КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 758/7102/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2025року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання Гладкої І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на рішення Подільського районного суду міста Києва від 25 вересня 2024 року у складі судді Ковбасюк О.О.,

у цивільній справі за позовом приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2023 року ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» звернулося у суд із позовом, у якому з урахуванням уточненої позовної заяви просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01 лютого 2017 року по 30 квітня 2023 року у розмірі 64 302 грн 30 грн, 3% річних у розмірі 5 059 грн 91 грн, інфляційні втрати у розмірі 25 819 грн 54 коп, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684 грн та витрати за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 35 грн.

Позов обґрунтовано тим, що відповідачі були споживачами послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у період 3 01 грудня 2016 року по 30 квітня 2023 року за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору приєднання, оприлюдненого 05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110 (4510).

Однак в порушення умов договору та вимог законодавства відповідачі зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01 лютого 2017 року по 30 квітня 2023 року житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення не виконали належним чином, внаслідок чого у них виникла заборгованість у розмірі 63 455 грн 87 коп, яка підтверджується довідкою та розрахунком заборгованості. Оскільки вказану суму боргу відповідач добровільно не сплатив, позивачем у відповідності до ст. 625 ЦК України також було обраховано інфляційні втрати та 3% річних.

У вересні 2024 року стороною позивача подано до суду заяву, в якій уточнено позовні вимоги, а саме позивач просив закрити провадження у справі в частині вимог про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, 3% річних та інфляційних втрат у звязку з відсутністю предмета спору та стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01 лютого 2017 року по 30 квітня 2023 року у розмірі 55 506 грн 78 коп, 3% річних у розмірі 4 756 грн 71 коп, інфляційні втрати у розмірі 25 077 грн 48 коп, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684 грн та витрати за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 35 грн.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 25 вересня 2024 року у задоволенні позову ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» просить скасувати рішення Подільського районного суду міста Києва від 25 вересня 2024 рокута ухвалити нове, яким закрити провадження у справі в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та задовольнити позовні вимоги щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 лютого 2017 року по 30 квітня 2023 року у розмірі 55 506 грн 78 коп, 3% річних у розмірі 4 756 грн 71 коп, інфляційні втрати у розмірі 25 077 грн 48 коп, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684 грн та витрати за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 35 грн. Судові витрати покласти на відповідачів.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що заявлені вимоги до відповідачів обґрунтовуються розрахунком з лютого 2017 року по квітень 2023 року.

Вказує, що нарахування на кв. АДРЕСА_2 проводились згідно кількості проживаючих у певні періоди осіб: до грудня 2019 року на 6 проживаючих; з грудня 2019 року по травень 2020 року на 4 особи; з травня 2020 року по жовтень 2020 року на 5 осіб; з жовтня 2020 року і по теперішній час на 6 осіб, що відповідає відомостям відображеним у відповіді від 17 серпня 2023 року №106-7209 Подільської РДА в м. Києві щодо переліку осіб, які значились зареєстрованими у спірний період за адресою АДРЕСА_1 .

Посилається на те, що суд першої інстанції не врахував факту часткового погашення заборгованості, що була предметом розгляду у даній справі та не розглянув подану позивачем заяву про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_2 , що призвело до порушення норм процесуального права.

Вказує, що у випадку незгоди будь-кого з відповідачів із визначеною мірою відповідальності ОСОБА_2 що об`ємів спожитих нею та її неповнолітньою дитиною послуг, інші боржники не позбавлені правомочності звернутися до суду із відповідними регресними вимогами.

Звертає увагу, що згідно з висновками, викладеним у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 640/1125/20 рішення НКРЕКП з питань установлення цін та тарифів за своєю юридичною природою є нормативно-правовим актом, що поширюється на невизначене коло осіб.

У судовому засіданні Тараненко С.В. в інтересах ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» просив апеляційну скаргу задовольнити, ОСОБА_2 просила закрити провадження щодо заявлених до неї вимог.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до суду не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належно.

Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутність осіб, які не з`явилися в судове засідання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Зі справи убачається, що 05 серпня 2014 року в газеті "Хрещатик" № 110 (4510) опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПрАТ "АК "Київводоканал", як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) (а.с. 11).

Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов договору.

Повідомленням визначено, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ "АК "Київводоканал", для оформлення припинення надання цих послуг.

У відповідності до п. 1.1 договору, ПрАТ "АК "Київводоканал" зобов`язується надавати боржнику відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а боржник зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Відповідно до п. 3.1 договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відомості про реєстрацію відповідачів за адресою: АДРЕСА_3 містяться в реєстрі територіальної громади міста Києва.

