Справа № 716/922/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.07.2025 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Пухарєвої О.В.,
за участі секретаря судових засідань Кульки О.М.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Заставна в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Ухвалою судді від 28.05.2025 року відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, до суду не з`явився, жодних заяв чи клопотань не подавав, правом на надання відзиву на позов не скористався.
Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи і від якого не надійшло ні відзиву на позов, ні клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності, без повідомлення причин неявки, отримавши згоду позивача, суд відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові докази суд приходить до таких висновків.
Встановлено, що перелік та порядок надання фінансових послуг ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», а саме надання грошових коштів у кредит, передбачено Правилами надання грошових коштів у кредит ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (нова редакція), затвердженими наказом директора ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» №19-1/04/24 від 19.04.2024 (надалі - Правила) (а.с. 6-10).
Згідно з п. 2.3 розділу 2 Правил для отримання кредиту Клієнт відвідує веб-сайт Товариства та ознайомлюється з відповідною інформацією, зокрема, Правилами надання грошових коштів у кредит, Примірним договором про надання кредиту.
Відповідно до п. 2.6. розділу 2 Правил Товариство приймає рішення про надання фінансового кредиту потенційному позичальнику на підставі Заяви-Анкети, яку Клієнт заповнює після входу (авторизації) до Особистого кабінету.
У п. 2.15 розділу 2 Правил визначено, що перед укладенням Договору про надання фінансового кредиту Товариство надає Клієнту інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій Товариства з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обраного певного типу кредиту. Клієнт, натискаючи кнопку «погоджуюся», підтверджує ознайомлення з Паспортом споживчого кредиту, його істотними умовами, заявкою та проектом договору про надання фінансового кредиту.
Зі сторони Клієнта відповідно до п. 2.18. розділу 2 Правил Кредитний договір підписується шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним Законом України «Про електронну комерцію».
10 жовтня 2024 року ОСОБА_1 заповнив та підписав Заявку-анкету Клієнта на отримання фінансового кредиту, в якій вказав свої особисті дані, в тому числі номер карти отримувача коштів, та підтвердив, що ознайомився із Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», які розміщені на веб-сайті starfin.com.ua, отримав всю інформацію відповідно до Законів України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» і «Про споживче кредитування» (а.с. 10 звор. - 11).
У п 2.18. розділу 2, п. 7.1. розділу 7 Кредитного договору визначено, що Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами Сторін, яке відбувається згідно Закону України «Про електронну комерцію», та діє протягом строку, вказаного в п. 1.2. цього Договору.
Як вбачається з довідки про ідентифікацію, за підписом директора Кононенка Є.О. (а.с. 24 звор.), ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» надіслало 15 жовтня 2024 року ОСОБА_1 на номер телефону НОМЕР_1 одноразовий ідентифікатор НОМЕР_6, яким була підписана Заявка-анкета на отримання фінансового кредиту, Договір про надання фінансового кредиту та Паспорт споживчого кредиту.
Згідно з п. 1.1. розділу 1 Кредитного договору Товариство надає фінансовий кредит у розмірі 10 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, в порядку та на умовах визначених цим Договором.
Відповідно до п. 1.2. розділу 1, підпункту 1.4.1. п. 1.4. Кредитного договору кредит надається на власні потреби Клієнта, не пов`язані з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника, строком на 120 днів з 15.10.2024р. до 11.02.2025 із сплатою за користування кредитом процентів за фіксованим типом процентної ставки, яка становить 1,00% в день та застосовується у межах строку кредитування.
У п. 1.5. Кредитного договору визначено, що детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього Договору.
Згідно з п. 1.6 розділу 1, п.2.21. розділу 2 Кредитного договору після підписання Договору Товариство надає Кредит в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_7 протягом одного робочого дня. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту за вказаними реквізитами.
Відповідно до п. 3.1., 3.3. розділу 3 Кредитного договору за користування кредитом Товариством нараховуються виключно проценти в межах строку кредитування, починаючи з дня надання кредиту Клієнту на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною Договору. Порядок нарахування платежів за прострочення Клієнтом виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язання за цим Договором передбачено п. 5.3. Договору.
Так, у випадку прострочення Клієнтом сплати платежів відповідно до термінів, встановлених у Графіку платежів, Товариство, згідно з п.п. 5.3. п. 5. Кредитного договору, нараховує неустойку у вигляді штрафу: в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості - на наступний день після терміну сплати, встановленого в Графіку платежу, за відповідний розрахунковий (платіжний) період, та до дати погашення заборгованості, з урахуванням обмежень, встановленим чинним законодавством України.
Згідно з п.п. 3.2. розділу 3 Кредитного договору сума кредиту, проценти за користування кредитом, нарахована неустойка (у разі наявності) складають заборгованість з Договором.
