Справа № 991/4164/23
Провадження № 6/201/271/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі судді Батманової В.В.,

з секретарем судового засідання Горбатенко Д.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі подання державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) про примусове проникнення до житла, -

ВСТАНОВИВ:

До Соборного районного суду міста Дніпра 08 липня 2025 року надійшло подання державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 за виконавчим листом у справі № 991/4164/23 від 25.11.2024 про стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави частину вартості необґрунтованих активів. В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що на неодноразові виклики виконавця боржник ОСОБА_1 не з`являвся, жодних заяв чи клопотань на адресу відділу надано не було. Виходом державного виконавця за адресою, зазначеною у виконавчих документах, двері домоволодіння не відчинили, перевірити майновий стан боржника не виявилось можливим.

Посилаючись на те, що боржник добровільно рішення не виконує, з метою проведення опису та арешту майна боржника, державний виконавець звернувся до суду з поданням про надання дозволу на примусове проникнення до нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання державний виконавець не з`явився, однак надав до суду заяву в якій вказав, що наполягає на вимогах подання, просить суд його задовольнити та провести розгляд у його відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію приватного виконавця, суд вважає, що подання належить задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 18 цього Закону містить перелік обов`язків і прав виконавців, обов`язковість вимог виконавців, зокрема пунктом 4 частиною 3 передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Соборному відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №76688810 з примусового виконання виконавчого листа № 991/4164/23 від 25.11.2024 про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в дохід держави частину вартості необгрунтованих активів в розмірі 2 258 503,02 грн.

Вжитими заходами державного виконавця /встановлено, що згідно відповідей Державної податкової служби України у боржника відкриті розрахункові рахунки в банківських установах, проте відсутні кошти з метою їх списання та виконання вимог виконавчого документа. Згідно відповіді МВС України право власності на рухоме майно за боржником не зареєстровано.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - за боржником зареєстровано нерухоме майно, а саме: житловий будинок, реєстраційний номер 101, кадастровий номер :03:155:0031, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На неодноразові виклики виконавця боржник ОСОБА_1 не з`являвся, жодних заяв чи клопотань на адресу Відділу надано не було.

Виходом державного виконавця за адресою, зазначеною у виконавчих документах, двері домоволодіння не відчинили, перевірити майновий стан боржника не виявилось можливим.

Разом з тим, згідно декларації боржника за 2024 рік, боржник має грошові активи, а саме готівкові кошти у розмірі 3 100 000 гривень, що має ознаки того, що боржник має можливість виконати вимоги виконавчого листа, але перешкоджає фактичному виконанню рішення.

Відповідно до ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

З огляду на викладені обставини, суд вважає примусове проникнення до житла боржника, залишається єдиним можливим заходом забезпечення виконання судового рішення, встановлення майнового стану боржника, виявлення майна та коштів, що належать боржникові.

Згідно з вимогами п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага, що зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 31.05.2011 № 4-рп/2011.

Суд враховує, що боржник після винесення рішення про стягнення боргу, жодного разу кошти не сплачував та борг станом на день звернення до суду з даним поданням складає 2258503,02 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій.

Таким чином, боржник вчиняє дії спрямовані на перешкодження державному виконавцю у проведенні виконавчих дій.

Примусове проникнення до житла є одним з крайніх заходів, пов`язаних з примусовим виконанням рішень судів, недоторканість житла є конституційною гарантією.

Проаналізувавши матеріали справи, копії матеріалів виконавчого провадження додані до подання, суд приходить до переконання, що подання державного виконавця є обґрунтованим, оскільки, як встановлено судом, в ході виконавчого провадження виконавцем вжито всіх можливих, передбачених законом заходів для виконання виконавчого документа, зокрема, здійснювався виїзд за місцем знаходження житлового приміщення, належного боржнику.

Подання приватного виконавця містить докази того, що боржник повідомлялася про намір приватного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та вилучення майна, але чинить цьому перешкоди, не надає доступу до житла у відведений для цього час вчинення виконавчих дій, уникає викликів виконавця та перешкоджає проведенню виконавчих дій. Відповідно до чинного законодавства України виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно та повно.

Отже, за змістом наведених норм слід дійти висновку, що станом на час порушення питання про необхідність проникнення у житлові приміщення боржника та на підставі рішення суду, уповноважена особа органу примусового виконання зобов`язана дотриматись встановленого законодавством порядку проведення виконавчих дій від часу відкриття провадження, як це визначено нормами Закону України «Про виконавче провадження», що має місце вданому випадку.

З наявних у справі матеріалів вбачається, що дії та бездіяльність боржника призводять до тривалого невиконання рішення суду, що тягне за собою порушення строків його виконання, а також порушує вимоги чинного законодавства щодо обов`язковості судових рішень.

За таких обставин подання приватного виконавця підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 258-261, 439 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Подання державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) про примусове проникнення до житла - задовольнити.

Надати дозвіл державному виконавцю Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) на примусове проникнення до будинку боржника ОСОБА_1 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Батманова