Справа №606/1908/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2025 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої судді Черніцької І.М.

- за участю секретаря судового засідання Кокітко І.В.

- за участю: представника позивача адвоката Свірського Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно страхова компанія» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно страхова компанія» (далі ПАТ «УПСК») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 23 575,06 грн.

В обґрунтування вимог позивач вказав, що 18 травня 2020 року між ПАТ «УПСК» та ОСОБА_2 укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/7824825. У відповідності до умов вказаного полісу страхування ПАТ «УПСК» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ЗАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.

04 лютого 2021 року близько 09:55 год. на автодорозі М-19 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ЗАЗ», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Isuzu», номерний знак « НОМЕР_2 » під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Isuzu», номерний знак НОМЕР_2 було завдано механічних пошкоджень, а власнику матеріального збитку. Відповідно до постанови Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 24 лютого 2021 року, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем правил дорожнього руху України, чим останній скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

АТ СК «АРКС» звернулось до ПАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування за полісом. На підставі страхового акту №040/037/012259/21/1 позивачем було виплачено потерпілому страхове відшкодування в розмірі 47 150,13 грн. Однак позивач вважає, що відповідач керував забезпеченим транспортним засобом, що суперечить умовам договору, тому відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач має право на відшкодування 50% виплаченого страхового відшкодування в розмірі 23 575,06 грн.

Посилаючись на наведене, позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання.

25 листопада 2024 року відповідач подав відзив на позов. Вважає позовну заяву безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Зазначає, що предметом позову є стягнення в порядку регресу суми виплаченого страхового відшкодування, однак у правовідносинах між позивачем та відповідачем відсутні будь які обставини, наведені в підпункті 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що дають підстави для звернення із регресним позовом до відповідача. Водночас звертає увагу на те, що позивач, як на правове обґрунтування позову, безпідставно посилається на пункт 38-1.1 статті 38-1 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки у позовній заяві конкретно не вказує (та не підтверджує це жодним доказом) про існування такої обставини, як використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту). Більше того, Полісом обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AP/7824825 від 18.05.2020 не передбачено застосування пільги, передбаченої пунктом 13.2 статті 13 цього Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у виді зменшення розміру страхового платежу на 50 відсотків, на що вказує прочерк в графі «Зменшення пільговику (%)» розділу 9 вказаного Полісу.

Беручи до уваги вище викладене, просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 25 листопада 2024 року, яку занесено до протоколу судового засідання, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

27 листопада 2024 року представник позивача подав суду відповідь на відзив, в якій вказує, що підставою для пред`явлення даного позову є те, шо відповідач керував забезпеченим транспортним засобом, що суперечить умовам договору та умовам, передбаченим п. 13.2 ст. 13 ЗУ «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Стверджує, що в даному випадку страхувальником є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто особа, яка є пенсіонером, на день укладення полісу мав повні 68 років, що підтверджується відповідним посвідченням НОМЕР_3 від 02.07.1998 року, яке зазначено в самому полісі. На підставі зазначеного факту, Поліс №AP/7824825 було укладено із застосуванням пільги, що передбачена п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», і страхувальнику була надана відповідна знижка щодо сплати страхового платежу (п.9 Полісу). Окрім того, у пункті 9 Полісу зазначено базовий страховий платіж 180 грн та коефіцієнти, які застосовані до цього базового платежу, зокрема крім чотирьох одиниць, які не впливають на розмір платежу, там зазначено ще коефіцієнти 1,5 та 1,65. (180 грн. х 1,5 х 1,65 = 445,5 грн.). Тобто при укладенні Полісу без пільги страховий платіж склав би 445,5 грн. Агент, який укладав Поліс, в останньому розділі п. 9 допустив описку, поставивши прочерк, замість 50%. Внести у систему Поліс без зазначення 50% знижки було неможливим, оскільки ціна вказана, як для пільговика. Крім того, м. Теребовля відносилося до 5 зони страхування та відповідно до тарифів, затверджених наказом Голови правління, ціна для пільговика для цієї зони складала 223 грн. Автомобіль «ЗАЗ», державний номерний знак « НОМЕР_1 », належить ОСОБА_2 , а не відповідачу, який на момент ДТП керував вказаним транспортним засобом, що свідчить про порушення пункту 13.2 статті 13 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з приписами пункту 38-1.1 статті 38-1 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового

відшкодування. Відтак, позивач вважає, що наявна правова підстава для стягнення завданих збитків в порядку регресу з відповідача.

18 грудня 2024 року представник відповідача подав заперечення. Зазначає, що позивачем не доведено використання страхувальником ОСОБА_2 при оформленні полісу страхування вищезгаданої пільги. Більше того, в розділі 6 наявного у справі Полісу обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АP/7824825 від 18.05.2020 в графі, в якій зазначається назва документу, що посвідчує особу страхувальника, чітко зазначено, що таким документом є паспорт ОСОБА_2 . У цій же графі зазначено, що для пільговика документом, який посвідчує особу, є документ, що підтверджує його право на зменшення розміру страхового платежу. Даний факт безумовно підтверджує те, що пільга не застосовувалась. Сума страхового платежу в розмірі 223 грн, виходячи з якої позивач зробив хибний висновок про застосування пільги, лише вказує на помилковість здійснення розрахунку цієї суми (невірне використання коефіцієнтів).

В судове засідання представник позивача не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений належним чином. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача- адвокат Свірський Т.В. просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві.

Судом встановлено, що 18 травня 2020 року між ПАТ «УПСК» та ОСОБА_2 укладено договір № АР/7824825 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до умов Полісу, страхувальником є ОСОБА_2 , документ, що посвідчує особу паспорт серії НОМЕР_3 . Забезпечений транспортний засіб ЗАЗ 110206, номерний знак НОМЕР_1 . Страховий платіж становить 223 грн.

Також із даного полісу слідує, що в п. 9 у графі «Зменшення пільговику (%)» страховим агентом проставлено прочерк. Строк дії полісу з 19 травня 2020 року до 18 травня 2021 року включно.

З матеріалів справи вбачається, що між СК «ARX» (попередня назва СК «АХА Страхування») та ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №533а0п.

Із додатку №2 до цього договору вбачається перелік ТЗ, які приймаються на страхування, зокрема транспортний засіб Isuzu NPR 75L-K, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 22.12.2017 року, виданого центр 5342 слідує, що власником транспортного засобу Isuzu, реєстраційний номер НОМЕР_2 є ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат».

Із довідки №170436 про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що така мала місце 04 лютого 2021 року на автодорозі М-19 Доманове Ковель Чернівці Теребовля. Зіткнення лобове. Учасники ДТП: Легковий автомобіль ЗАЗ 110206, номерний знак НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 та вантажний фургон Isuzu AB220, номерний знак НОМЕР_2 , що належить ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат», під керуванням водія ОСОБА_3 .

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 24 лютого 2021 року у справі за № 606/303/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу.

Із змісту постанови слідує, що 4.02.2021 року ОСОБА_1 о 09 годині 55 хвилин на а/д М - 19 (на перехресті с. Сухостав та с. Яблунів), керуючи транспортним засобом, марки "ЗАЗ - 110206", н.з. НОМЕР_1 , порушив вимоги пункту 2.3 (б), 10.4 ПДР України, під час повороту ліворуч не надав переваги в русі зустрічному транспортному засобі, марки "ISUZU", н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 та допустив із ним зіткнення, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

В протоколі огляду транспортного засобу від 22 лютого 2021 року вказано характер пошкоджень (опис пошкоджень КТЗ) транспортного засобу Isuzu AB220.

Відповідно до звіту про оцінку автомобіля Isuzu AB220, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складеного 25 березня 2021 року, на підставі виконаних розрахунків та рекомендацій, викладених в Методиці, складено висновок, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Isuzu AB220, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП, станом на момент оцінки складає 51 800,13 грн з врахуванням ПДВ, 46 148,82 грн без врахування ПДВ

Відповідно до страхового акту №ARX2747887 від 29 березня 2021 року та розрахунку страхового відшкодування, сума страхового відшкодування становить 80 441,00 грн (а.с.9,10).

Згідно платіжного доручення №765442 від 30 березня 2021 року, АТ «СК «АРКС» здійснило виплату страхове відшкодування згідно акту №ARX2747887 у розмірі 80 441,00 грн.

АТ «СК «АРКС», як правонаступник АТ «СК «АХА Страхування, звернулось до ПАТ «УПСК» із заявою вих. №СУ/009202/3 від 05 травня 2021 року про виплату страхового відшкодування у розмірі 80 441,00 грн.

Згідно страхового акту ПАТ «УПСК» за №040/037/012259/21/1, розрахована сума страхового відшкодування складає 47 150,13 грн.

Відповідно до платіжного доручення №17356 від 11 серпня 2021 року, ПАТ «УПСК» здійснило страхове відшкодування згідно вищевказаного акту, в розмірі 47 150,13 грн. Одержувач АТ СК АХА.

ПАТ «УПСК» звернулось до ОСОБА_1 із вимогою №040/037/012259/21/1/с від 24 жовтня 2024 року про відшкодування збитків в порядку регресу в розмірі 23 575,06 грн.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши зібрані наявні у справі докази, дійшов наступного висновку.

В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з вимогами ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

В пункті 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до вимог п.1.4 ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особами, відповідальність яких застрахована, - є страхувальник (юридична особа, власник) та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Слід зазначити згідно вимог ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, яка діяла станом на час виникнення спірних правовідносин), право страховика на подання регресного позову до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, виникає у разі:

а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії;

в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником);

г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху;

ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону;

д) якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування).

Отже, ст.38 вказаного спеціального Закону передбачає право страховика та Моторного (транспортного) страхового бюро України на звернення з регресним позовом до визначеного кола суб`єктів і саме за наявності передбачених цією статтею певних умов.

У відповідності до п.2 ст.13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умовами, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід ІІ групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до І або ІІ категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорії громадян України, без мети надання платних послуг перевезення пасажирів або вантажу.

Судом встановлено, що транспортний засіб "ISUZU", реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить на праві власності ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат».

Автомобіль ЗАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким на час ДТП керував відповідач ОСОБА_1 , належить на праві власності ОСОБА_2 .

Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/7824825 зі строком дії з 19 травня 2020 року до 18 травня 2021 року включно, забезпечено транспортний засіб ЗАЗ 110206, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Поліс укладено між страховиком ПАТ «УПСК» та страхувальником ОСОБА_2 .

Отже, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу та страхувальником цивільно-правової відповідальності за вказаним вище полісом, а тому позивачем не доведено права вимоги відшкодування шкоди в порядку регресу саме з ОСОБА_1 , як з водія забезпеченого транспортного засобу, оскільки визначені статтею 38 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підстави для подання такого позову відсутні.

Враховуючи вищенаведенні вимоги закону та встановленні обставини справи, приймаючи до уваги, що позивачем не надано жодного доказу який би надавав йому право вимагати відшкодування шкоди в порядку регресу саме з відповідача, як з водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, жодна із умов, визначена у ст. 38 Закону відсутня, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ПАТ «УПСК» слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 81, 141, 263, 265, 272, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно страхова компанія» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно страхова компанія», вул. Кирилівська, 40, м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 .

Повне судове рішення складено 14 липня 2025 року.

Головуюча суддя І.М. Черніцька