Перерахунок коштів відповідачу також підтверджується довідкою АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» №БТ/Е-5190 від 10.06.2025 за підписом операційного директора Т.Примаченко, згідно з якою платіжна картка НОМЕР_8 належить ОСОБА_1 та 15 жовтня 2024 року о 01:30 на таку було здійснено переказ коштів в сумі 10 000, 00 грн (а.с. 52)
У підпунктах 4.3.1, 4.4.3. п. 4.3. розділу 4 Кредитного договору визначено, що Клієнт має право достроково повернути кредит в повному обсязі, або частково, сплативши проценти за строк фактичного користування кредитом; протягом 14 календарних днів з дня укладення Договору відмовитися від Договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Протягом 7 календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від Договору Клієнт зобов`язаний повернути Товариству грошові кошти, одержані згідно з Договором, та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення (включно) за ставкою, встановленою Договором.
Згідно з підпунктом 4.1.1. п. 4.1., підпунктом 4.4.2. п.4.4. розділу 4 Кредитного договору Товариство має право вимагати від Позичальника повернення Кредиту та сплати Процентів за користування Кредитом, а також виконання всіх інших зобов`язань за Договором і додатками до нього, а Клієнт зобов`язаний своєчасно повернути Кредит та сплачувати проценти за користування Кредитом в порядку, встановленого Договором.
Відповідно до п. 5.1. розділу 5 Кредитного договору Сторони несуть відповідальність за невиконання чи неналежне виконання умов Договору відповідно до чинного законодавства України та Договору.
Окрім того, підпунктом 4.1.4. п. 4. Кредитного договору передбачено право Товариства без згоди Клієнта відступити право вимоги за Договором третій особі, в зв`язку з чим відбудеться заміна сторони - кредитодавця за Договором, але з обов`язком повідомленням Клієнта про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати кого відступлення.
Цього ж дня, між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» підписано акт приймання-передачі письмового та електронного Реєстру Боржників за Договором факторингу №23122024 від 23.12.2024 (а.с. 31 звор.).
14 травня 2025 року ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» направило ОСОБА_1 вимогу №24061982 про виконання зобов`язань за Кредитним договором (а.с. 32, зворотвій бік), однак така залишена останнім без реагування.
При цьому відповідач ОСОБА_1 не надав суду заперечень щодо укладення Кредитного договору, доказів відмови від Договору, здійсненого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» розрахунку заборгованості, а також доказів погашення заборгованості новому або первинному кредиторам.
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст. 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України такий правочин може бути визнаний судом недійсним.
У п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Так, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до абз. 2 ч. 3, ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
У ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
У ч. 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму і є таким, що укладений у письмовому вигляді.
Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Отже, якщо форма договору електронна, то і підписувати його потрібно електронним підписом.
Згідно з ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
При цьому, судом встановлено, що сторонами узгоджено істотні умови кредитного договору, зокрема, розмір кредиту, строк кредитування, строк дії договору, процентна ставка та порядок нарахування відсотків, розмір неустойки (штрафу) та порядок його нарахування.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
У разі порушення зобов`язання відповідно до ст. 611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Порушенням зобов`язання згідно ст.610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч.ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та сплати процентів. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Разом з тим, згідно з п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Згідно з ч.1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
За приписами ч. 1 ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.
У ч. 1 ст. 1082 ЦК України вказано, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Окрім того, згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, враховуючи надані розрахунки, відсутність будь-яких заперечень зі сторони відповідача ОСОБА_1 , зважаючи на законодавчі обмеження щодо стягнення неустойки, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість в розмірі 17 000, 00 грн, що складається із заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 10 000,00 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 7000,00 грн, в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Щодо витрат на правничу допомогу
Згідно із ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, які в разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог ( п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України).
Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» понесено витрати в сумі 7 000,00 грн на професійну правничу допомогу АО «Апологет» на підставі Договору про надання правової (правничої) допомоги № 0103 від 01.03.2024 року та замовлення до вказаного Договору, які підтверджуються детальним описом наданих послуг, рахунком на оплату.
Ознайомившись з вищевказаними доказами, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника позивача та стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом даної справи у розмірі 5 408, 90 грн (пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на 77,27 %).
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь позивача ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 1871,78 грн (2422,40 грн * 77,27/100) .
Згідно з ч.4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Оскільки в судове засідання, призначене на 09:30 год. 10.07.2025 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено 14.07.2025 (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України), то датою ухвалення даного судового рішення є 14.07.2025.
На підставі вищенаведеного та ст.ст. 203-205, 207, 509, 512, 514, 516-517, 526-527, 530, 610-612, 626, 629, 638-639, 1048-1050, 1054, 1056-1, 1077-1078, 1082, п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст. 3, 11-12 Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронний цифровий підпис», керуючись ст.ст. 2-4, 7-13, 17-19, 76-81, 89, 95, 141, 223, 240, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-275, 279-284, 352, 354-355 ЦПК України, суд
Позов - задоволити частково.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Повне рішення складено 14.07.2025.
Суддя Олена ПУХАРЄВА