Справа № 461/7286/24 Головуючий у 1 інстанції: Павлюк О.В.
Провадження № 22-ц/811/3853/24 Доповідач в 2 інстанції: Савуляк Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді: Савуляка Р.В.

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

секретаря: Салати Я.І.

з участю: ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Галицького районного суду м. Львова від 14 листопада 2024 року у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про відшкодування шкоди у порядку регресу,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2024 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про відшкодування шкоди у порядку регресу.

Позовна заява мотивована тим, що 09 грудня 2022 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Ford Sierra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив правила дорожнього руху та допустив зіткнення з пішоходом.

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатило страхове відшкодування в розмірі 301 200.00 грн., у зв`язку з чим у нього виникло право зворотної вимоги до відповідача в порядку регресу.

З наведених підстав просили стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України завадну шкоду в порядку регресу в розмірі 301 200.00 грн.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 14 листопада 2024 року позо задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України у порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 60000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір у розмірі 900.19 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржило Моторне (транспортне) страхове бюро України.

В апеляційній скарзі покликається на те, що під час розслідування страхового випадку, що може бути підставою для проведення регламентної виплати МТСБУ встановлено правомірність здійснення регламентної виплати на користь іншої особи, яка представляє інтереси потерпілих.

Судом першої інстанції визнано неправомірним дії ( правочин) МТСБУ без належного правового обґрунтування, незважаючи на те, що предметом позову є відшкодування шкоди, завданої відповідачем, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, а не перевірка правомірності дій МТСБУ при виплаті страхового відшкодування.

Просить скасувати рішення Галицького районного суду м. Львова від 14 листопада 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України у повному обсязі.

В судове засідання не з`явився представник Моторного (транспортного) страхового бюро України, про причини неявки суд апеляційної інстанції не повідомив, з клопотанням про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не звертався, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, враховуючи те, що явка в суд апеляційної інстанції не є обов`язковою, а матеріалів справи достатньо для ухвалення судового рішення по суті спору, колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності представника Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його представника Голуба С.І. на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи,законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частина 2 ст. 1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01 липня 2004 року, чинний на момент виникнення спірних правовідносин, регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01 липня 2004 року страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01 липня 2004 року у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з п. 27.1 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01 липня 2004 року страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку (п. 27.2 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01 липня 2004 року).

Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку (п. 27.4 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01 липня 2004 року).

Підпунктом 38.2.1. пункту 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01 липня 2004 року передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Відповідно до п.п. а) п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01 липня 2004 року МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Судом встановлено, що 09 грудня 2021 року приблизно о 17 год. 00 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Ford Sierra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись у Львові по вулиці Городоцькій поруч з будинком № 245, у напрямку до вулиці Кульпарківської, порушив вимоги п. 1.10 (в значенні терміну «дати дорогу») та п. 18.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, які полягали в тому, що він, керуючи технічно-справним транспортним засобом, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, не зменшив швидкості та не зупинив свій транспортний засіб, щоб надати дорогу пішоходу ОСОБА_5 , який в цей час переходив проїзну частину дороги по пішохідному переході справа наліво відносно напрямку руху автомобіля, внаслідок чого відбувся наїзд транспортного засобу на пішохода.

Копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 , виданого 21 грудня 2022 року виконавчим комітетом Шегинівської сільської ради Яворівського району Львівської області, підтверджується, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

23 лютого 2023 року старшим слідчим ВРЗЗС СВ ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Тарасенком О.О. складено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000974 від 10 грудня 2022 року відносно ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, затверджений прокурором другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління наглядом за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури Щурком В.В.

Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000974 від 10 грудня 2022 року, потерпілим від кримінального правопорушення визнано ОСОБА_4 .

Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 підтверджується, що батьками ОСОБА_5 є ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

Матеріалами справи встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Ford Sierra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не застрахована.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр автовиплат поліс» в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_4 звернулося до МТСБУ із заявами про виплату страхового відшкодування для ОСОБА_4 в розмірі 60 000 грн, а для ОСОБА_3 в розмірі 241 200.00 грн.

Наказом МТСБУ № 3/5143 від 16 березня 2023 року «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_3 » в страховій справі № 89457 Департаменту фінансів доручено сплатити 241 200.00 грн на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр автовиплат поліс».

Платіжною інструкцією № 824412 від 17 березня 2023 року підтверджується, що МТСБУ виплатило ТзОВ «Центр автовиплат поліс» страхову виплату в розмірі 241 200.00 грн на підставі наказу № 3/5143 від 16 березня 2023 року

Наказом МТСБУ № 3/8314 від 08 травня 2023 року «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_4 » в страховій справі № 89457 Департаменту фінансів доручено сплатити 60 000 грн на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр автовиплат поліс».

Платіжною інструкцією № 921936 від 08 травня 2023 року підтверджується, що МТСБУ виплатило ТзОВ «Центр автовиплат поліс» страхову виплату в розмірі 60 000 грн на підставі наказу № 3/8314 від 08 травня 2023 року.

Обґрунтовуючи право на зворотну вимогу до відповідача як особи, яка завдала шкоду, МТСБУ вказує, що страхове відшкодування виплачено Товариству з обмеженою відповідальністю «Центр автовиплат поліс» як представнику потерпілих осіб.

На підтвердження права Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр автовиплат поліс» отримувати від імені потерпілих страхове відшкодування, позивач надав довіреність, посвідчену 23 грудня 2022 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лаврик Т.Я., зареєстровану в реєстрі за № 2295, якою ОСОБА_4 уповноважила Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр автовиплат поліс» здійснювати представництво її інтересів по факту дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 09 грудня 2022 року, в результаті якої загинув ОСОБА_5 .

Однак, до ухвалення оскаржуваного рішення суду, МТСБУ не надало повноважень Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр автовиплат поліс» на представлення інтересів ОСОБА_3 , що свідчить про відсутність доказів на підтвердження виплати страхового відшкодування в розмірі 241 200.00 грн саме потерпілій особі (матері загиблого), а відтак, що такі витрати понесені МТСБУ на відшкодування шкоди.

До апеляційної скарги МСТБУ додано довіреність, посвідчену 28 грудня 2022 року приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицьким Р.С., зареєстровану в реєстрі за № 2911, якою ОСОБА_3 уповноважила Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр автовиплат поліс» здійснювати представництво її інтересів по факту дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 09 грудня 2022 року, в результаті якої загинув ОСОБА_5

Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Оскільки довіреність від 28 грудня 2022 року подана після ухвалення оскаржуваного рішення суду, не досліджувалася судом першої інстанції, а МТСБУ, надаючи її в суді апеляційної інстанції не надав доказів неможливості подання такої до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, колегія суддів, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 367 ЦПК України, що такий доказ не може бути прийнятий судом апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь МТСБУ суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 60000 грн у порядку регресу та відмову у задоволенні решти позовних вимог, з огляду на їх недоведеність належними та допустимими доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що правомірність дій МТСБУ при виплаті страхового відшкодування не є предметом перевірки при розгляді позовних вимог про стягнення шкоди в порядку регресу, не спростовують обов`язку позивача надати належні та допустимі докази на підтвердження пред`явлених ним позовних вимог, в тому числі і правильності розміру виплаченого страхового відшкодування та наявності підстав для його виплати потерпілим, оскільки особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи лише у сумі фактичних витрат, виплачених саме на відшкодування шкоди.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно норм ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, постановлено справедливе судове рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 14 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 14 липня 2025 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.