ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 2-о/753/453/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення заяви без руху

"03" червня 2025 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Каліушко Ф.А, вивчивши спільну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про призначення другого опікуна над недієздатною особою

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшла спільна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про призначення другого опікуна над недієздатною особою.

Заява обгрунтована тим, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30.09.2014 у справі №753/2799/14-ц визнано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним. Призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном недієздатного ОСОБА_3 . Станом на дату подання даної заяви до суду - 27.05.2025, недієздатний ОСОБА_3 перебуває у Ново-Білицькому психоневрологічному інтернаті для чоловіків. Так, ОСОБА_1 зазначає, що вона є особою похилого віку, у зв`язку із чим виконувати обов`язки опікуна над недієздатним ОСОБА_3 для неї стало вкрай важко, а тому виникла необхідність у призначенні другим опікуном над недієздатним - ОСОБА_2 , який тривалий час на регулярній основі допомагає їй у побуті та відвідує її недієздатного сина в психоневрологічному інтернаті.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2025 дану справу визначено за суддею Каліушком Ф.А.

Суддя, перевіривши матеріали заяви, приходить до наступного.

Відповідно до частини першої статті 293 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Частиною третьою статті 296 ЦПК України встановлено, що заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника (ч. 4 ст. 60 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Положеннями статті 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

За приписами ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд вирішує питання щодо призначення над недієздатною особою піклувальника або опікуна не інакше, як за поданням органу опіки та піклування. Тобто, нормами законодавства передбачено чіткий порядок призначення над недієздатними особами опіки, а саме - за поданням відповідного органу.

Згідно ст. 55 ЦК України, п. 1.2 Правил опіки та піклування (далі по тексту - Правил), опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

У пункті 3.1 Правил зазначено, що при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки. Опікун або піклувальник призначаються лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Опікуном може бути призначено не лише родича, а й осіб, які є близькими підопічному. Правилами опіки та піклування не встановлено обмежень щодо кількості опікунів повнолітньої особи.

Відповідно до чч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Такий правовий висновок висловлено Верховним Судом в постанові від 31 березня 2020 року у справі № 205/4245/17 (провадження № 61-17628св19).

Судом встановлено, що заяву про призначення другого опікуна над недієздатною особою подано матір`ю (опікуном) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

При цьому, будь-яких доказів на підтвердження факту ведення спільного господарства, тобто наявність витрат на утримання ОСОБА_3 , спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, здійснення заходів на обстеження, догляд та лікування ОСОБА_3 , а також інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин, між останнім та ОСОБА_2 , до заяви надано не було.

Окрім того, згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах окремого провадження фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що виходячи із установлених ставок становить 605,60 грн.

Суд зауважує, що заявниками, при зверненні з даною заявою до суду не надано квитанції про сплату судового збору.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, суд залишає спільну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про призначення другого опікуна над недієздатною особою без руху, та роз`яснює, що:

- заявнику ОСОБА_2 слід надати документи на підтвердження ведення спільного господарства ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , документи, що підтверджують можливість ОСОБА_2 виконувати обов`язки опікуна, в тому числі відомості про працевлаштування, характеристику з місця роботи чи місця проживання, документи про стан здоров`я тощо, а також документи, які підтверджують факт звернення ОСОБА_2 до органу опіки та піклування про можливість призначення його другим опікуном над недієздатною фізичною особою;

- заявникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надати документ, що підтверджує сплату ними судового збору у повній мірі відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», зокрема у розмірі 605,60 грн.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись стст. 175, 177, 185, 293, 294, 315, 318 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Спільну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про призначення другого опікуна над недієздатною особою залишити без руху, надавши заявникам строк в п`ять днів з дня отримання ними копії ухвали, для усунення зазначених недоліків.

Роз`яснити заявникам, що у разі не усунення недоліків у встановлені строки, заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ КАЛІУШКО Ф.А.