Справа № 392/1005/25
Номер провадження 2/404/2553/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року Суддя Фортечного районного суду міста Кропивницького Іванова Н.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії

В С Т А Н О В И В:

У травні 2025 року представник позивача Приватного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» звернувся до Маловисківського районного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії, просив суд стягнути з відповідача на користь товариства 4719,71 грн. вартості не облікованої електричної енергії, внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії та сплаченого судового збору у розмірі 2422 грн.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом скеровано запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача у справі.

Надійшла довідка про місце реєстрації відповідача, та підтверджено її дійсне зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 16 червня 2025 року матеріали цивільної справи передано за правилами територіальної підсудності на розгляд до Фортечного районного суду міста Кропивницького.

Однак, вивчивши матеріали позовної заяви, суддя дійшов висновку про передачу справи на розгляд до Маловисківського районного суду Кіровоградської області, виходячи з таких мотивів.

Постачання електричної енергії фізичним особам регулюється Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії та іншими законодавчими актами.

Встановлено, що відповідач з 17 листопада 2009 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але є споживачем послуг з розподілу електричної енергії, що надаються за адресою: АДРЕСА_2 . Зокрема, встановлено, що 08 травня 2024 року за адресою АДРЕСА_2 було виявлено факт порушення вимог закону та ПРРЕЕ, а саме: «самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі без порушення схеми обліку після відключення 09 квітня 2024 року».

У відповідності до п. 8.2.5 ПРРЕЕ про виявлене порушення було складено акт про порушення № 002544. На підставі акта позивачем було визначено кількість та вартість недорахованої внаслідок дій відповідачів електроенергії, яка склала 634 кВт/год на суму 4719,71 грн.

Указані відносини виникають з договору на користування електричною енергією; з порушення вимог ПРРЕЕ під час споживання електричної енергії, внаслідок чого позивачу завдано збитки, тому за вказаними критеріями можна застосовувати правила альтернативної підсудності, врегульованої ч. 6, 8 статті 28 ЦПК України. Тобто, у випадку застосування правил альтернативної підсудності за ч. 6, 8 ст. 28 ЦПК України, справа належить до територіальної юрисдикції Маловисківського районного суду Кіровоградської області.

Відповідно до положень статті 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або його основної частини.

Нерухоме майно є особливим об`єктом права власності, оскільки наділене специфічними рисами - сталий зв`язок із землею, особлива цінність, неможливість переміщення без знецінення та зміни її призначення. Майнове право на об`єкт нерухомості є складовою частиною такого майна, як об`єкта цивільних прав.

Із пунктів 41, 42 роз`яснень, які містяться в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» випливає, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Правові висновки щодо застосування положень цивільного та господарського процесуального законодавства України про виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, викладено також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 (провадження № 12-73гс20).

З аналізу логічної послідовності змін до формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю випливає її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

Виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Подібні правові висновки щодо застосування правила виключної підсудності спорів з приводу нерухомого майна викладено у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі № 910/6644/18, від 20.03.2024 року у справі № 523/14831/21 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18.

У постанові Верховного Суду від 25 лютого 2018 року у справі № 201/12876/17 (провадження № 61-35697св18) зазначено, що «правила виключної підсудності поширюються також на спори щодо майнових прав на незавершені будівництвом об`єкти нерухомості, об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення».

У постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17 (провадження № 61-30812св18) зазначено, що «правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно».

Обставини цієї справи також свідчать про те, що в цьому випадку спірні правовідносини випливають із договору, який стосується нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Аналогічний підхід застосовано за результатом перегляду в апеляційному порядку справи № 331/5379/19, про стягнення недоврахованої електричної енергії.

Оскільки позовні вимоги мають явний, очевидний правовий зв`язок із нерухомим майном, тому спір у цій справі виник з приводу нерухомого майна, відтак і підсудність цього спору повинна визначатися за правилами, встановленими статтею 30 ЦПК України, якою регулюються правила виключної підсудності.

Так, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду (п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України).

Стаття 32 ЦПК України передбачає, що спори між судами про підсудність не допускаються.

Приймаючи до уваги вищезазначене, суддя дійшов висновку про передачу справи за підсудністю до Маловисківського районного суду Кіровоградської області.

На підставі наведеного та керуючись ст. 27, 28, 31, 260 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії передати за підсудністю до Маловисківського районного суду Кіровоградської області (26200, Кіровоградська область, м. Мала Виска, вул. Містечкова, буд.53).

Передати справу на розгляд іншого суду на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 17.07.2025 року.

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького Н. Ю. Іванова