Справа № 143/418/23
Провадження № 22-ц/801/973/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко А. В.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 рокуСправа № 143/418/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Берегового О. Ю. (судді доповідача),

суддів: Панасюка О. С., Шемети Т. М.,

за участю секретаря судового засідання: Куленко О. В.

учасники справи:

позивач: керівник Немирівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області

відповідач: ОСОБА_1 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрземрессурс», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув цивільну справу за позовом керівника Немирівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області до ОСОБА_1 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрземрессурс», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про витребування земельних ділянок, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 25 лютого 2025 року, ухвалене місцевим судом за головування судді Бойка А. В., повний текст рішення складено 07 березня 2025 року,

встановив:

У квітні 2023 року керівник Немирівської окружної прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області до ОСОБА_1 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрземрессурс», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про витребування земельних ділянок.

Свої вимоги мотивує тим, що Немирівською окружною прокуратурою за результатами вивчення стану законності при розпорядженні земельними ділянками державної власності на території Погребищенської територіальної громади Вінницького району Вінницької області виявлено порушення вимог ЗК України при наданні Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області у приватну власність громадянам України земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. Слідчими територіальних підрозділів ДБР здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001594 за фактом незаконного вибуття земельних ділянок із державної у приватну власність на території Вінницької області за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-1157/15-16-сг від 19 лютого 2016 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано із земель державної власності у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :05:0000:0323 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницької області. На підставі даного наказу 19 березня 2016 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І. А. зареєстровано право власності за ОСОБА_2 на цю земельну ділянку.

Окрім того, наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-9391/15-20-СГ від 24 квітня 2020 року «Про надання у власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано із земель державної власності у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 1,9820 га з кадастровим номером :03:000:0190 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Погребищенської міської ради (колишньої Очеретнянської сільської ради Погребищенського району) Вінницької області. На підставі даного наказу 16 червня 2020 року державним реєстратором Славнянської сільської ради Липовецького району Чернюк Л. М. зареєстровано право власності на земельну ділянку за ОСОБА_2 .

Також, наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-21895/15-19-СГ від 18 листопада 2019 року «Про надання у власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано із земель державної власності у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :12:001:0091 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Немерченської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. 28 листопада 2019 року на підставі даного наказу державним реєстратором Вербовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області зареєстровано право власності на земельну ділянку за ОСОБА_3 .

Окрім того, наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-9391/15-20-СГ від 24 квітня 2020 року «Про надання у власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано із земель державної власності у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 1,9820 га з кадастровим номером :03:000:0191 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Погребищенської міської ради (колишньої Очеретнянської сільської ради Погребищенського району) Вінницької області. На підставі цього наказу 16 червня 2020 року державним реєстратором Славнянської сільської ради Липовецького району Чернюк Л. М. зареєстровано право власності на земельну ділянку за ОСОБА_3 .

Також, наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-1252/15-16-СГ від 22 лютого 2016 року «Про надання у власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано із земель державної власності у власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :05:000:0324 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Немерченської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. 19 березня 2016 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І. А. на підставі даного наказу зареєстровано право власності на земельну ділянку за ОСОБА_4 .

Окрім того, наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-9391/15-20-СГ від 24 квітня 2020 року «Про надання у власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано із земель державної власності у власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 1,9820 га з кадастровим номером :03:000:0196 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Погребищенської міської ради (колишньої Очеретнянської сільської ради Погребищенського району) Вінницької області. 16 червня 2020 року державним реєстратором Славнянської сільської ради Липовецького району Чернюк Л. М. на підставі цього наказу зареєстровано право власності на земельну ділянку за ОСОБА_4 .

Таким чином, всупереч вимогам ст. 116,118, 121 ЗК України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 при зверненні до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області із клопотаннями про затвердження проектів землеустрою, та зазначаючи при цьому, що не скористалися правом безоплатної приватизації земельних ділянок по даному виду використання, надали недостовірну інформацію, оскільки раніше використали право на безоплатну приватизацію земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства.

Надалі 20 липня 2023 року на підставі договорів купівлі-продажу приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І. А. зареєстровано право власності за ТОВ «Укрземрессурс» окремо на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:000:0190, :03:000:0191 та :03:000:0196, площею по 1,9820 га кожна (номер запису про право власності: 37425371, індексний номер:53204295 від 20.07.2020; номер запису про право власності: 37429574, індексний номер:53200789 від 20.07.2020; номер запису про право власності: 37489545, індексний номер:53199975 від 20.07.2020 ).

Згодом власником земельних ділянок ТОВ «Укрземрессурс» спірні земельні ділянки з кадастровими номерами :03:000:0190, :03:000:0191 та :03:000:0196, кожна площею 1,9820 га, об`єднано, та вони увійшли до складу новоутвореної земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0237 площею 11.8920 га.

15 листопада 2022 року державним реєстратором Липовецької міської ради Вінницької області Чубатюк О. Р. прийнято рішення (індексний номер рішення 65504412, дата внесення 17 листопада 2022 року) про державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0237 площею 11.8920 га за ТОВ «Укрземрессурс» на підставі поданих ним документів.

Станом на 20 квітня 2023 року відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, спірна земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:0237, площею 11.8920, зареєстрована 23 грудня 2022 року за ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 23 грудня 2022 №7919.

Наявність зареєстрованого у державному реєстрі речового права на нерухоме майно права власності на об`єднану земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0237 за ТОВ «Укрземрессурс», а надалі - ОСОБА_1 , порушує права позивача Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області, як власника земельних ділянок з кадастровими номерами :03:000:0190, :03:000:0191 та :03:000:0196, які увійшли до складу вищевказаної земельної ділянки, оскільки на момент такої реєстрації в силу закону відповідне право було відсутнє у зв`язку з відведенням ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 земельних ділянок з порушенням норм земельного законодавства.

За таких обставин просить витребувати у ОСОБА_1 у комунальну власність в особі Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею по 1,9820 га, які входять до складу об`єднаної земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0237 та розташовані на території Погребищенської міської ради Вінницького району (колишньої Очеретнянської сільської ради Погребищенського району) Вінницької області в координатах, межах та конфігураціях земельних ділянок з кадастровими номерами :03:000:0190, :03:000:0191, :03:000:0196, що були передані на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-9391/15-20-СГ від 24 квітня 2020 року у власність ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , відомості у Державному земельному кадастрі про яку набули статусу архівних.

Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 25 лютого 2025 року витребувано у ОСОБА_1 у комунальну власність в особі Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 1,9820 га, яка входить до складу об`єднаної земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0237 та розташована на території Погребищенської міської ради Вінницького району (колишньої Очеретнянської сільської ради Погребищенського району) Вінницької області в координатах, межах та конфігурації земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0190, що була передана на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-9391/15-20-СГ від 24 квітня 2020 року у власність ОСОБА_2 , відомості у Державному земельному кадастрі про яку набули статусу архівних.

Витребувано у ОСОБА_1 у комунальну власність в особі Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 1,9820 га, яка входить до складу об`єднаної земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0237 та розташована на території Погребищенської міської ради Вінницького району (колишньої Очеретнянської сільської ради Погребищенського району) Вінницької області в координатах, межах та конфігурації земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0191, що була передана на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-9391/15-20-СГ від 24 квітня 2020 року у власність ОСОБА_3 , відомості у Державному земельному кадастрі про яку набули статусу архівних.

Витребувано у ОСОБА_1 у комунальну власність в особі Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 1,9820 га, яка входить до складу об`єднаної земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0237 та розташована на території Погребищенської міської ради Вінницького району (колишньої Очеретнянської сільської ради Погребищенського району) Вінницької області в координатах, межах та конфігурації земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0196, що була передана на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-9391/15-20-СГ від 24 квітня 2020 року у власність ОСОБА_4 у Державному земельному кадастрі про яку набули статусу архівних.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Вінницької обласної прокуратури 8052,00 грн судового збору.

Не погоджуючись із таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржує його в апеляційному порядку. Вважаючи оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим, ухваленим за неповного встановлення обставин, які мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи скарги, ОСОБА_1 зазначає, що на підставі судових рішень у господарській справі №902/1159/22 скасовано реєстрацію її права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0237, тому станом на дату ухвалення оскаржуваного рішення вона не була ні власником, ні володільцем об`єднаної земельної ділянки, до складу якої увійшли спірні землі. Відповідно предмет спору між позивачем та відповідачем перестав існувати, проте суд першої інстанції у порушення вимог процесуального законодавства не закрив провадження у справі, що призвело до протиправного покладення на ОСОБА_1 судових витрат.

У свою чергу вважає також відсутніми підстави для витребування спірних земельних ділянок на користь Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області, адже вона не набувала права власності на спірні земельні ділянки, а отже не вправі ставити питання про витребування їх на свою користь.

Крім того, спірні земельні ділянки вибули з володіння держави за волевиявленням державного органу, який був уповноважений розпоряджатися ними від імені держави, і коли спірні земельні ділянки були об`єднані з іншими в одну, що надалі придбана ОСОБА_1 в особи, яка мала право її відчужити, а тому вважає відсутніми підстави для втручання у її право власності на підставі ст. 388 ЦК України.

Відповідач стверджує, що суд фактично не застосував статтю 1 Першого протоколу до Конвенції і відповідну практику ЄСПЛ, а обмежився лише формальним посиланням на них та не зазначив чи відповідає втручання у право на мирне володіння майном критеріям оцінки сумісності втручання у це право особи з гарантіями статті 1 Першого протоколу Конвенції. Вважає, що судом не встановлена наявність об`єктивної необхідності суспільства у земельних ділянках, які просив витребувати прокурор, а задоволення позову порушує норми Конституції України, права людини і міжнародні договори, оскільки фактично перекладає відповідальність за помилки державного органу на фізичну особу, у діях якої не було жодної протиправності. Першопричиною виникнення спору є власна недбалість державного органу, який не перевірив чи мають громадяни ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право на отримання спірних земельних ділянок, що призвело до порушення закону і вибуття земельних ділянок з державної власності. ОСОБА_1 із вказаними особами знайома не була, їй не було і не могло бути відомо про порушення державним органом вимог закону при розпорядження спірною земельною ділянкою. Придбаваючи земельну ділянку вона покладалася на легітимність відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, адже законодавство не покладає на особу обов`язок перевіряти законність рішень чи дій органів державної влади, правомірність яких презюмується Конституцією України. Витребування у ОСОБА_1 земельної ділянки, набутої у законний спосіб, без будь-якої компенсації фактично призвело до того, що вона понесла відповідальність за помилку державного органу, а сам державний орган та інші учасники в ланцюгу цивільного обороту спірної земельної ділянки отримали вигоду від протиправних дій державного органу. Позбавлення добросовісного набувача права приватної власності без жодної компенсації за витребуване у неї майно не можна вважати пропорційним (співмірним) меті, яка переслідується, оскільки має місце явне порушення справедливого балансу інтересів, за яким на невинну особу покладається надмірний тягар.

Скаржник вважає неправомірною відмову суду у задоволенні клопотання про компенсацію вартості земельної ділянки, оскільки висновки Верховного Суду у справі №472/156/21, що були застосовані судом першої інстанції, не подібними до цієї справи, оскільки у ній відповідач не ставив перед судом питання про компенсацію вартості земельної ділянки у випадку задоволення позову, а у цій справі це питання підіймалося.

14 квітня 2025 року до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу керівника Немирівської окружної прокуратури, де просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін як обґрунтоване та умотивоване.

Не погоджуючись із доводами апеляційної скарги про відсутність предмету спору, зазначає, що з огляду на встановлені обставини та результати розгляду у порядку господарського судочинства справ №902/1158/22 та №902/1159/22 саме задоволення позову про витребування земельних ділянок з володіння відповідача є підставою для внесення запису до реєстру про реєстрацію за позивачем права власності на земельні ділянки, тобто досягнення тієї мети, з якою прокурор звернувся до суду. Враховуючи зміни до земельного законодавства органом, який наділений правом власності та розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту с. Очеретня є Погребищенська міська рада Вінницького району вінницької області, тому спірні земельні ділянки підлягають витребуванню у власність Погребищенської територіальної громади в особі саме цього органу.

Вказує, що спірні земельні ділянки вибули із державної власності на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області №2-9391/15-20-СГ від 24 квітня 2020 року, який не відповідає викладеним у ст. 116, 118, 121 ЗК України імперативним нормам та суперечить їм, що не відповідає волі держави як власника земельної ділянки, вираженої у відповідних нормах, тому земельні ділянки підлягають витребуванню у ОСОБА_1 на підставі положень ст. 388 ЦК України.

За фактичних обставин справи убачається, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 набули 16 червня 2020 року право власності на землю без відповідної правової підстави, повторно використавши право на безоплатне отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, а вже через місяць - 20 липня 2020 року, відчужили ці земельні ділянки, що свідчить про відсутність у них наміру вести особисте селянське господарство. ТОВ «Укрземрессурс» придбав земельні ділянки у осіб, які з огляду на встановлені обставини не мали права їх отримувати і відчужувати.

Вважає, що ОСОБА_1 при укладенні угод могла проявити розумну обачність та дізнатися про наявність у ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 двох земельних ділянок, отриманих на підставі наказів ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області для ведення особистого селянського господарства. Крім того, ОСОБА_1 була залучена як третя особа під час розгляду справи №902/1083/16 де розглядався спір до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області щодо незаконності та скасування наказів, де серед іншого позовні вимоги обґрунтовувалися незаконною передачею ділянки фізичним особам в порядку безоплатної приватизації без мети ведення особистого селянського господарства, а для набуття спірних ділянок ТОВ «Укрземрессурс», що свідчить про те, що ОСОБА_1 могла знати про незаконне набуття земельної ділянки та ставить під сумнів її добросовісність.

У справі, яка розглядається, з огляду на характер спірних правовідносин, установлені судом обставини та застосовані правові норми, заходи втручання держави в право власності ОСОБА_1 відповідають статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та критеріям правомірного втручання у право особи на мирне володіння майном, сформованим у сталій практиці ЄСПЛ. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у ОСОБА_1 на праві приватної власності перебуває 15 земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства та товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею майже 39,47 га, тому витребування трьох спірних ділянок кожна по 1,9820 га, які вона придбала відповідно до умов договору фактично кожну за 594,60 грн, не буде для неї надмірним тягарем, спричиненим втратою грошових коштів та позбавленням засобів для існування.

При цьому, законодавство України надає відповідачу після завершення цього судового процесу додаткові ефективні засоби юридичного захисту та відновлення свого права шляхом пред`явлення вимоги на підставі ст. 661 ЦК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції цілком відповідає.

Судом встановлено, що наказом ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області №2-1157/15-16-сг від 19 лютого 2016 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано із земель державної власності у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :05:0000:0323 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницької області.

19 березня 2016 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І. А. на підставі даного наказу зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га із кадастровим номером :05:0000:0323 за ОСОБА_2

13 березня 2020 року до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області надійшло клопотання ОСОБА_2 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення площею 1,9820 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-9391/15-20-СГ від 24 квітня 2020 року «Про надання у власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано із земель державної власності у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 1,9820 га з кадастровим номером :03:000:0190 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Погребищенської міської ради (колишньої Очеретнянської сільської ради Погребищенського району) Вінницької області.

