Справа № 159/3815/24 Провадження № 22-з/802/51/25 Головуючий у 1 інстанції: Грідяєва М. В.
Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2025 року місто Луцьк
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Шевчук Л. Я. ,
суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,
розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 січня 2025 року,
Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 січня 2025 року у цій справі у задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики відмовлено.

Постановою Волинського апеляційного суду від 14 березня 2025 року апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задоволено. Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 січня 2025 року у цій справі скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 9 503,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 1 211,20 грн понесених витрат по сплаті судового збору.

06 травня 2025 року до апеляційного суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, у якій він просить ухвалити додаткове судове рішення у справі про стягнення з відповідача ОСОБА_3 в користь позивача ОСОБА_1 судові витрати по справі, а саме 4 000 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу та 1 453,44 грн сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Апеляційний суд дійшов висновку, що заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення слід задовольнити частково.

Згідно із пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Апеляційний суд не вбачає необхідності у виклику сторін в судове засідання для вирішення питання про ухвалення додаткового судового рішення.

Відповідно до підпункту б пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України резолютивна частина постанови суду апеляційної інстанції повинна містити зазначення нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як передбачено частинами 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Постановою Волинського апеляційного суду від 14 березня 2025 року апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задоволено. Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 січня 2025 року у цій справі скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 9 503,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 1 211,20 грн понесених витрат по сплаті судового збору.

При цьому апеляційним судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За матеріалами справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги сплатив судовий збір у розмірі 1 453,44 грн, що підтверджується квитанцією про сплату № 1729-2648-8483-0077 від 04 лютого 2025 року на суму 1 453,44 грн (а. с. 52).

За таких обставин апеляційний суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача ОСОБА_3 в користь позивача ОСОБА_1 судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 453,44 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами (частина 1, 2 статті 137 ЦПК України).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

Стороною позивача апеляційному суду подано ордер на надання правничої допомоги серії АС № 1127087 від 04 лютого 2025 року.

Проте представник позивача ОСОБА_1 адвокат Самолюк В. В. не надав апеляційному суду доказів, які підтверджують здійснення позивачем витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги і які оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_3 в користь позивача ОСОБА_1 4 000 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу не має.

На підставі наведеного апеляційний суд доходить висновку про необхідність ухвалення у цій справі додаткового судового рішення, яким з відповідача ОСОБА_3 в користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути 1 453,44 грн сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями 133, 270, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення у цій справі задовольнити частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 в користь позивача ОСОБА_1 1 453 (одну тисячу чотириста п`ятдесят три) гривні 44 копійки сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді