Справа № 603/172/25
Провадження №2/603/147/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 липня 2025 рокум. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

Головуючого судді Пасічника А.З.,

за участі секретаря судового засідання Лучкович Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Представниця Мих В.О., яка діє на підставі довіреності сформованої в системі «Електронний суд» від 07.11.2024 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь товариства заборгованість за кредитним договором № 100914969 від 07.10.2023 року в розмірі 23 349, 06 грн, а також понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 07.10.2023 між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» укладений кредитний договір за № 100914969 (далі кредитний договір), згідно з умовами якого відповідач отримав 7000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Договір підписаний відповідачем, шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, в підтвердження чого долучені довідки про ідентифікацію. Представниця позивача зазначає, що підтвердженням добровільного укладення відповідачем договору є анкета-заява на кредит № 100914969 позичальника від 07.10.2023, що заповнена відповідачем. Вказує, що ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну йому суму, зокрема відповідно до умов п.2.1 кредитного договору, шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальника, що підтверджується платіжним дорученням на користь відповідача від ТОВ Мілоан. Відповідач не виконав умови кредитного договору, не повернув кредит та відсотки за користування ним, що призвело до виникнення заборгованості. 28.02.202 відповідно до умов кредитного договору та чинного законодавства України між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений договір відступлення прав вимоги №105 МЛ/Т від 28.02.2024, згідно з яким відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 100914969 від 07.10.2023, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Сума заборгованості відповідача відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №105 МЛ/Т від 28.02.2024 становить 23 349,06 грн, з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 6346 грн, прострочена заборгованість за сумою відсотків становить 17003,06 грн та прострочена заборгованість за комісією становить 0 грн. Вказані розрахунки передані позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно договору відступлення прав вимоги №105 МЛ/Т від 28.02.2024. Позивачем була надіслана письмова претензія на адресу відповідача про погашення кредитної заборгованості вих. № 23402867/1969 від 26.02.2025, яка залишилася проігнорованою останнім. Враховуючи наведене, представниця просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором, а також понесені судові витрати.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 23 квітня 2025 року позовна заява ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

26 травня 2025 року Монастириським районним судом Тернопільської області внесена ухвала, якою в Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» витребувана інформація щодо перерахування 07.10.2023 первинним кредитором ТОВ «Мілоан» на рахунок ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 7 000,00 грн згідно платіжного доручення №739781074, а також інформації про номера рахунків ОСОБА_1 , які відкриті та обслуговуються в АТ КБ «ПриватБанк», на підтвердження належності кредитного рахунку № НОМЕР_1 , що вказаний у платіжному дорученні №73978107, відповідачу.

19 червня 2025 року до матеріалів справи долучена відповідь від АТ КБ «ПриватБанк», згідно з якою на ім`я - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в банку не емітовано картку за № НОМЕР_3 *23. Також, станом на 07.10.2023 відсутні відкриті рахунки, рух коштів за 07.10.2023, у зв`язку з чим відсутня можливість надати запитувану інформацію.

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не забезпечили явку представника в судове засідання, в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутності сторони, проти винесення заочного рішення не заперечують.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи,повторно не з`явився в судове засідання, не повідомивши про причини неявки, до початку розгляду справи по суті відзиву на позовну заяву не подав.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 14 липня 2025 року постановлено в даній цивільній справі провести заочний розгляд та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважаю, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи із такого.

В силу вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

На підтвердження обґрунтованості позову сторона позивача надала анкету-заяву на кредит №100914969 від 07.10.2023, договір про споживчий кредит №100914969 від 07.10.2023, який підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором 727749, а також додатки до нього, зокрема: графік платежів за договором про споживчий кредит №100914969 від 07.10.2023; паспорт споживчого кредиту №100914969; заява на отримання кредиту №100914969; додаткові контактні дані позичальника для взаємодії за кредитним договором, які є додатками до договору.

Зокрема, зі змісту анкети-заяви видно, що така створена в електронній формі за допомогою сайту tengo.ua 07.10.2023, містить відомості про анкетні дані відповідача.

