КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1750/25
Провадження № 2/552/1341/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.07.2025 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Кузіної Ж.В.,

секретаря судового засідання Безугла А.Г.

у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі посилаючись на те, що з 04 січня 2023 року позивач перебував у трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством «Полтавський турбомеханічний завод». 15 листопада 2024 року звільнений з посади згідно п.1 ст. 36 КЗпП. Під час перебування в трудових відносинах йому нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 93 525 грн. 34 коп. Згідно розрахунків позивача, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку становить 53 388 грн. 16 коп., яку просив стягнути та 5108 грн. 19 коп. компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати. Просить поновити строк зверення до суду з позовом та стягнути суму заборгованості по заробітній платі 93 525 грн. 34 коп, середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільнені 53 388 грн. 16 коп., компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати 5108 грн. 19 коп.

10 квітня 2025 року позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, а саме просить стягнути судові витрати у розмірі 1211 грн. 20 коп. з відповідача.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтава від 10 березня 2025 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ПАТ «Полтавський турбомеханічний завод» у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав до суду відзив на позовну заяву, де просив відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час розрахунку при звільненні та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплат. Позивачем невірно здійснено розрахунки по нарахуванню середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені.

Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством «Полтавський турбомеханічний завод», а саме з 04 січня 2023 року працював на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування.

15 листопада 2024 року ОСОБА_1 звільнений на підставі наказу №ПТМ00000230 від 15 листопада 2024 року за угодою сторін згідно п. 1 ст.36 КЗпП України.

На час звільнення позивача відповідач не виплатив йому заробітну плату у розмірі 93 525 грн.34 коп.

Приймаючи до уваги обставини на які посилався позивач як на підставу поновлення строку звернення до суду, такий строк підлягає поновленню.

Згідно із ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Як вже встановлено судом, в день звільнення, відповідач з позивачем ОСОБА_1 розрахунок не провів, заборгованість не виплатив.

За ч. 1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 у справі щодо офіційного тлумачення положень статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями ст.ст.117,237-1цього Кодексу роз`яснив, що за ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в ст. 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24 грудня 1999 року, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 Кодексу законів про працю України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Згідно ст. 27 Закону України "Про оплату праці" порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно з абз. 1 п. 8 вказаного Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (середньогодинна) заробітна визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Виходячи з кількості робочих днів у вересні та жовтні 2024 року, фактично відпрацьовані робочі дні позивача становить 30 робочих днів.

Середньоденна заробітна плата позивача становить 778 грн.71 коп.

Виходячи з розрахунку 11 779 грн. 24 коп.+ 11 582 грн. 26 коп./30 робочих днів = 778 грн.71 коп.

Відповідно, середня заробітна плата за два останні повні місяці роботи становить: 30 р.д. х 778 грн. 71 коп. = 11000,32 грн.

Період затримки розрахунку становить: з 18 листопада 2024 року (день, наступний робочий за днем звільнення) по 14 лютого 2025 року (день звернення позивача з даним позовом) та складає два місяці 64 робочих днів.

Відповідно, середній заробіток позивача за час затримки розрахунку при звільненні становить: 778 грн. 71 коп. х 64 робочих днів - 49 837 грн. 44 коп.

Наданий позивачем розрахунок середнього заробітку в сумі 53 388 грн. 16 коп. не відповідає вимогам Порядку обчислення середньої заробітної плати. Тому суд вказаний розрахунок не приймає до розгляду.

Згідно зіст.34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

У ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

В той же час, суд не погоджується з вимогами позивача в частині компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, оскільки позивачем не обґрунтовані позовні вимоги в цій частині, не наданий суду розрахунок нарахованої компенсації.

За таких обставин, вбачається, що вимоги позивача в частині стягнення компенсації у розмірі 5108 грн. 19 коп. не знайшли свого підтвердження.

На підставі викладеного, розглядаючи справу на підставі наявних доказів, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, сума середнього заробітку, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у зв`язку з затримкою розрахунку при звільненні становить 49 837 грн. 44 коп. та заборгованість по заробітної плати 93 525 грн. 34 коп., що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Питання про судові витрати суд вирішує у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги, що позовні вимоги задоволено на 94 %, тому судові витрати підлягають відшкодуванню позивачу пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1138 грн. 52 коп.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше, ніж за один місяць.

Тому до негайного виконання підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заробітна плата в розмірі 17 131 грн. 62 коп. (778,71 грн. х 22 робочі дні ), решту суми 76 393 грн. 72 коп. стягнути після набрання рішенням законної сили.

Керуючись ст.ст.10.12,81,141, 259,263-265,430 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання позову до Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 93 525 грн. 34 коп., середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільнені у розмірі 49 837 грн. 44 коп., судовий збір у розмірі 1 138 грн. 52 коп., а всього 144 501 грн. 30 коп.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення допустити до негайного виконання в частині стягнення заробітної плати в сумі 17 131 грн. 62 коп., решту суми 76 393 грн. 72 коп. стягнути після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , проживаючий: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

відповідач Приватне акціонерне товариство «Полтавський турбомеханічний завод», місцезнаходження: м. Полтава, вул. Зіньківська, буд. 6, .

Повний текст суддового рішення виготовлений 14 липня 2025 року.

Головуючий Ж.В.Кузіна