Провадження № 2/127/4192/25
УХВАЛА

14 липня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шаміна Ю.А., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна заява ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Зазначена позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України з метою усунення недоліків.

Так, відповідно ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Слід звернути увагу, що ця позовна заява подана через підсистему ЕСІТС «Електронний суд» представником позивача.

Приписами ч. 5 ст. 43 ЦПК України передбачено, що документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 ст. 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

У відповідності до вимог ч. 7 ст. 187 ЦПК України, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 28.01.2022 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Натомість всупереч положенням ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивачем не додано до позовної заяви належних доказів надсилання її копії в примірнику для відповідача. Наданий список згрупованих відправлень та опису вкладення про їх направлення до адресата ОСОБА_1 за невідомою адресою не свідчить про виконання позивачем вищезазначеної вимоги процесуального закону.

Відтак, з метою дотримання прав відповідача, позивачу слід надіслати копію поданої до суду позовної заяви та доданих до неї документів на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ).

Крім того, відповідно до п. 3, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Обов`язок подання доказів разом з поданням позовної заяви визначений також в ч.3 ст. 83 ЦПК України.

Як слідує з позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №28.06.2024-100002725 від 28.06.2024 у загальній сумі 21196,16 грн, яка складається із: заборгованості за основним боргом 5051,00 грн, заборгованості за відсотками 11303,90 грн, заборгованості за комісією 1177,26 грн, заборгованість за неустойкою 3700,00 грн.

При цьому, слід звернути увагу позивача необхідність визначення точної правової кваліфікації складових суми заборгованості, зокрема, зазначення правової природи кожного з елементів (основна сума боргу, відсотки, інфляційні втрати, 3% річних, штрафні санкції тощо) із посиланням на конкретні норми матеріального права, що передбачають можливість їх нарахування та стягнення.

Також в порушення вимог п. 3 ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить розрахунку вказаної в позові суми боргу (його складових частин), який позивач бажає стягнути з відповідача за зобов`язаннями позичальника, що є необхідними відомостями для розгляду вказаного позову з метою встановлення точних періодів та складових боргу, який виник у відповідача відповідно до обов`язків позичальника у кредитному договорі.

Суд звертає увагу, що обґрунтований розрахунок, є такий, що містить обчислення, порядок нарахування сум (множення, додавання, нарахування та інше) та підстави такого нарахування, передбачені законом або умовами договору, із зазначенням:

по тілу кредиту: сума, яка підлягає сплаті по кожному із платежів; сума, яка сплачена; сума заборгованості, із зазначенням періоду заборгованості,

по відсоткам, комісії та неустойці (штраф, пеня): сума, яка підлягає сплаті окремо за відсотками, комісією, неустойкою; сума, яка була/не була сплачена за відсотками, комісією, неустойкою; початок та кінець періоду нарахування за відсотками, комісією, неустойкою, детальний (щомісячний) розрахунок розміру відсотків на увесь період нарахування та сума боргу по них, тощо.

Позивач просить стягнути різні суми заборгованості (заборгованість по тілу кредиту, по нарахованим відсоткам, комісією та неустойці), отож обґрунтований розрахунок заборгованості повинен містити розрахунок щодо кожного конкретно зазначеного виду, з розшифровкою та обґрунтуванням підстав їх нарахування (за умовами договору або відповідно до закону).

Вказані вище недоліки перешкоджають вирішенню питання про можливість прийняття позовної заяви до розгляду, а тому вона підлягає залишенню без руху для їх усунення.

Суд зауважує, що залишення позовної заяви без руху з метою належної її оформлення у відповідності до вимог чинного цивільно-процесуального законодавства не являє собою обмеженням у доступі до правосуддя. Згідно практики Європейського суду з прав людини, виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу наглядним є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З огляду на вказане, позивачу необхідно подати до суду докази надсилання листом з описом вкладення відповідачу по справі копії позовної заяви з додатками, а також надати обґрунтований розрахунок суми боргу, по якому заявлено вимоги.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків не більше п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявникові зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна