УХВАЛА

16 липня 2025 року

м. Київ

справа № 754/1281/25

провадження № 61-8974зно25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ситнік О. М. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Ситнік О. М. від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 10 липня 2025 року за нововиявленими обставинами в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (Yasno), Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал», Комунального підприємства «Київкомунсервіс», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» про зобов`язання вчинити дії та

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2025 року ухвалою Верховного Суду у складі судді Сакари Н. Ю. відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Зайцева А. Ю. від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 03 червня 2025 року за нововиявленими обставинами в справі № 754/1281/25.

04 липня 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 01 липня 2025 року за нововиявленими обставинами, у тексті якої висловлено недовіру судді Сакарі Н. Ю. , а також заперечення проти того, щоб суддя розглядала та вирішувала заяву ОСОБА_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 липня 2025 року справу призначено судді-доповідачеві Сакарі Н. Ю.

Матеріали провадження передано судді Сакарі Н. Ю. 07 липня 2025 року.

07 липня 2025 року ухвалою Верховного Суду заяву ОСОБА_1 про відвід судді Сакари Н. Ю. визнано необґрунтованою.

Заяву передано на автоматизований розподіл іншому судді для вирішення питання про відвід суддів у порядку статі 33 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

09 липня 2025 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду заяви про відвід судді Верховного Суду Сакари Н. Ю. призначено суддю-доповідача Ситнік О. М.

10 липня 2025 року ухвалою Верховного Суду відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Сакари Н. Ю. від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 01 липня 2025 року за нововиявленими обставинами в справі № 754/1281/25.

14 липня 2025 року на електронну адресу Верховного Суду надійшла скріплена електронним цифровим підписом заява ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 10 липня 2025 року за нововиявленими обставинами, у якій заявник висловив недовіру судді Ситнік О. М.

У змісті «заяви про перегляд судового рішення» (ухвала від 10 липня 2025 року судді Верховного Суду Ситнік О. М.) висловлено недовіру судді, а також заперечення проти того, щоб суддя розглядала та вирішувала заяву ОСОБА_1

14 липня 2025 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу призначено судді-доповідачеві Ситнік О. М.

Матеріали провадження передано судді Ситнік О. М. 15 липня 2025 року.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи.

Також, згідно з пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (BELUKHA v. UKRAINE N 33949/02, § 49 - 52).

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Водночас згідно з частиною першою статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що доводи заявника щодо наявності підстав для відводу судді Верховного Суду Ситнік О. М. зводяться до незгоди з її судовим рішенням, яким вирішувалося питання заявленого ОСОБА_1 відводу судді Сакарі Н. Ю., що в силу положень частини четвертої статті 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу.

Отже, доводи заяви ОСОБА_3 не містять посилання на обставини, які б дали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість судді Верховного Суду Ситнік О. М.

Верховний Суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Суд оцінює обставини у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Тому доводи заяви не можуть слугувати підставою для відводу судді, оскільки не підтверджують наявність об`єктивних сумнівів у її неупередженості та об`єктивності, а також наявність підстав вважати, що суддя Ситнік О. М. прямо заінтересована в результаті розгляду справи.

Інших змістовних доводів та підстав для відводу судді Ситнік О. М. заявник не навів.

Ураховуючи необґрунтованість заявленого відводу, питання про відвід, відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Ситнік О. М. визнати необґрунтованою.

Заяву про відвід судді Верховного Суду Ситнік О. М. передати для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Ситнік