяву (а.с.39-40), вказуючи, що врахування відомостей, зазначених у згадуваних заявником документах вирішується Пенсійним фондом у встановленому порядку, а за наявності спору такі правовідносини підлягають розгляду у суді у порядку позовного провадження.

Враховуючи заперечення викладені у поясненнях за підписом заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області Наталії Білозуб, суд принагідно зазначає наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить його права та обов`язки цивільного характеру.

У частині першій статті 293 ЦПК України регламентовано, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (стаття 315 ЦПК України).

Згідно пункту 6 частини першої та частини другої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В поданій суду заяві про встановлення факту належності правовстановлюючих документів заявник зазначає, що встановлення такого факту має значення для подальшого оформлення ним пенсії за віком.

Судом встановлено, що підставою для підтвердження належності йому трудової книжки заявник називає те, що на титульній сторінці у ній зазначений тільки рік його народження, а число та місяць народження відсутні, а у архівних довідках Комунальної установи «ТРУДОВИЙ АРХІВ» ГОРОДНЯНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ у відомостях по особових рахунках по нарахуванню заробітної пдати відображені відомості про заробітну плату « ОСОБА_2 » (запис російською).

Заперечення Головного управління Пенсійного фонду України щодо права заявника на призначення пенсії із врахуванням даних, які встановлюються у виключному порядку, передбаченому Порядком підтвердження наявного трудового стажу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у даному випадку не можуть бути підставою для відмови у задоволенні заяви.

Разом з тим, суд враховує, що Верховний суд відступив від своїх попередніх висновків у аналогічних справах і сформував нову правову позицію, яку у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду виклав у постанові від 23 травня 2025 року у справі № 539/4118/19, провадження № 61-10777сво20. Правовий висновок Верховного суду згідно частини 4 статті 263 є обов`язковим для суду першої інстанції.

Так, порядок розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в порядку окремого провадження визначений главами 1 і 6 розділу IV ЦПК України.

Окреме провадження є видом непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (частина перша статті 315 ЦПК України).

Визначений у частині першій статті 315 ЦПК України перелік фактів, які можуть встановлюватися судом, не є вичерпним, оскільки згідно з частиною другою зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

При цьому суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Правова природа відносин, що виникли між учасниками справи така.

У квітні 2025 року заявнику без розгляду повернуто документи відділом обслуговування громадян № 3 (сервісний центр) як такі, що не дають право на призначення пенсії (а.с.29-30)

Законодавством, чинним на момент звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про встановлення факту належності архівних довідок та трудової книжки, було передбачено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Якщо ж органом Пенсійного фонду не приймаються такі докази, то такий орган видає рішення про відмову у призначенні пенсії, а не листом повертає документи заявнику. І таке рішення заявник може оскаржити у встановленому Законом порядку.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини першої цієї статті).

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Натомість відділ обслуговування громадян № 3 (сервісний центр) не діяв згідно Порядку затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, та безпідставно роз`яснив заявнику підстави звернення із заявою до суду в окремому провадженні.

Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито, - закриває провадження у ній.

Визначаючи, чи пов`язується з встановлення зазначеного факту виникнення у заявника певних цивільних прав та обов`язків, Суд застосовує положення статті 1 ЦК України. За змістом частини першої статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

Відповідно у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

Довідка трудового архіву не є правовстановлюючим документом, а тому цей факт не може бути встановлений на підставі пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України. Трудова книжка має повну відповідність імені, по батькові і прізвища заявника.

У порядку окремого провадження підлягає встановленню факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або в паспорті, а не у будь-яких документах.

Щодо розмежування умов залишення без розгляду заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, а також закриття провадження у справі в порядку окремого провадження, то суд зазначає.

Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в аналізі застосування частини шостої статті 294 ЦПК України виходила з того, що залишити без розгляду заяву, подану в порядку окремого провадження, у зв`язку із встановленням існування спору про право можливо виключно у тому разі, якщо виявлений спір можливо вирішити саме в порядку цивільного судочинства.

Якщо ж такий спір вирішити в порядку цивільного судочинства неможливо, суд повинен закрити провадження у справі (або відмовити у відкритті провадження на стадії прийняття поданої заяви) із зазначенням правильного для вирішення такого правового питання виду судочинства.

Із взаємовідносин сторін чітко вбачається, що орган Пенсійного фонду не визнає право позивача на призначення пенсії, а тому дії Пенсійного фонду мають бути відображені у відповідному рішенні, яке ОСОБА_1 може оскаржити у порядку адміністративного судочинства. Також ОСОБА_1 у порядку адміністративного судочинства може оскаржити бездіяльність органу Пенсійного фонду.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 255, частиною першою статті 256 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за заявою ОСОБА_1 (заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області) про встановлення факту належності архівних довідок та книжки НОМЕР_1 .

Роз`яснити ОСОБА_1 , що з метою захисту права на пенсію, він має право звернутися до суду адміністративної юрисдикції із адміністративним позовом про оскарження дії чи бездіяльності органу Пенсійного фонду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Датою складення повного тексту ухвали є 15 липня 2025 року.

Суддя Карпинська Н,М.