16 червня 2020 року державним реєстратором Славнянської сільської ради Липовецького району Чернюк Л. М. на підставі вказаного наказу зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 1,9820 га із кадастровим номером :03:000:0190 за ОСОБА_2

20 липня 2020 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Укрземрессурс» було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до п. 1.1 якого продавець передав у власність (продав) покупцю, а покупець прийняв від продавця (купив) земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0190, що розташована на території Погребищенської міської ради Вінницької області та зобов`язується сплатити за неї грошову суму у порядку та на умовах передбачених п. 3 договору.

За домовленістю сторін продаж земельної ділянки вчиняється за 37600,00 грн, які покупець зобов`язується сплатити продавцю протягом одного року з дня укладення цього договору через касу товариства за місцем знаходження товариства (п. 3.1 договору).

Згідно із висновком про вартість об`єкту оцінки наданого суб`єктом оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_5 , оціночна (ринкова) вартість відчуженої за цим договором земельної ділянки станом на 26 червня 2020 року становить 37600,00 грн (п. 3.2 договору).

Право власності на земельну ділянку було зареєстровано за ТОВ «Укрземрессурс» шляхом внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Також, наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-21895/15-19-СГ від 18 листопада 2019 року «Про надання у власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано із земель державної власності у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :12:001:0091 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Немерченської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області.

28 листопада 2019 року державним реєстратором Вербовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області на підставі цього наказу зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га із кадастровим номером :12:001:0091 за ОСОБА_3

13 березня 2020 року до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області надійшло клопотання ОСОБА_3 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення площею 1,9820 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-9391/15-20-СГ від 24 квітня 2020 року «Про надання у власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано із земель державної власності у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 1,9820 га з кадастровим номером :03:000:0191 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Погребищенської міської ради (колишньої Очеретнянської сільської ради Погребищенського району) Вінницької області.

16 червня 2020 року державним реєстратором Славнянської сільської ради Липовецького району Чернюк Л. М. на підставі даного наказу зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 1,9820 га із кадастровим номером :03:000:0191 за ОСОБА_3

20 липня 2020 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Укрземрессурс» було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до п. 1.1 якого продавець передав у власність (продав) покупцю, а покупець прийняв від продавця (купив) земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0191, що розташована на території Погребищенської міської ради Вінницької області та зобов`язується сплатити за неї грошову суму у порядку та на умовах передбачених п. 3 договору.

За домовленістю сторін продаж земельної ділянки вчиняється за 37600,00 грн, які покупець зобов`язується сплатити продавцю протягом одного року з дня укладення цього договору через касу товариства за місцем знаходження товариства (п. 3.1 договору).

Згідно із висновком про вартість об`єкту оцінки наданого суб`єктом оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_5 , оціночна (ринкова) вартість відчуженої за цим договором земельної ділянки станом на 26.06.2020 становить 37600,00 грн (п. 3.2 договору).

Право власності на земельну ділянку було зареєстровано за ТОВ «Укрземрессурс» шляхом внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Також, наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-1252/15-16-СГ від 22 лютого 2016 року «Про надання у власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано із земель державної власності у власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :05:000:0324 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Немерченської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області.

19 березня 2016 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І. А. на підставі цього наказу зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га із кадастровим номером :05:000:0324 за ОСОБА_4

13 березня 2020 року до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області надійшло клопотання ОСОБА_4 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення площею 1,9820 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-9391/15-20-СГ від 24 квітня 2020 року «Про надання у власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано із земель державної власності у власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 1,9820 га з кадастровим номером :03:000:0196 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Погребищенської міської ради (колишньої Очеретнянської сільської ради Погребищенського району) Вінницької області.

16 червня 2020 року державним реєстратором Славнянської сільської ради Липовецького району Чернюк Л. М. на підставі цього наказу зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 1,9820 га із кадастровим номером :03:000:0196 за ОСОБА_4

20 липня 2020 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Укрземрессурс» було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до п. 1.1 якого продавець передав у власність (продав) покупцю, а покупець прийняв від продавця (купив) земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0196, що розташована на території Погребищенської міської ради Вінницької області та зобов`язується сплатити за неї грошову суму у порядку та на умовах передбачених п. 3 договору.

За домовленістю сторін продаж земельної ділянки вчиняється за 37600,00 грн, які покупець зобов`язується сплатити продавцю протягом одного року з дня укладення цього договору через касу товариства за місцем знаходження товариства (п. 3.1 договору).

Згідно із висновком про вартість об`єкту оцінки наданого суб`єктом оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_5 , оціночна (ринкова) вартість відчуженої за цим договором земельної ділянки станом на 26.06.2020 становить 37600,00 грн (п. 3.2 договору).

Право власності на земельну ділянку було зареєстровано за ТОВ «Укрземрессурс» шляхом внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

11 жовтня 2020 року між ТОВ «Укрземрессурс» та ФГ «Дуби» укладено договір оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :03:000:0190, :03:000:0191 та :03:000:0196, площею 1,9820 га кожна.

Надалі ТОВ «Укрземрессурс» вчинено дії з об`єднання спірних земельних ділянок з кадастровими номерами :03:000:0190, :03:000:0191 та :03:000:0196, площею 1,9820 га кожна, з земельними ділянками з кадастровими номерами :03:000:0194, :03:000:0192 та :03:000:0182, площею 1,9820 га кожна, які увійшли до складу новоутвореної земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0237 площею 11,892 га.

03 листопада 2022 року ТОВ «Укрземрессурс» адресовано приватному підприємцю ОСОБА_6 заяву про розроблення ним технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок площею 11,8920 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровими номерами :03:000:0196, :03:000:0194, :03:000:0192, :03:000:0191, :03:000:0190 та :03:000:0182, які розташовані: Вінницька область, Вінницький район, за межами населеного пункту с. Очеретня, Погребищенської міської ради.

ФОП ОСОБА_6 розроблено відповідну технічну документацію з землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок площею 11,8920 га для ведення особистого селянського господарства, зокрема спірних земельних ділянок з кадастровими номерами :03:000:0190, :03:000:0191 та :03:000:0196.

15 листопада 2022 року державним реєстратором Липовецької міської ради Вінницького району Чубатюк О. Р. прийнято рішення про державну реєстрацію (індексний номер рішення 65504412 від 17.11.2022) права власності на об`єднану земельну ділянку за ТОВ «Укрземрессурс» на підставі поданих документів: заява, серія та номер: б/н виданий 03 листопада 2022 року, видавник ТОВ «Укрземрессурс»; технічна документація, серія та номер: б/н виданий 03 листопада 2022 року, видавник ФОП ОСОБА_6 ; відомості з ДЗК, серія та номер: 58623390, виданий 15 листопада 2022 року, видавник: Державний земельний кадастр.

23 грудня 2022 року між ТОВ «Укрземрессурс» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до п. 1.1 якого продавець передав у власність (продав) покупцю, а покупець прийняв від продавця (купила) земельну ділянку загальною площею 11,8920 га, кадастровий номер якої :03:000:0237, що розташована за адресою: Вінницька область, Вінницький район, за межами населеного пункту с. Очеретня Погребищенської міської ради, в межах згідно з планом (земельна ділянка), і сплатила за неї грошову суму у порядку та на умовах, передбачених п. 3 цього договору (т.1 а. с. 91-96).

Згідно із п. 3.1 договору за домовленістю сторін продаж, земельної ділянки вчиняється за 3000,00 грн, які продавець отримав від покупця на поточний рахунок НОМЕР_1 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» м. Київ, Україна, до підписання даного договору.

Експертно-грошова оцінка відчужуваної земельної ділянки складає 1844200,00 грн, згідно зі звітом про експертну грошову оцінку земельної ділянки, складеним суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 22.12.2022 (п. 3.3 договору).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 20 квітня 2023 спірна земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:0237 площею 11,9820 га зареєстрована за ОСОБА_1 на праві приватної власності за договором купівлі-продажу від 23 грудня 2022 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області №2-9391/15-20-СГ від 24 квітня 2020 року повторно набули земельні ділянки з кадастровими номерами відповідно :03:000:0190, :03:000:0191 та :03:000:0196, площею 1,9820 га кожна, у межах норм безоплатної приватизації, що є протиправним, а тому вважав, що спірні земельні ділянки вибули з власності держави всупереч вимогам закону та волі власника. Врахувавши неодноразове відчуження права власності на земельні ділянки після протиправної повторної приватизації, суд вирішив, що належним способом захисту прав та інтересів держави є витребування земельних ділянок у кінцевого набувача ОСОБА_1 . При цьому вважав, що юридичний факт об`єднання спірних земельних ділянок не перешкоджає їх витребуванню.

Надаючи оцінку підставам втручання у право відповідача на мирне володіння майном, суд зазначив, що витребування земельної ділянки становить «суспільний», «публічний» інтерес, оскільки вказане є задоволенням суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання - безоплатної передачі у власність громадянам земель сільськогосподарського призначення, а також захист суспільних інтересів загалом, права власності на землю Українського народу. Також суд зазначив, що «суспільний», «публічний» інтерес полягає у відновленні правового порядку в частині визначення меж компетенції органів державної влади та місцевого самоврядування, відновленні становища, яке існувало до порушення права власності Українського народу на землю, захист такого права шляхом повернення в комунальну власність землі, що незаконно вибула. Окрім того, суспільний інтерес, який полягає у поверненні у розпорядження держави земельної ділянки, що є умовою реалізації функцій держави з передачі громадянам у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, забезпечення рівності можливостей всіх громадян використати своє право на землю, явно переважає приватний інтерес у неправомірному отриманні спірних земельних ділянок. Що стосується дотримання критерію пропорційності, то суд вказав, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що міститься в матеріалах справи, у ОСОБА_1 на праві приватної власності перебуває 15 земельний ділянок для ведення особистого селянського господарства та товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею майже 39,47 га. Враховуючи викладене, дійшов висновку, що витребування у ОСОБА_1 трьох земельних ділянок площею 1,9820 га кожна, які вона придбала відповідно до умов договору за 3000,00 грн не буде для неї надмірним тягарем, спричиненим втратою грошових коштів та позбавленням засобів для існування.

Суд першої інстанції також відхилив клопотання ОСОБА_1 про компенсацію вартості земельних ділянок, оскільки вона не позбавлена права та можливості відновити своє право, зокрема, пред`явивши вимогу до особи, в якої придбала спірні земельні ділянки, про відшкодування збитків на підставі ст. 661 ЦК України.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів цілком погоджується.