Згідно п. 3.1.1 кредитного договору №100914969 від 07.10.2023 (далі - договір) кредитодавець зобов`язаний на умовах, передбачених п.2.1. цього договору, в сумі, що передбачена п. 1.2 цього договору, надати позичальнику кредит в порядку визначеному в цьому договорі.

Згідно п. 6.1. договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Відповідно до п. 6.2 договору розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посланням на нього з пропозицією товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту).

Згідно довідки без номера від 14 жовтня 2024 року, яка видана ТОВ «Мілоан», товариство підтверджує, що Кіт Н.В, 27.01.2001, РНОКПП НОМЕР_4 , з яким укладений договір про споживчий кредит №100914969 від 07.10.2023 ідентифікований товариством. Договір підписаний позичальником із застосуванням підпису одноразовим ідентифікатором 727749, дата відправки якого 07.10.2023, номер телефону на який відправлений ідентифікатор - НОМЕР_5 .

За правилом ч. 1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути на дана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаний в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до положень ст. ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Докази, надані позивачем доведять факт укладення кредитного договору №100914969 від 07.10.2023 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Однак, позивачем не доведений факт надання відповідачу грошових кошів на виконання цього договору шляхом їх перерахування на картковий рахунок відповідача.

Згідно долученої заяви на отримання кредиту №100914969 від 07.10.2023, яка є додатком №3 до договору про споживчий кредит №100914969 від 07.10.2023, встановлено, що заявником зазначений ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації (проживання) АДРЕСА_1 , сума кредиту 7000,00 грн, загальний строк кредитування 105 дні, платіжна картка позичальника на яку має бути перерахована сума кредиту: VIZA CREDIT PLATINUM 414939*23.

Відповідно до платіжного доручення за №73978107 від 07.10.2023, ТОВ «Мілоан» здійснило перерахування на кредитний рахунок за № НОМЕР_1 , де отримувачем вказаний ОСОБА_2 (код НОМЕР_2 ), а призначення платежу «кошти згідно договору 100914969», грошові кошти в сумі 7000,00 грн.

Водночас, згідно відповіді №20.1.0.0.0/7-250605/62111 від 13.06.2025, яка отримання від АТ КБ «ПриватБанк», вбачається, що на ім`я ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в банку не емітовано картку за № НОМЕР_3 *23. Також, станом на 07.10.2023 відсутні відкриті рахунки та рух коштів за 07.10.2023, у зв`язку з чим відсутня можливість надати запитувану інформацію.

Отже, інформація, що відображена у платіжному дорученні №№73978107 від 07.10.2023 про виконання ТОВ «Мілоан» умов кредитного договору в частині перерахування на рахунок відповідача грошових коштів в сумі 7000 грн спростовується тим фактом, що станом на 07.10.2023 у АТ КБ «Приватбанк» на ім`я відповідача не була емітована карта № НОМЕР_1 .

У цьому ключі суд зауважує, що підстав для сумніву у достовірності витребуваної у АТ КБ «Приватбанк» інформації немає. Водночас з приводу платіжного доручення за №73978107 від 07.10.2023 суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 1 статті 13 Закону України «Про електронну комерцію» розрахунки у сфері електронної комерції також здійснюються відповідно до законів України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України.

Згідно із ст. ст. 22, 25 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено ініціювання переказу здійснюється за такими видами розрахункових документів: 1) платіжне доручення; 2) платіжна вимога-доручення; 3) розрахунковий чек; 4) платіжна вимога; 5) меморіальний ордер. Для ініціювання переказу в межах України можуть застосовуватися електронні платіжні засоби як внутрішньо державних, так і міжнародних платіжних систем у порядку, встановленому Національним банком України. Ініціювання переказу за допомогою електронних платіжних засобів має оформлюватися відповідними документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, що визначаються правилами платіжних систем.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи, як це закріплено вимогами частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З наведених норм законодавства висную, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі №755/2284/16-ц.

Абзацом 14 пункту 3 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, що затверджене Постановою Правління Національного банку України 04.07.2018 №75 (це Положення розроблене відповідно до положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»), в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Положення №75), передбачено, що первинний документ - документ, який містить відомості про операцію.

Пунктами 43, 48, 51, 52 Положення №75 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються в бухгалтерському обліку за умов дотримання вимог законодавства України про електронні документи та електронний документообіг.

У первинних документах, на підставі яких здійснюються записи в бухгалтерському обліку, мають зазначатися номери кореспондуючих рахунків за дебетом і кредитом, сума операції, дата виконання, підпис відповідального виконавця, підпис контролера (якщо операція підлягає додатковому контролю), підпис уповноваженої особи (якщо підставою для здійснення операції було відповідне розпорядження).

Первинні та зведені облікові документи в паперовій/електронній формі повинні мати такі обов`язкові реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування банку, від імені якого складений документ; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру; 5) посади осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення; 6) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції.

Банк має право самостійно визначати інші додаткові реквізити первинних документів у паперовій/електронній формі.

Первинні документи, які не містять обов`язкових реквізитів, є недійсними і не можуть бути підставою для бухгалтерського обліку.

Платіжне доручення №73978107 від 07.10.2023 не містить таких обов`язкових реквізитів первинного документа як: найменування банку, від імені якого складений документ (платіжне доручення складене ТОВ «Мілоан», яке не є банківською установою у розумінні частини першої статті 15 Закону України «Про банки та банківську діяльність»), посаду особи, відповідальної за здійснення операції та правильність її оформлення, у платіжному дорученні наявний підпис особи, яку не можливо ідентифікувати, оскільки поряд з підписом відсутні відомості про те чи його підписав працівник банку, відповідальний за здійснення операції, чи представник ТОВ «Мілоан», печатка якого наявна на платіжному дорученні. При цьому, штамп (печатка) відповідної банківської установи про проведення банком означеної операції та особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції відсутні. Також у платіжному дорученні не зазначені найменування, код банку отримувача коштів та повний номер його банківського рахунку.

Відтак, додане до позовної заяви платіжне доручення, що завірене лише підписом уповноваженої особи та печаткою ТОВ «Мілоан», із зазначенням неповного номера банківської картки, належність якої відповідачу спростована, не можна вважати достовірним доказом надання відповідачу кредитних коштів на виконання умов кредитного договору №100914969 від 07.10.2023.

Інші докази, які б підтверджували факт перерахування відповідачу коштів за кредитним договором, позивачем не надані.

Надані позивачем відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №100914969 не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 № 6-16цс15.

Наявність самого примірника кредитного договору разом з його додатками із зазначенням сторін та умов договору, які підписані відповідачем у порядку встановленому чинним законодавством, не є свідченням про його виконання первісним кредитором. Вказана обставина становить предмет доказування у цій справі та відповідно до принципу змагальності, що закріплений у ст.12 ЦПК України, саме позивач має обов`язок її доведення. Зважаючи на те, що позивач не довів те, що первісний кредитор виконав умови кредитного договору №100914969 від 07.10.2023, у задоволенні позову слід відмовити.

Що стосується переходу від первинного кредитора до ТОВ «ФК «Кредит-капітал» права вимоги до відповідача ОСОБА_1 на підставі договору відступлення права вимоги №105-МЛ/Т від 28.02.2024, суд зазначає те, що оскільки позивачем є недоведеним факт надання відповідачеві кредитних коштів за кредитним договором №100914969 від 07.10.2023 та, як наслідок, недоведеним є факт виникнення у відповідача заборгованості перед ТОВ «Мілоан», а тому у зв`язку із недоведеністю виникнення у ТОВ «Мілоан» права вимоги до відповідача, таке право відсутнє і у позивача на підставі договору відступлення права вимоги.

Щодо судових витрат позивача зазначаю наступне.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Також, частиною 2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відтак, у зв`язку із відмовою у позовних вимогах, судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.12, 13, 81, 133, 137, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, ст. ст.205, 207, 512, 514, 526, 625, 626, 628, 638, 639, 1054, 1055, 1056-1, 1077 ЦК України, суд,

у х в а л и в:

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінасова компанія «Кредит-капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Копію заочного рішення направити відповідачу протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про сторін:

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінасова компанія «Кредит-капітал», місцезнаходження: 79018, Львівіська область, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1 корп. 28, .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Головуючий суддя А.З.Пасічник