Справа №:461/5338/20
Провадження №: 6/461/162/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.2025 м. Львів

Галицький районний суду м. Львова у складі головуючого судді Романюка В.Ф., за участю секретаря судового засідання Салика С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Львова подання державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельника Ю.Р. про тимчасове обмеження виїзду за межі території України ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельник Ю.Р, звернувся до суду із поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_1 , до виконання ним своїх зобов`язань по виконанню рішення суду.

В обґрунтування внесеного подання покликається на те, що на виконанні у Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавче провадження №71560699 з примусового виконання виконавчого листа №461/5338/20 від 02.12.2020 року Галицького районного суду м. Львова щодо стягнення заборгованості із боржника ОСОБА_1 в користь Львівської міської ради в розмірі 12051,70 грн.

З метою належного виконання виконавчого документа у примусовому порядку на майно боржника накладено арешт.

Виконавцем на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак останній на виклики не з`явився, про причини неявки не повідомив виконавця.

Державним виконавцем здійснено вихід за адресою місця реєстрації боржника, однак боржника не виявлено, про що складено акт державного виконавця.

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Оскільки, боржником рішення виконано не було, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання, тому просить суд подання задоволити.

Державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельник Ю.Р. в судове засідання не прибув, подав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали подання та долучені до нього документи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

З огляду на дану норму Конституції України, слід прийти до висновку, що обмеження особи права вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом, є обмеженням її конституційного права на свободу пересування, гарантованого державою.

Згідно зі ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Суд встановив, що на виконанні у Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавче провадження №71560699 з примусового виконання виконавчого листа №461/5338/20 від 02.12.2020 року Галицького районного суду м. Львова щодо стягнення заборгованості із боржника ОСОБА_1 в користь Львівської міської ради в розмірі 12051,70 грн.

Боржник ухиляється від сплати боргу, а відтак з метою належного виконання виконавчого документа у примусовому порядку на майно боржника накладено арешт. Державним виконавцем скеровано запити у відповідні реєструючі органи на предмет виявлення майна боржника.

Державним виконавцем скеровано на адресу боржника вимогу державного виконавця з`явитися у Шевченківський ВДВС м. Львова та надати державному виконавцю документальне підтвердження сплати боргу. Виклики державного виконавця боржником проігноровано.

Державним виконавцем здійснено вихід за адресою місця реєстрації боржника, однак боржника не виявлено, про що складено акт державного виконавця від 05.05.2025 року.

Згідно відповідей ПФУ встановлено, що боржник на обліку у ПФУ не перебуває та пенсії не одержує.

Згідно відповіді ДФС України, встановлено, що у боржника наявний відкритий рахунок в банку, на котрий накладено арешт згідно постанови державного виконавця про арешт коштів боржника та виставлено відповідні платіжні вимоги задля списання коштів у разі їх наявності на рахунку. Станом на 20.05.2025 року кошти на рахунок відділу не поступали.

Також проведеною перевіркою майнового стану боржника, встановлено наступне. Згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС у Львівській області встановлено, що транспортні засоби за боржником не зареєстровано. Згідні відповіді ОКП ЛОР БТІ та ЕО та Інформаційної довідки із Державного реєстру права власності на нерухоме майно встановлено, що реєстрація права власності на нерухоме майно за боржником здійснювалася, але сума недостатня для реалізації нерухомого майна.

Згідно відповіді ДФС України від 12.05.2025 року встановлено, що у ДФС відсутня інформація з приводу джерел одержання доходів боржником.

Станом на сьогоднішній день боржником заборгованість згідно вищезгаданого виконавчого провадження не погашено.

Такі дії боржника, які проявляються у невиконанні та повному ігноруванні вимог державного виконавця (боржник жодного разу не з`явився на вимогу державного виконавця, жодних пояснень з приводу тривалого невиконання рішення суду не надавав) роблять неможливим виконання рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання на всій території України.

На підставі наведеного вище можна зробити висновок, що поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

При цьому, до матеріалів подання, державним виконавцем не подано належних доказів, які б давали суду підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон на постійне місце проживання, не виконавши покладені на нього рішенням суду зобов`язання, а також не доведено, що вирішення питання про заборону боржникові виїзду за кордон сприятиме виконанню зобов`язання. Крім того, матеріали подання не містять відомостей про отримання боржником виклику виконавця та не містять належних доказів того, що боржник свідомо вчиняє дії (бездіяльність), спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості.

Суд приходить до висновку, що державним виконавцем не надано суду безспірних доказів, які свідчать про свідоме ухилення боржника від виконання рішення суду або перешкоджання у його виконанні. Доводи наведені в поданні, не можуть бути розцінені судом як ухилення від виконання рішення суду в розумінні умисної протиправної поведінки боржника.

Одночасно, сама по собі наявність зобов`язання по виконанню рішення суду, яке набрало законної сили, чи постанови компетентних органів, без встановлення причин їх не виконання, ще не свідчить про тривале та свідоме ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Таким чином, в ході розгляду подання не здобуто належних доказів, які б свідчили про те, що боржник дійсно свідомо ухиляється від сплати заборгованості та від виконання своїх обов`язків, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

З урахуванням викладеного, суд вважає, що законні підстави для задоволення подання відсутні. У свою чергу, це не перешкоджає виконавцю у разі надання необхідних доказів та зміни обставин під вчинення виконавчих дій повторно звернутися з відповідним поданням до суду.

Керуючись ст. ст. 247, 441 ЦПК України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України» від 21.01.1994 року з наступними змінами, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні подання державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельника Ю.Р. про тимчасове обмеження виїзду за межі території України ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвала суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Романюк В.Ф.