Справа № 177/1864/25
Провадження № 2/177/1196/25
У Х В А Л А

Іменем України

18.07.2025 Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Лященко В.В., перевіривши матеріали позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами позики та кредитними договорами,

встановив:

15.07.2025 до Криворізького районного суду Дніпропетровської області надійшла зазначена позовна заява.

Представник позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Какун А.С. в позові просить стягнути з відповідача на користь ТзОВ ««Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості:

- за кредитним договором №12124-09/2024 в розмірі 18774,00 грн., з яких 6300,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6486,48 грн. - сума заборгованості за процентами; 5987,52 грн. - сума заборгованості за штрафними санкціями;

- за кредитним договором №12261-09/2024 в розмірі 10533,95 грн., з яких 3500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3568,95 грн. - сума заборгованості за процентами; 3465,00 грн. - сума заборгованості за штрафними санкціями;

- за кредитним договором №12080-09/2024 в розмірі 14796,04 грн., з яких 4900,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5045,04 грн. - сума заборгованості за процентами; 4851,00 грн. - сума заборгованості за штрафними санкціями;

- договором позики №73776389 в розмірі 19788,00 грн., з яких: 6000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 900,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0 грн. сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 11988 грн. сума заборгованості за пенею; 900,00 грн. - комісія за надання позики;

- договором позики №2169696 в розмірі 25760,00 грн., з яких: 8000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16,80 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0 грн. сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 16000 грн. сума заборгованості за пенею; 1743,2 грн. - комісія за надання позики;

- за кредитним договором №8185236 в розмірі 34839,34 грн., з яких 9942,62 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 17896,72 грн. - сума заборгованості за відсотками; 7000,00 грн. - сума заборгованості за пенею, штрафами;

- за кредитним договором №00-9977079 в розмірі 10197,09 грн., з яких 4860,00 грн. залишок по тілу кредиту; 3312,09 грн. - залишок по відсоткам; 2025,00 грн. штрафні санкції згідно умов договору.

Всього просить стягнути заборгованість за договорами у загальному розмірі: 134 688,42 грн. та понесені судові витрати.

Дослідивши позовну заяву суддя прийшов до висновку, що подана позовна заява підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Разом з тим, виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

У розумінні наведеного, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, в даному випадку норм ЦПК України.

Відповідно до статті 188 ЦПК України, визначено підстави та порядок об`єднання позовних вимог. Зокрема, згідно з частиною першою цієї статті в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Тобто, об`єднані в одне провадження можуть бути декілька позовних вимог, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших, тобто є похідними.

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються пов`язаністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же підстав або доказів.

Метою об`єднання позовних вимог є можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Отже, порушенням правила об`єднання вимог, є об`єднання непов`язаних вимог, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Під вимогою розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача стосовно предмету спору. Однорідними позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

З наведеного вбачається, що позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі №911/414/18, постановах Верховного Суду від 22.04.2019 року у справі № 914/2191/18, від 02.12.2020 року у справі № 908/420/20.

Підстави виникнення вимог даної позовної заяви відрізняються між собою та ніяким чином не пов`язані між собою. Кожна вимога ґрунтується на окремому договорі, який з іншим договором ніяким чином не пов`язаний і задоволення позовної вимоги відносно одного договору не впливає на задоволення позовної вимоги відносно іншого договору і навпаки.

ОСОБА_1 укладала договори з різними суб`єктами, а саме: кредитний договір №12124-09/2024 від 12.09.2024 укладено з товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит»; кредитний договір №12261-09/2024 від 13.09.2024 укладено з товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит»; кредитний договір №12080-09/2024 від 12.09.2024 укладено з товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит»; договір позики №73776389 від 31.08.2024 укладено з товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»; кредитний договір №8185236 від 14.08.2024 укладено з товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна»; договір позики №2169696 від 12.09.2024 укладено з товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»; кредитний договір №00-9977079 від 21.09.2024 укладено з товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит».

Як встановлено судом, підставами виникнення спірних правовідносин сторін у даній справі є сім окремих договорів: два договори позики та п`ять кредитних договорів, кожен із яких породжує різні взаємні права та обов`язки, що обумовлено відмінністю в умовах договорів (суми позики, розміру відсотків за користування кредитними коштами, а також строків їх повернення).

Вказаний висновок суду узгоджується з позицією Об`єднаної палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 16.10.2020 у справі № 910/7186/19.

Так, об`єднана палата дійшла висновку, що кожна кредитна операція є самостійним правовідношенням, що є підставою для виникнення у сторін цього правовідношення цивільних прав і обов`язків. У випадку наявності порушень, які були допущені як під час укладення відповідного кредитного договору, так і при його виконанні, утворюють окремий склад цивільно-правового правовідношення, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками. Встановлення обставин вчинення кожної з цих операцій засвідчується доказами, які не є пов`язаними між собою (різні кредитні договори, договори забезпечення тощо).

Отже, пред`явивши вимоги про стягнення заборгованості за сьома різними договорами, позивач порушив правила об`єднання позовних вимог, визначені статті 188 ЦПК України, оскільки такі позовні вимоги не пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами, такі вимоги не є основними та похідним, вимоги заявлені з різних підстав, за поданою позивачем позовною заявою фактично підлягають вирішенню окремі спори з різним предметом спору щодо стягнення заборгованості за різними договорами, указані вимоги не є однорідними та такими які нерозривно пов`язані між собою.

Відтак, заявлені вимоги не можуть бути об`єднані в одне провадження та сумісний їх розгляд є неможливим. Під час розгляду справи суд має надати оцінку умовам кожного з укладених договорів та правовій природі кожного з них, а також встановити обставини щодо виконання/невиконання сторонами умов цих договорів, обставин укладення договорів, дотримання їх умов сторонами, а також правомірність заявлених до стягнення сум, суду необхідно проводити окрему процесуальну процедуру з визначенням та дослідженням різного кола доказів, пов`язаних зі встановленням обставин, на які посилається позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, при цьому судом не встановлено наявності підстав для застосування положень статті 188 ЦПК України щодо роз`єднання позовних вимог.

Позивач з власної ініціативи об`єднав позовні вимоги без дотримання правил об`єднання позовних вимог.

Судом при постановленні даної ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить із того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. (Рішення Суду у справі Жоффрделя Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253- В).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадку, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог, про що постановлюється ухвала.

Частиною 6 статті 188 ЦПК України визначено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог у самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

Водночас, відповідно до ч. 6 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі роз`єднання судом позовних вимог судовий збір, сплачений за подання позову, не повертається і перерахунок не здійснюється. Після роз`єднання судом позовних вимог судовий збір повторно не сплачується.

Оскільки позивачем було порушено правила об`єднання позовних вимог та сплачено судовий збір, виходячи із загальної суми позову, а після роз`єднання судом позовних вимог судовий збір повторно не сплачується, то у даному випадку застосування судом положень ч. 6 ст. 188 ЦПК України і роз`єднання позовних вимог не сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства та призведе до безпідставного зменшення судових витрат позивача.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви позивачу у зв`язку із порушенням правил об`єднання позовних вимог.

Водночас слід роз`яснити позивачу про можливість звернення до суду із вимогами про стягнення заборгованості з окремими позовами по кожному договору окремо.

Керуючись ст.ст. 185, 188, 259, 260 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами позики та кредитними договорами повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складення).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя В.В. Лященко