ЄУН 932/7632/25
Провадження №2-о/932/161/25
РІШЕННЯ

Іменем України

17.07.2025 місто Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Салькової В.С.,

за участю секретаря судового засідання Щербаченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Новокадацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

02.07.2025 заявник звернувся до Шевченківського районного суду міста Дніпра з вищевказаною заявою, в якій просив суд встановити факт смерті свого батька ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Санкт-Петербурзі РФ.

На обґрунтування вимог вказав, що він є сином померлого ОСОБА_2 та його спадкоємцем, але позбавлений можливості отримати свідоцтво про смерть свого батька у відділі державної реєстрації актів цивільного стану відповідно до законодавства України через те, що смерть батька настала на території РФ. Отже, його права як спадкоємця перебувають у стані правової невизначеності, тому просив суд встановити факт смерті його батька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Санкт-Петербурзі РФ.

Ухвалою суду від 10.07.2025 у справі відкрите провадження та її призначене до розгляду на 17.07.2025.

Заявник та представник заінтересованої особи до судового засідання не з`явилися, заяв та/або клопотань будь-якого змісту суду не спрямували.

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, дійшов висновку про задоволення заяви, виходячи з такого.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Дніпропетровську від батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис про народження якого №1001 від 23.11.1999 здійснений відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська.

Згідно з довідкою №8712 Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради місце проживання заявника заявник ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , з 11.02.2003. Співвласниками цієї квартири є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 02.12.2021 вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Санкт-Петербурзі, РФ, про що здійснений запис акту про смерть №0 місцевим відділом реєстрації актів громадянського стану.

Довідкою про смерть №С-57302 від 02.12.2021, виданою в м. Санкт-Петербурзі, РФ, засвідчені місце, час та причини смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 об 11:35, м. Санкт-Петербург, РФ, інтоксикація, Гангрена Фурнье, діабет 2 типу).

Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У разі встановлення в судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану здійснює відповідний запис на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Згідно з п.14 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 (з подальшими змінами), у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться будь-яким органом державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника.

За змістом п.1 Розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024, лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до ч.ч.4,7 глави 1 розділу ІІ вищевказаних Правил у державній реєстрації актів цивільного стану може бути відмовлено, якщо державна реєстрація суперечить вимогам законодавства України; державна реєстрація повинна проводитись в іншому органі державної реєстрації актів цивільного стану; з проханням про державну реєстрацію звернулась недієздатна особа або особа, яка немає необхідних для цього повноважень.

Документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Звертаючись до суду з даною заявою, заявник на підтвердження смерті батька надав копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 02.12.2021, виданого в РФ, та копію довідки про смерть №С-57302 від 02.12.2021. Таким чином, факт смерті вже зареєстрований іноземним органом реєстрації.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Ключове значення, яке має встановлення факту смерті або народження особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог ст.263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Відповідно ст.13 Закону України «Про міжнародне приватне право» у редакції від 23.12.2022 документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

На час дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993, ст.13 даної Конвенції було передбачено, що документи, які на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за встановленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Крім того, документи, які на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних сторін доказовою силою офіційних документів.

23.12.2022 набрав чинності Закон України від 01.12.2022 №2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993». Цим Законом передбачено зупинення у відносинах з РФ та республікою Білорусь дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України 22.01.1993, та Протоколу 1997 року до Конвенції, вчиненого від імені України 28.03.1997, та вихід України з Конвенції від 22.01.1993 та Протоколу від 28.03.1997.

Так, дія Конвенції від 22.01.1993 та Протоколу від 28.03.1997 зупинена з 27.12.2022.

Проте, свідоцтво про смерть ОСОБА_2 від 02.12.2021 видане в РФ до повномасштабного вторгнення і раніше цілком користувалося силою офіційних документів на території України.

Іноземні офіційні документи користуються доказовою силою офіційних документів на території України за умови їх засвідчення штампом апостиль та перекладу на українську мову.

24.02.2022 у відповідь на акт збройної агресії РФ проти України, вторгнення російських військ задля знищення Української держави, захоплення силою української території та встановлення окупаційного контролю Україна заявила про розрив дипломатичних відносин з РФ без розриву консульських відносин відповідно до статті 2 Віденської конвенції про консульські зносини 1963 року.

В подальшому Міністерство закордонних справ України повідомило про припинення виконання своїх функцій Посольством України в Москві та консульських установ України на території РФ.

Таким чином, зважаючи на припинення дипломатичних відносин та закриття всіх консульських установ, зазначена консульська дія з реєстрації смерті громадян України, померлих за кордоном, не може бути вчинена Посольством України в РФ.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті його батька ОСОБА_2 через неможливість досягнути заявникові означеної ним мети в інший шлях підлягає задоволенню судом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.76,77,81,259,263-265,268,273,293,294,315,319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Новокадацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (49006, м. Дніпро, вул. Лесі Українки, 67, код за ), про встановлення факту смерті задовільнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в місті Санкт-Петербурзі російської федерації 30.11.2021.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене 18.07.2025.

Суддя: В.С. Салькова