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно зі статтею 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

За приписами ст. 81, 116 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 4 ст. 116 ЗК України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Частиною 6 ст. 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Для ведення особистого селянського господарства громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в розмірі - не більше 2 гектара (п. «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України).

Згідно із ч. 4 ст. 122 ЗК України земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті передає у власність або у користування для всіх потреб центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи.

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15, Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29 вересня 2016 року № 333, таким відповідним центральним органом є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) та територіальні органи Держгеокадастру.

На підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-9391/15-20-СГ від 24 квітня 2020 року державним реєстратором Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області Чернюк Л. М. 16 червня 2020 року зареєстроване право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:000:0190, :03:000:0191 та :03:000:0196, площею 1,9820 га кожна, відповідно за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Однак, як встановлено судом та слідує із матеріалів справи, згідно інформації інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_2 (на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області №2-1157/15-16-сг від 19 лютого 2016 року), ОСОБА_3 (на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області №2-21895/15-19-СГ від 18 листопада 2019 року) та ОСОБА_4 (на підставі наказу ГУ Держгеокадастру №2-1252/15-16-СГ від 22 лютого 2016 року) надано із земель державної власності у їх власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею по 2 га кожна, із кадастровими номерами відповідно :05:0000:0323, :12:001:0091, :05:000:0324.

Тобто ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на час видання наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області №2-9391/15-20-СГ від 24 квітня 2020 року вже отримали у приватну власність земельну ділянку площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, тому належить погодитися із висновками суду першої інстанції, що вони скористалися своїм правом, визначеним ст. 116 ЗК України» повторно, а відтак з порушенням визначеного земельним законодавством порядку.

Крім того, згідно із положеннями ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. 334 ЦК України, а також ст. 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, у тому числі надану у власність в порядку безоплатної приватизації, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація є лише офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів набуття, зміни або припинення прав на нерухоме майно, проте не є підставою виникнення цивільних прав, зокрема набуття, зміни або припинення прав на нерухоме майно. Сама по собі державна реєстрація права власності за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права власності, але створює спростовувану презумпцію права власності такої особи.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17.

Відповідно до ст. 11, 13 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають на підставі юридичних фактів та здійснюються у межах, наданих договором або актами цивільного законодавства.

Частиною 9 ст. 118 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

За системним зв`язком та змістом положень частини першої, пункту «в», ч. 3, 4 ст. 116, ч. 1, 7, 9 ст. 118, ч. 1 ст. 121, ст. 122 ЗК України, які визначають право громадян на безоплатне набуття у приватну власність земельних ділянок певного виду використання із земель державної та комунальної власності шляхом приватизації та порядок його реалізації, закон визначає, що така передача здійснюється шляхом прийняття відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування в межах повноважень відповідного рішення і не допускає безоплатної передачі у власність громадян земельних ділянок певного виду використання більш як один раз.

Відповідно прийняття органами виконавчої влади або місцевого самоврядування рішень про таку передачу без додержання вказаних вимог також є недопустимим.

Таким чином, передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до ст. 118 ЗК України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок (постанова Верховного Суду від 09 жовтня 2020 року у справі №1840/3664/18).

Закон пов`язує наявність права на безоплатне набуття у приватну власність земельних ділянок певного виду використання із земель державної та комунальної власності саме з фактом прийняття відповідного рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, а не з державною реєстрацією речових прав на відповідне майно.

Наведене свідчить про відсутність достатніх правових підстав для видачі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-9391/15-20-СГ від 24 квітня 2020 року, а тому спірні земельні ділянки вибули із власності Українського народу, від імені та в інтересах якого діяв державний орган, всупереч вимогам закону та волі власника.

Отже, повторне набуття земельної ділянки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у власність у межах норм безоплатної приватизації на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-9391/15-20-СГ від 24 квітня 2020 року є протиправним.

Щодо витребування земельних ділянок у відповідача ОСОБА_1 , з огляду на встановлену протиправність їх вибуття із власності Українського народу, слід зазначити наступне.

Частинами 1 і 4 ст. 41 Конституції України, зокрема, встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Положення цього конституційного принципу кореспондуються із нормами ст. 317, 319, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частиною 2 ст. 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані із позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав на земельні ділянки здійснюється у передбачений законом спосіб

Приписами ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (висновки Великої Палати Верховного Суду у постановах від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23), від 04 листопада 2020 року у справі №327/1884/17).

У контексті ч. 3 ст. 16 ЦК України до позовів щодо захисту речових прав на нерухоме майно відноситься, зокрема, віндикаційний - про витребування власником свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ст. 387 ЦК України).

Згідно із ст. 387 ЦК України власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Зміст приписів ст. 387 ЦК України свідчить, що предмет віндикаційного позову становить вимога неволодіючого майном власника до незаконно володіючого цим майном не власника про повернення майна з чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

У відповідності до ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане такому набувачеві на електронному аукціоні у порядку, встановленому для приватизації державного та комунального майна.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Таким чином, ст. 388 ЦК України встановлює правила реалізації власником його права на витребування майна від добросовісного набувача.

Зі змісту ст. 388 ЦК України вбачається, що майно придбане за відплатним договором в особи, яка не мала права його відчужувати, може бути витребувано власником такого майна у добросовісного набувача у випадку, зокрема, вибуття такого майна з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений, як фактично, тобто повернення його у фактичне володіння, так і у власність цієї особи. При цьому у випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні або поновленні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю).

Такі правові висновки викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц.

Оскільки встановлено, що спірні земельні ділянки вибули із власності Українського народу, від імені та в інтересах якого діяв державний орган, поза його волею, адже орган Держгеокадастру незаконно відчужив, а ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 незаконно набули право власності на земельні ділянки, площею по 1,9820 га кожна, які розташовані на території Погребищенської міської ради Вінницького району (колишньої - Очеретянської сільської ради Погребищенського району) Вінницької області з кадастровими номерами відповідно :03:000:0190, :03:000:0191 та :03:000:0196, тому ці земельні ділянки було протиправно відчужено 20 липня 2020 року кожним із цих власників на користь ТОВ «Укрземрессурс» за договорами купівлі-продажу.

Обставини об`єднання ТОВ «Укрземрессурс» земельних ділянок із кадастровими номерами :03:000:0196, :03:000:0194, :03:000:0192, :03:000:0191, :03:000:0190 та :03:000:0182, які увійшли до складу новоутвореної земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0237, площею 11,8920 га, підтверджено відповідною технічною документацією та інформацією з державних реєстрів.

Надалі 23 грудня 2022 року між ТОВ «Укрземрессурс» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки».

Враховуючи неодноразове відчуження права власності на земельну ділянку після протиправної повторної приватизації, належним способом захисту прав та інтересів Українського народу є витребування земельної ділянки у кінцевого набувача.

Юридичний факт об`єднання спірних земельних ділянок не перешкоджає їх витребуванню в координатах, межах та конфігурації земельної ділянки з відповідними

З огляду на приписи ст. 387, 388 ЦК України помилковими є висновки щодо неможливості витребування власником земельних ділянок, які були поділені та/або об`єднані.

Формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц).

У разі об`єднання земельних ділянок не відбувається виникнення чи створення іншого нового майна, відмінного від попереднього, не має місця перетворення або переробка тощо, фактично та юридично відбувається заміна кількох правовстановлюючих документів на один новий, яким засвідчено право власності на те саме майно, що й у попередніх документах. Залишаються попередніми як правові, так і фізичні характеристики об`єднаних ділянок, зокрема, не відбувається зміна їх цільового призначення, розташування тощо (постанова Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 640/8456/16-ц).,

Згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 10 грудня 2021 року у справі № 924/454/20 з огляду на положення статей 387 та 388 Цивільного кодексу України власник (держава) має право витребувати земельні ділянки, які були поділені та/або об`єднані; формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема, внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб.

Для витребування майна оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, визнання права власності на спірне майно не є ефективним способом захисту прав; при цьому позивач у межах розгляду справи про витребування майна з чужого володіння вправі посилатися, зокрема, на незаконність рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування, без заявлення вимоги про визнання його недійсним; таке рішення за умови його невідповідності закону не тягне правових наслідків, на які воно спрямоване.

Подібні за змістом висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17, від 01 жовтня 2019 року у справі № 911/2034/16, від 15 жовтня 2019 року у справі № 911/3749/17, від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3680/17.

Щодо доводів скаржника, що провадження у справі підлягало закриттю, оскільки вважає, що відповідач вже не є власником чи володільцем об`єднаної земельної ділянки, а відтак, відсутній предмет спору, то необхідно зазначити таке.

Як встановлено судом у справі №902/1159/22 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно, державному реєстрі іпотек, єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 02 січня 2024 року було скасовано запис про право власності за скаржником на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0237 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234). Підставою для скасування такого запису слугувало рішення Господарського суду Вінницької області від 31 травня 2023 року у справі № 902/1159/22, прийняте при первісному розгляді цієї ж справи.

Проте метою звернення прокурора до суду було введення власника (позивача) у володіння майном (земельними ділянками з кадастровими номерами :03:000:0190, :03:000:0191 та :03:000:0196), якого він був незаконно позбавлений шляхом подання віндикаційного позову про витребування цих земельних ділянок. Саме задоволення позову про витребування земельної ділянки з володіння відповідача є підставою для внесення запису до реєстру про реєстрацію за позивачем права власності на таку ділянку, тобто досягненням тієї мети, з якою прокурор звернувся до суду, обравши належний для цього спосіб захисту.

Колегія суддів також вважає неспроможними доводи скаржника про те, що Погребищенська міська рада Вінницького району не є власником спірних земельних ділянок.

Так, 27 травня 2021 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28 квітня 2021 року №1423-ІХ, яким розділ X «Перехідні положення» ЗК України доповнено пунктом 24 такого змісту: "З дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель: а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій. Національної академії наук України, національних галузевих академій наук); б) оборони; в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення; г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності; д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності; е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті. Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації

Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом.

Перехід земельних ділянок із державної власності у комунальну власність згідно з вимогами цього пункту не є підставою для припинення права оренди та інших речових прав, похідних від права власності, на такі земельні ділянки. Внесення змін до договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту із зазначенням нового органу, що здійснює розпорядження такою земельною ділянкою, не вимагається і здійснюється лише за згодою сторін договору.

З дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними.».

Також підпунктом 20 пункту 4 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» внесено зміни до ст. 83 ЗК України, зокрема, частину другу цієї статті доповнено пунктом «в» такого змісту: у комунальній власності перебувають землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Отже, землями Погребищенської територіальної громади Вінницького району вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами відповідного населеного пункту у межах такої територіальної громади, в тому числі і спірні земельні ділянки.

При цьому, суд враховує, що позивач був позбавлений можливості зареєструвати за територіальною громадою, в інтересах якої та від імені якої від здійснює свої повноваження, право власності на спірну земельну ділянку, оскільки до моменту набрання Закону України від 28 квітня 2021 року №1423-ІХ, земельні ділянки вибули із державної власності і на неї були зареєстровані речові права інших осіб, зокрема право власності за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ТОВ «Укрземрессурс» та ОСОБА_1 .

Таким чином, доводи скаржника про відсутність підстав для витребування земельних ділянок на користь саме Погребищенської територіальної громади Вінницького району від імені котрої у спірних правовідносинах діє позивач, спростовуються наведеними нормами законодавства.

За таких обставин, належить погодитися із висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення.

Щодо втручання у право ОСОБА_1 на мирне володіння майном, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04).

Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту зазначеної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право.

Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон непередбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Критерій пропорційності передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» - це наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Потрібний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». Одним із елементів дотримання критерію пропорційності при втручанні в право особи на мирне володіння майном є надання їй справедливої та обґрунтованої компенсації.

Порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції ЄСПЛ констатує, якщо хоча б один із зазначених критеріїв не буде дотриманий. І навпаки, встановлює відсутність такого порушення, якщо дотримані всі три критерії.

Будь-які приписи, зокрема і приписи Конвенції, потрібно застосовувати з урахуванням обставин кожної конкретної справи, оцінюючи поведінку обох сторін спору, а не лише органів державної влади чи місцевого самоврядування постанову (постанова Верховного Суду від 28 грудня 2022 року у справі № 472/156/21).

Правовідносини, пов`язані з вибуттям земель із державної чи комунальної власності, становлять «суспільний», «публічний» інтерес, особливо зважаючи, що землі сільськогосподарського призначення займають центральне місце у складі земель України. Виходячи з цього, у ЗК України закріплено принцип пріоритетності земель сільськогосподарського призначення та особливі вимоги щодо використання цієї категорії земель. Повернення у державну власність земельної ділянки переслідує легітимну мету контролю за використанням майна відповідно до загальних інтересів у тому, щоб таке використання відбувалося за цільовим призначенням.

З огляду на характер спірних правовідносин, установлені судом обставини та застосовані правові норми, не встановлено невідповідності заходу втручання держави в право власності відповідача критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, сформованим у сталій практиці Європейського суду з прав людини.

Витребування земельної ділянки у відповідача не порушуватиме принцип пропорційності втручання у його право власності. Позовні вимоги про витребування земельної ділянки з володіння відповідача є обґрунтованими, перешкод для застосування механізму статті 388 ЦК України не встановлено, адже втручання держави у його право власності є виправданим, оскільки порушення чітко визначеного законодавством порядку надання земельних ділянок порушує суспільний інтерес на законний обіг землі, як національного багатства та положення законодавства України про зобов`язання органів влади діяти в межах своїх повноважень та у порядку передбаченому законом. Недотримання такого порядку тягне за собою свавілля державних органів та знищення правового порядку у державі.

Також суд першої інстанції не помилився, вказавши, що у випадку повернення земельної ділянки від кінцевого набувача законодавство України надає йому додаткові ефективні засоби юридичного захисту. Кінцевий набувач не позбавлений можливості відновити своє право, зокрема, пред`явивши вимогу до первісного незаконного набувача, в якого придбав земельну ділянку, про відшкодування збитків на підставі статті 661 ЦК України. Відповідно до частини першої цієї статті у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав.

У ході судового розгляду представник відповідача адвокат Зінченко Д.В. також наголошував на необхідності компенсації ОСОБА_1 як добросовісному набувачу вартості витребуваних земельних ділянок відповідно до ст. 390 ЦК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» від 12 березня 2025 року №4292-ІХ.

Дійсно, вказаним законом ст. 390 ЦК України доповнено частиною п`ятою, яка передбачає необхідність одночасно із задоволенням позову про витребування майна на користь держави чи територіальної громади вирішення питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві.

Однак пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» від 12 березня 2025 року №4292-ІХ передбачено, що положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом.

Даний закон набрав чинності 09 квітня 2025 року, рішення Погребищенським районним судом Вінницької області ухвалене 25 лютого 2025 року, тобто до набрання чинності цим законом.

Відповідно питання компенсації вартості витребуваного майна вочевидь не могло бути вирішене судом першої інстанції, а апеляційний суд, який здійснює розгляд справи у межах, визначених ст. 367 ЦПК України, з огляду на вичерпний перелік повноважень відповідно до ст. 374 ЦПК України позбавлений будь-якої можливості ухвалити рішення про таку компенсацію.

Інші доводи викладені в апеляційній скарзі, щодо необґрунтованого висновку суду першої інстанції про задоволення позову, колегія суддів не бере до уваги, оскільки такі доводи зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для апелянта, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи, які є підставою для скасування рішення, не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, внаслідок чого апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 25 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий О. Ю. Береговий

Судді О. С. Панасюк

Т. М. Шемета