Відтак, відповідачі є споживачами послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових мереж) за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору, оскільки матеріали справи не містять доказів щодо надходження повідомлення про відмову від надання зазначених послуг та договору.

Вирішуючи спір, районний суд вказав, що заборгованість, інфляційні втрати та 3 % річних стосується всіх відповідачів окрім ОСОБА_2 , оскільки станом на 31 травня 2024 року у останньої заборгованість відсутня.

Однак суд піддав сумніву правильність проведеного позивачем розрахунку заборгованості з посиланням на відсутність у справі належної інформації на підтвердження відповідних нарахувань та вартості послуг, а також можливості виконання зобов`язання частинами або у вигляді періодичних платежів, в разі вчинення боржником оплати саме чергового платежу.

З указаними висновками суду погодитися неможливо з наступних підстав.

Так, як убачається зі справи ОСОБА_2 разом з неповнолітнім сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали за адресою: АДРЕСА_1 до 26 листопада 2019 року, а тому її заборгованість по особовому рахунку № НОМЕР_1 б була виділена окремо за період з 01 лютого 2017 року по 26 листопада 2019 року.

Позивач визнав, що відповідачка ОСОБА_2 немає заборгованості за житлово-комунальні послуги, оскільки сплатила її 31 травня 2024 року. У зв`язку з чим просив закрити провадження у справі в частині вимог заявлених до неї у звязку з відсутністю предмета спору.

Відповідно до довідки № 8015/8/8/0224 від 16 липня 2024 року ОСОБА_2 сплатила заборгованість перед позивачем, яка складається з 8 795 грн 52 коп основного боргу, 742 грн 06 коп інфляційних втрат та 3 % річних, в сумі 303 грн 20 коп (а.с. 172 т.1).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі , якщо відсутній предмет спору.

Між тим, матеріалами справи доведено, що предмет спору на час звернення у суд із позовом був наявним, остільки ОСОБА_2 мала зобов`язання перед позивачем щодо сплати вартості отриманих послуг за період з 01 лютого 2017 року по 26 листопада 2019 року й лише під час судового розгляду справи у повному обсязі сплатила нараховану їй заборгованість.

За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку про наявність правових підстав до відмови у позові в частині вимог до ОСОБА_2 , а не закриття провадження у справі, як зазначив скаржник у апеляційній скарзі.

Що стосується вимог заявлених до інших відповідачів, варто зазначити наступне.

Правовідносини пов`язані зі стягненням заборгованості з житлово-комунальних послуг, а також стягнення заборгованості з спадкоємців врегульовані Цивільним кодексом України (далі ЦК України). Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" (далі Закон).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України). Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

В порядку визначеному ч. 2 ст. 625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. А виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

В порядку п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення відносяться до комунальних послуг.

Виходячи з визначення наданим у п. п. 2, 6, 13 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) може бути індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Частиною 3 цієї статті також визначено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 12 цього Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 року № 206, було затверджено "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану", визначено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК).

В порядку ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до вимог п. 4 ст. 264 ЦПК при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16).

З наведених обставин справи вбачається, що позивачем надаються послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 .

З довідки Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 18 серпня 2023 року убачається у спірний період відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 значаться зареєстрованими за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 69-70 т.1).

Матеріалами справи встановлено, що з урахуванням заяви ОСОБА_1 про застосування строків позовної давності позивачем подано уточнений позов та заяву про залучення до участі у справі співвідповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Установлено, що у подальшому, з причин сплати ОСОБА_2 установленої позивачем заборгованості за період користування нею послугами з 01 лютого 2017 року по 26 листопада 2019 року, виключивши таку заборгованість із загальної суми боргу та з урахуванням заяви відповідача про застосування строку позовної давності, позивач у заяві про уточнення вимог просив про солідарне стягнення з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 лютого 2017 року по 30 квітня 2023 року у розмірі 55 506 грн 78 коп, 3% річних у розмірі 4 756 грн 71 коп, інфляційні втрати у розмірі 25 077 грн 48 коп.

Відповідно до матеріалів, районний суд спір розглянув у відсутність представника позивача, згідно поданої ним заяви.

Між тим, визнавши неналежно мотивованим долучений до справи розрахунок заборгованості та відсутність у справі доказів на підтвердження обґрунтованості проведених нарахувань, районний суд не скористався положеннями п. 5 ч. 2 ст.223 ЦПК України, відповідно до яких якщо суд визнає наслідки повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин. У такому випадку суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо від позивача не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору, що призвело до поспішних висновків про відмову у позові з підстав його недоведеності.

З урахуванням долучених до справи доказів, колегія суддів вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки підтвердженні належними доказами.

При цьому колегія суддів враховує, що заборгованість відповідачам нарахована з урахуванням строку давності за період з 01 лютого 2017 року по 30 квітня 2023 року.

Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно зі ст. 64 ЖК члени сім`ї наймача, що проживають спільно з ним, несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з договору найму житлового приміщення.

Частиною 3 ст. 9 Закону передбачено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані в житлі споживача, несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до розрахунку заборгованості, доданого до уточненої позовної заяви, за період за період з 01 лютого 2017 року по 30 квітня 2023 року, заборгованість ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення становить 55 506 грн 78 коп.

Піддаючи сумніву правильність долученого до справи розрахунку заборгованості та відсутності інформації про порядок нарахування та здійснення оплати вартості наданих послуг, районний суд залишив поза увагою наступне.

Так, як установлено, 31 травня 2021 року на офіційному веб-сайті (vodokanal.kiev.ua) опубліковано повідомлення про публічну пропозицію (оферту) ПрАТ "АК "Київводоканал" про укладення публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення. Договір розміщено на веб-сайті ПрАТ "АК "Київводоканал" у вільному доступі.

Згідно з п. 1 договору виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а споживач зобов`язується оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у порядку, строки та на умовах, що передбачені договором.

Відповідно до п. 15 договору розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інше не визначено договором.

Пунктом 7 договору визначено, що плата за послуги складається з:

- плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених тарифів на послугу та обсягу спожитих послуг, визначеного відповідно до законодавства;

- плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України.

Отже, умовами публічного договору передбачено порядок, умови та строки виконання зобов`язань, які виникають з підстав отримання послуг з водопостачання та водовідведення.

Також залишилися поза увагою суду положення п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до яких споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно ст. 2 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» органом державного регулювання у сфері комунальних послуг є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.

Відповідно до п. 1 ч. 6 згаданого Закону, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг: 1) бере участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері водопостачання; 2) здійснює встановлення тарифів на комунальні послуги суб`єктами природних монополій та суб`єктами господарювання на суміжних ринках, ліцензування діяльності яких здійснюється національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.

Між тим, у справі відсутні докази на спростування доводів позивача про застосування тарифів, встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг (надалі НКРЕКП) та які до того ж перебувають у публічному доступі.

Відповідачами не спростовано нараховану заборгованість та не надано доказів її сплати, а також не долучено до справи свого розрахунку, який би спростував протилежне.

За установлених обставин, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

За приписом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання і у разі прострочення на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до даних справи за період з 01 лютого 2017 року по 30 квітня 2023 року розмір інфляційних втрат становить 25 077 грн 48 коп., 3 % річних - 4 756 грн 71 коп.

За установлених обставин, рішення Подільського районного суду міста Києва від 25 вересня 2024 року підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову, яким на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 необхідно солідарно стягнути спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період із 01 лютого 2017 року по 30 квітня 2023 року у розмірі 55 506 грн 78 коп, 3% річних у розмірі 4 756 грн 71 коп, інфляційні втрати у розмірі 25 077 грн 48 коп.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь позивача слід стягнути пропорційно до задоволених вимог по 2 236 грн 66 коп з кожного судового збору, що пов`язаний з розглядом справи.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до даних квитанції від 27 травня 2023 року на рахунок Державної казначейської служби України сплачено 35 грн. У графі призначення платежу вказано "отримання відомостей з Державного реєстру речових прав (7701170)" (а.с. 8).

Відтак, матеріалами справи підтверджено, що у зв`язку із зверненням до суду із позовом та необхідністю здобуття доказу, позивачем витрачено 35 грн, які відповідно до статті 133 ЦПК України є судовими витратами та підлягають розподілу за правилами статті 141 ЦПК України.

Отже, з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь позивача підлягає стягненню пропорційно до частини задоволених вимог 11 грн 66 коп витрат за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 25 вересня 2024 рокускасувати.

Ухвалити по справі нове судове рішення, яким позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 ) на користь приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (, адреса: 01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-а) заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 лютого 2017 року по 30 квітня 2023 року у розмірі 55 506 грн 78 коп, 3% річних у розмірі 4 756 грн 71 коп та інфляційні втрати у розмірі 25 077 грн 48 коп.

У частині позовних вимог до ОСОБА_2 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 ) на користь приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (, адреса: 01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-а) судовий збір пов`язаний з розглядом справи у розмірі по2 236грн 66 коп з кожного та витрати за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі по 11 грн 66 коп з кожного.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 липня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: