Провадження № 22-ц/812/1077/25 Головуючий суду першої інстанції Кірімова О.М.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2025 року м. Миколаїв Справа № 467/671/24

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 22 липня 2024 року, повне судове рішення складено 22 липня 2024, ухвалене під головуванням судді Кірімової О.М., в залі судового засідання в с-ще Арбузинка, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

13 травня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» (далі ТОВ «ФК «Омега Фінанс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивований тим, що 22 жовтня 2018 року між Акціонерним товариством «Юнекс Банк» (далі АТ «Юнекс Банк»), правонаступником якого є ТОВ «ФК «Омега Фінанс» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0.006.81.1018.ФО_К.

Відповідно до умов цього договору відповідачці було надано кредит у сумі 29 999 грн терміном користування до 22 жовтня 2021року.

Відповідно умов договору за користування кредитом позичальник сплачує: проценти за користування кредитом щомісячно, із розрахунку фіксованої процентної ставки 12,00 % річних; комісію за надання кредиту одноразово, не пізніше дня отримання надання кредиту, в розмірі 0,0% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. цього договору; комісію за обслуговування кредиту щомісячно, в розмірі 2,99 % від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 цього договору, яка включається до складу щомісячних ануїтетних платежів.

Надання кредиту здійснюється шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 в банку.

Пунктом 2.3. кредитного договору визначено, що погашення кредиту, комісії за обслуговування кредиту та нарахованих процентів здійснюється позичальником щомісячно в період з 01 до 10 (включно) число кожного місяця протягом строку дії цього договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання цього договору, в сумі 1 893.97 грн.

Факт видачі АТ «Юнекс Банк» та отримання відповідачкою коштів за кредитним договором підтверджується випискою за особовим рахунком позичальника.

АТ «Юнекс Банк» виконав свої зобов`язання за кредитним договором, а відповідачка належним чином не виконувала свої зобов`язання по договору, не сплачувала щомісячні платежі за кредитом, комісію за обслуговування та проценти за користування кредитом та інші платежі, тим самим допускаючи порушення умов кредитного договору.

Станом на 31 березня 2021 року кількість днів прострочення станом на 31 березня 2021 року складає 811 днів.

Пунктом 3.2 кредитного договору визначено, що сторони дійшли згоди, що у випадку порушення позичальником однієї або декількох умов цього договору, а також підпункту 3.2.2, пункту 2.3, цього договору, у т.ч. несвоєчасної сплати процентів за користування кредитними коштами, які сплачується позичальником згідно з підпунктом 1.5.1 та несвоєчасної сплати комісії за обслуговування кредиту згідно підпунктом 1.5.3 цього договору, позичальник сплачує банку штраф за кожен випадок такого порушення у розмірі 200 грн.

Відповідно до умов договору банком були нараховані відповідачці штрафні санкції за кожен день прострочення платежу до 31 березня 2021 року включно в розмірі 6 278 грн.

31 березня 2021 року між АТ «Юнекс Банк» та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» укладено договір факторингу № 31/03-2021.

Відповідно до умов даного договору ТОВ «ФК «Омега Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «Юнекс Банк» в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором від 22 жовтня 2018 року № 0.006.81.1018.ФО_К.

Станом на 31 березня 2021 року сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором складає 66 704.33 грн, з яких: 6 486.07 грн - заборгованість по тілу кредиту (прострочена на дату подання позовної заяви); 21 894.61 грн прострочена заборгованість по тілу кредиту; 69.15 грн - проценти за кредитом (прострочені на дату подання позовної заяви); 6 861.34 грн прострочені проценти кредитом; 896.97 грн - комісія за обслуговування кредиту (прострочена на дату подання позовної заяви); 24 218.19 грн прострочена комісія за обслуговування кредиту, 6 278 грн штрафи, пені.

17 листопада 2021 року ТОВ «ФК «Омега Фінанс» було направлено на адресу відповідачки повідомлення про відступлення права вимоги та надано строк для погашення суми заборгованості за кредитним договором, яке було вручено їй особисто.

Посилаючись на викладене позивач просив суд стягнути з відповідачки 66 704.33 грн.

Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 22 липня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Омега Фінанс» заборгованість за кредитним договором від 22 жовтня 2018 року № 0.006.81.1018.ФО_К в сумі 66 704.33 грн, з яких: 6 486.07 грн - заборгованість по тілу кредиту (прострочена на дату подання позовної заяви); 21 894.61 грн прострочена заборгованість по тілу кредиту; 69.15 грн - проценти за кредитом (прострочені на дату подання позовної заяви); 6 861.34 грн прострочені проценти кредитом; 896.97 грн - комісія за обслуговування кредиту (прострочена на дату подання позовної заяви); 24 218.19 грн прострочена комісія за обслуговування кредиту; 6 278 грн штрафи, пені.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Омега Фінанс» сплачений судовий збір в сумі 2 422.40 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що АТ «Юнекс Банк» надав відповідачу грошову банківську споживчу позику, тобто грошовий банківський споживчий кредит шляхом кредитування.

ТОВ «ФК «Омега Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 .

Станом на день звернення до суду з позовною заявою відповідачем не вчинено жодних дій щодо погашення заборгованості за кредитним договором від 22 жовтня 2018 року № 0.006.81.1018.ФО_К.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила його змінити та відмовити в задоволенні позову в частині стягнення: 896.97 грн- комісії за обслуговування кредиту та 24 218.19 грн простроченої комісії з обслуговування кредиту.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що необхідність внесення щомісячної плати за додаткові, супутні послуги банку комісію за обслуговування кредиту в розмірі 2.99% від суми кредиту, передбачена умовами кредитного договору. Необхідність внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, передбачена також у Додатку № 1 до кредитного договору стовпчик 7.2 Розмір комісії за обслуговування складає 896.97 грн щомісяця (37 платежів).

При цьому в кредитному договорі та у Додатку № 1 до нього не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позичальнику, та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту.

Також ані кредитним договором, ані додатком до нього не передбачено такого нарахування як «прострочена комісія за обслуговування кредиту» яку позивач визначає у розрахунку та заявляє до стягнення.

Ураховуючи, що у цій справі, банк не зазначив у Договорі та не надав доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, зокрема щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту в розмірі 2.99% від суми кредиту, що становить 896.97 грн, тому положення пункту 1.5.3 розділу 1 «Умови договору» та додатку № 1 до кредитного договору «Графік погашення кредиту» в цій частині є нікчемним відповідно до частини першої та другої статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Встановлення судом нікчемності наведених умов Договору є підставою для відмови у стягненні нарахованої позивачем комісії.

З урахуванням викладеного, висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про стягнення комісії в розмірі 896.97 грн є неправильним.

Відповідно, задоволення позову про стягнення простроченої комісії за обслуговування кредиту в розмірі 24 218.19 грн, як похідної вимоги, теж є незаконною.

Отже рішення суду в частині визначення загального розміру стягнутої з відповідача заборгованості за договором має бути змінено апеляційним судом, у зв`язку із відсутністю підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості в частині нарахованої комісії та простроченої комісії за обслуговування кредиту, всього в сумі 25 115. 6 грн.

Від ТОВ «ФК «Омега Фінанс» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначало, що не погоджується з доводами та висновками, які викладені в апеляційній скарзі та просило в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

За приписами частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що 22 жовтня 2018 року між АТ «Юнекс Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0.006.81.1018.ФО_К.

Відповідно до пункту 1.1 вказаного кредитного договору ОСОБА_1 надано кредит у сумі 29 999 грн, терміном користування до 22 жовтня 2021 року (день остаточного повернення кредиту), а позичальник зобов`язується повернути отримані кредитні кошти, сплатити комісії, нараховані проценти за користування кредитом а інші платежі в порядку, в строки та на умовах, передбачених цим договором, а також виконати інші умови цього договору.

Згідно пункту 1.4 кредитного договору позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені цим договором, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової домовленості сторін або достроково, відповідно до умов договору або чинного законодавства України. Кредит вважається повернутим в момент зарахування суми кредиту в повному обсязі на відповідні рахунки банку з обліку заборгованості позичальника за цим договором.

Пунктом 1.5 кредитного договору передбачено, що за користування кредитом позичальник сплачує: проценти за користування кредитом щомісячно, із розрахунку фіксованої процентної ставки 12,00% річних; комісію за надання кредиту одноразово, не пізніше дня отримання надання кредиту, в розмірі 0,0% від суми кредиту, зазначеної в пункті 1.1 цього договору; комісію за обслуговування кредиту щомісячно, в розмірі 2,99% від суми кредиту, зазначеної в пункті 1.1 цього договору, яка включається до складу щомісячних ануїтетних платежів.

В пункті 2.1. кредитного договору зазначено, що надання кредиту здійснюється шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 в банку, код банку 322539 за умови сплати позичальником комісій (у разі наявності), встановлених пунктом 1.5.2 договору.

Відповідно до пункту 2.3. кредитного договору погашення кредиту, комісії за обслуговування кредиту та нарахованих процентів здійснюється позичальником щомісячно в період з 01 до 10 (включно) число кожного місяця протягом строку дії цього договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання цього договору, в сумі 1 893.97 грн. Погашення останнього платежу здійснюється не пізніше останнього дня строку кредиту, визначеного в пункті 1.1 цього договору.

Згідно пункту 2.4. кредитного договору погашення заборгованості за кредитом, комісії за обслуговування кредиту та процентами, а також інших платежів, передбачених умовами цього договору, здійснюється за допомогою регулярного платежу, який був встановлений на поточний (картковий) рахунок № НОМЕР_1 позичальника, шляхом безготівкового перерахування суми платежу, визначеного в пункті 2.3 цього договору, та суми інших платежів (при наявності) на рахунок № НОМЕР_2 в АТ «Юнекс Банк».

Пунктом 2.6. кредитного договору визначено, що день виникнення простроченої заборгованості починається з наступного дня після закінчення періоду для оплати платежу зазначеного в пункті 2.3 цього Договору. Погашення простроченої заборгованості за цим договором здійснюється банком самостійно з рахунку у відповідних частинах на відповідні рахунки з обліку заборгованості за кредитом, процентами та іншими платежами, передбаченими цим договором у відповідності до черговості погашення заборгованості, що визначена цим договором. При наявності на рахунку будь-якої суми грошових коштів та/або якщо на рахунку немає достатньої суми грошових коштів для погашення простроченої заборгованості, банк здійснює погашення заборгованості в порядку та в черговості передбаченої пунктом 2.8 цього Договору.

У відповідності до підпункту 3.2.2. кредитного договору позичальник зобов`язується сплачувати щомісячно платіж по кредиту, комісію за обслуговування та нараховані проценти згідно пунктами 2.3, 2.4 цього договору, забезпечити повернення отриманого кредиту, комісію за обслуговування і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені цим договором строки.

Згідно підпунктом 3.2.6 кредитного договору сторони дійшли згоди, що у випадку порушення позичальником однієї або декількох умов цього договору, а також підпунктом 3.2.2, пункту 2.3, цього договору, у т.ч. несвоєчасної сплати процентів за користування кредитними коштами, які сплачується позичальником згідно з підпунктом 1.5.1 та несвоєчасної сплати комісії за обслуговування кредиту згідно підпункту 1.5.3 цього договору, позичальник сплачує банку штраф за кожен випадок такого порушення у розмірі 200 грн.

Відповідно до пункту 4.1. кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та/або комісії за обслуговування та/або процентів та/або комісій позичальник сплачує банку додатково до встановленої за кредитом процентної ставки пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від суми зазначеної простроченої заборгованості (суми кредиту та/або комісії за обслуговування та/або процентів та/або комісій), розрахованої за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості. Сума пені не може бути більшою за 15 процентів суми простроченого платежу.

Додатком № 1 до кредитного договору від 22 жовтня 2018 року № 0.006.81.1018.ФО_К визначено графік погашення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів та обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за кредитним договором.

У відповідності до вказаного графіку погашення кредит надавався строком з 22 жовтня 2018 року по 21 жовтня 2021 року. За вказаний період позичальник, мала сплатити на користь АТ «Юнекс Банк» тіло кредиту в розмір 29 999 грн, проценти за користування кредитом в розмірі 5 677.17 грн та комісії за обслуговування кредиту в розмірі 32 290.92 грн. Всього сума платежів за кредитом протягом дії договору мала становити 67 967.09 грн.

Крім того, відповідачці до укладення кредитного договору було надано паспорт споживчого кредиту, який серед іншого містить основні умови кредитування, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту та іншу інформацію, яка містить основні умови кредитного договору.

Кредитний договір від 22 жовтня 2018 року № 0.006.81.1018.ФО_К, графік погашення кредиту та паспорт споживчого кредиту власноруч підписано ОСОБА_1

АТ «Юнекс Банк» належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором та 01 листопада 2018 року перерахувало на рахунок ОСОБА_1 суму кредитних коштів у розмірі 29 999 грн, що підтверджується випискою за особовим рахунком.

Таким чином, судом встановлено, що АТ «Юнекс Банк» надав відповідачці грошову банківську споживчу позику, тобто грошовий банківський споживчий кредит шляхом кредитування.

31 березня 2021 року між АТ «Юнекс Банк» та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» укладено договір факторингу № 31/03-2021.

Відповідно до пункту 2.1 договору факторинг сторони дійшли згоди про те, що в порядку та на умовах, визначених в цьому договору, фактор зобов`язується за плату передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги. Після переходу прав вимоги до фактора, останній стає кредитором по відношенню до боржників та набуває відповідні права вимоги у розмірі, зазначеному в реєстрі прав вимог.

Згідно реєстру прав вимоги до договору факторингу від 31 березня 2021 року № 31/03- ТОВ «ФК «Омега Фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 22 жовтня 2018 року № 0.006.81.1018.ФО_К в розмірі 66 704.33 грн з яких: 6 486.07 грн основний борг (не прострочений); 21 894.61 грн основний борг (прострочений); 69.15 грн відсотки строкові; 6 861.34 грн відсотки прострочені; 896.97 грн - комісія строкова; 24 218.19 грн комісія прострочена. 6 278 грн штрафи, пені.

Таким чином, ТОВ «ФК «Омега Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1

17 листопада 2021 року ТОВ «ФК «Омега Фінанс» на адресу ОСОБА_1 направлено повідомлення про відступлення права вимоги № 11-21/3707/Ф та надано строк для погашення суми заборгованості за кредитним договором від 22 жовтня 2018 року № 0.006.81.1018.ФО_К.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 05 050 393 761 00 вказане повідомлення було вручено ОСОБА_1 особисто 02 грудня 2021 року, що підтверджується її підписом.

Отже, встановлено, що розмір комісії за обслуговування кредиту нараховується щомісячно, один раз на місяць та відповідно до графіку платежів складає 896.97 грн, щомісяця.

В договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги апеляційній суд звертає увагу на таке.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 15, частина 1 статті 16 ЦК України).

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17).

В ЦК України закріплений підхід, при якому оспорюваність правочину конструюється як загальне правило. Навпаки, нікчемність правочину має місце тільки у разі, коли існує пряма вказівка закону про кваліфікацію того або іншого правочину як нікчемного.

Оспорюваний правочин визнається недійсним судом, якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом (частина 3 статті 215 ЦК України). Правочин, недійсність якого не встановлена законом (оспорюваний правочин), породжує правові наслідки (набуття, зміну або припинення прав та обов`язків), на які він був направлений до моменту визнання його недійсним на підставі рішення суду. Оспорювання правочину відбувається тільки за ініціативою його сторони або іншої заінтересованої особи шляхом пред`явлення вимог про визнання правочину недійсним (позов про оспорювання правочину, ресцисорний позов).

Нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина 2 статті 215 ЦК України). Нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, не створює юридичних наслідків, тобто, не "породжує" (змінює чи припиняє) цивільних прав та обов`язків.

Якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

Нікчемний правочин (частина 2 статті 215 ЦК України) є недійсним вже в момент свого вчинення, і незалежно від волі будь-якої особи, автоматично. Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто, не зумовлює переходу/набуття/зміни/встановлення/припинення прав ні для кого. Саме тому посилатися на нікчемність правочину може будь-хто. Суд, якщо виявить нікчемність правочину, має її враховувати за власною ініціативою в силу свого положення, навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає (постанова Верховного Суду від 08 лютого 2023 у справі № 359/12165/14-ц).

Під вимогами, яким не повинен суперечити правочин, мають розумітися ті правила, що містяться в імперативних приватно-правових нормах.

Під вимогами, яким не повинен суперечити правочин, мають розумітися ті правила, що містяться в імперативних приватно-правових нормах (постанова Верховного Суду від 18 травня 2022 року в справі № 613/1436/17).

У частині 1 статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини 1 та 2 статті 633 ЦК України).

Споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 11 частини 1 статті 1 Закону України "Про споживче кредитування").

Тобто, споживчим є будь-який кредит наданий споживачу для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит (частини 1 та 2 статті 11 Закону України "Про споживче кредитування").

Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними (частина 5 статті 12 Закону України "Про споживче кредитування").

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 10 листопада 2021 року у справі № 740/3852/19 зазначено, що: "відповідно до частини другої статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Однак, у випадку невизнання іншою стороною такої недійсності правочину в силу закону та за наявності відповідного спору вимога про встановлення нікчемності може бути пред`явлена до суду окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У такому разі суд своїм рішенням не визнає правочин недійсним, а лише підтверджує його недійсність у силу закону у зв`язку з її оспоренням та невизнанням іншими особами. Такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання правочину недійсним, застосовується до оспорюваних правочинів. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину".

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 у відповідних пунктах зазначено, що: "31.14. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України "Про споживче кредитування", у зв`язку з чим у Законі України "Про захист прав споживачів" текст статті 11 викладено в такій редакції: "Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".

31.15. Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" з набуттям чинності Закону України "Про споживче кредитування" залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України "Про захист прав споживачів", визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України "Про споживче кредитування".

31.16. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

31.17. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

31.18. Таким чином, Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

31.19. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит(далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту".

31.20. Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

31.22. Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

31.23. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України "Про споживче кредитування" та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

31.24. Додатком 2 до протоколу Комітету з управління активами, пасивами і тарифами ПАТ "Ідея Банк" № 119.2 від 02 жовтня 2017 року (діяв на момент укладення оспорюваного договору) затверджено тарифи банку, у тому числі щодо послуг з кредитування. Тарифи передбачають такі послуги за обслуговування кредитної заборгованості: обслуговування кредитної лінії (визначення вартості послуги обумовлено умовами договору), видача довідок про кредитну заборгованість (50 грн), надання довідки про рух по рахунку (виписка по одному рахунку) (50 грн), надання довідки про рух по всіх рахунках кредитної угоди (історія договору) (75 грн), детальна розшифровка заборгованості за кредитом (150 грн), зміна дати щомісячного чергового платежу (100 грн), надання нового графіку щомісячних платежів за зверненням позичальника (100 грн), видача завірених печаткою банку копій кредитних договорів та додатків на них (за кожну), які зберігаються в архіві (50 грн), надання термінової послуги (200 грн).

31.25. У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів.

31.29. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".

32.3. Розмір плати за обслуговування кредиту визначений у пункті 6 кредитного договору (у графіку щомісячних платежів) та змінюється залежно від погашення кредиту: перший платіж за обслуговування кредиту становить 1 923 грн 49 коп., останній - 118 грн 61 коп.

32.2. Пунктом 1.4 кредитного договору ОСОБА_1 встановлено плату за надання інформації щодо кредиту без уточнення систематичності запиту такої інформації споживачем.

32.4. Надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено.

32.8. Враховуючи те, що позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, Велика Палата дійшла висновку про те, що положення пунктів 1.4 та 6 кредитного договору, укладеного між ОСОБА_1 та АТ "Ідея Банк", щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними.

33.5. Отже, якщо сторона правочину вважає його нікчемним, то така сторона за загальним правилом може звернутися до суду не з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним, а за застосуванням наслідків виконання недійсного правочину (наприклад, з вимогою про повернення одержаного на виконання такого правочину), обґрунтовуючи свої вимоги нікчемністю правочину. Якщо ж інша сторона звернулася до суду з вимогою про виконання зобов`язання з правочину в натурі, то відповідач вправі не звертатись з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним (зустрічною чи окремою), а заперечувати проти позову, посилаючись на нікчемність правочину. Суд повинен розглянути такі вимоги i заперечення й вирішити cпip по суті; якщо суд дійде висновку про нікчемність правочину, то суд зазначає цей висновок у мотивувальній частині судового рішення в якості обґрунтування свого висновку по суті спору, який відображається у резолютивній частині судового рішення.

34.3. З огляду на встановлені у справі обставини, а також сформульовані у цій постанові висновки щодо нікчемності пунктів 1.4 та 6 кредитного договору, Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне у порядку застосування наслідків виконання нікчемного правочину зобов`язати ПАТ "Ідея Банк" здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від

19 червня 2018 року № Р24.00301.004034055 з огляду на нікчемність пунктів 1.4 та 6 цього договору, що забезпечує захист інтересу позивача у правовій визначеності".

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 зазначено, що :

"згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що "у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України "Про споживче кредитування". Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".

Необхідність внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язанні з розрахунково-касовим обслуговуванням, передбачена в розділі 4 "Графік платежів/розрахунок загальної вартості кредиту для клієнта та реальної процентної ставки" кредитного договору (колонка 8 графіка). Розмір комісії за розрахунково-касове обслуговування складає 18 вересня 2019 по 18 грудня 2020 року - 4 336,07 грн; з 18 січня 2021 по 18 березня 2022 року - 3 613,39 грн; з 18 квітня 2022 по 18 червня 2023 року - 2 168,03 грн; з 18 липня 2023 по 18 вересня 2024 року - 1 336,95 грн.

При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).

Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини 1-3 статті 89 ЦПК України).

У справі, що переглядається, суд першої інстанції задовольняючи вимоги в частині стягнення комісії за обслуговування кредиту, не врахував, що в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачці та за які банком встановлена щомісячна комісія, а тому ТОВ «ФК «Омега Фінанс» не надало доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, а відтак положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частин 1 та 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".

Суд першої інстанції не врахував, що споживчим є будь-який кредит наданий споживачу для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено.

Також суд не звернув увагу на те, що, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до зазначених норм Закону України "Про споживче кредитування";

З огляду на зазначене апеляційний суд дійшов висновку, що положення договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними, а позовна вимога про стягнення комісії в загальному розмірі 25 115.16 грн. є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Ураховуючи те, що в частині стягнення комісії за обслуговування кредиту, судом не враховані норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин та не застосовані належним чином, не досліджено в повній мірі доводів позивача та наданих ним доказів, якими він обґрунтовував свої вимоги в цій частині, судове рішення в оскаржуваній частині не відповідає вимогам щодо законності й обґрунтованості.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, судове рішення в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по комісії за обслуговування кредиту слід скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні цих вимог.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржувалось тільки в частині стягнення комісії за обслуговування кредиту, то апеляційним судом в іншій частині це судове рішення на предмет законності та обґрунтованості не перевірялось.

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 ЦПК України).

За результатами перегляду апеляційним судом рішення суду першої інстанції апеляційну скарг було задоволено повністю, а позов на 62.34%.

Звертаючись до суду першої інстанції позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 422.40 грн, а при подачі апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 1 384.50 грн.

За такого, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Омега Фінанс» підлягає стягненню судовий збір за подання позову до суду першої інстанції, пропорційно до задоволених позовних вимог, в розмірі1 510.12 грн (2 422.40 х 62.34% = 1 510.12 грн).

З ТОВ «ФК «Омега Фінанс» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подачу апеляційної скарги, в розмірі 1 384. 50 грн.

Застосовуючи взаємозалік, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Омега Фінанс» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 125.62 грн (1 510.12 грн 1 384. 50 грн = 125.62 грн).

Керуючись статтями 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 22 липня 2024 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по комісії за обслуговування кредиту скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № № 0.006.81.1018.ФО_К від 22 жовтня 2018 року, у розмірі 25 115 грн 16 коп., з яких 896 грн 97 коп. - комісія за обслуговування кредиту (прострочена на дату подання позовної заяви) та 24 218 грн 19 коп. - прострочена комісія за обслуговування кредиту, відмовити

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» заборгованість за кредитним договором від 22 жовтня 2018 року в сумі 41 589 грн 17 коп., з яких: 6 486 грн 07 коп. - заборгованість по тілу кредиту (прострочена на дату подання позовної заяви); 21 894 грн 61 коп. прострочена заборгованість по тілу кредиту; 69 грн 15 коп. - проценти за користування кредитом (прострочені на дату подання позовної заяви); 6 861 грн 34 коп. прострочені проценти за користування кредитом; 6 278 грн штраф, пеня.

Стягнути ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» 125 грн 62 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді: Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська

Повне судове рішення складено 10 липня 2025 року.