Провадження №2/524/13/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2025 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді Предоляк О.С.

при секретарі судового засідання - Лапік К.В.

за участю представників: позивача Лаврук А.М., відповідача - Бідюк Я.В.

розглянувши в спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позивач свої вимоги мотивував тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 09.02.2010 року між акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_3 , остання отримала кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому збільшено до 49944,33 грн.

Відповідач зобов`язувалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої обов`язки в повному обсязі у терміни і на умовах, передбачених кредитним договором.

Проте ОСОБА_4 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором порушила, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість перед банком, яка станом на 02.12.2021 року становить 87585,93 грн. та складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 64577,12 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом урозмірі 23008,81 грн.

Просять стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в розмірі 64577,12 грн. та судові витрати.

Ухвалою суду від 17.01.2022 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

15.02.2022 року представником відповідача ОСОБА_5 адвокатом Близнюком І.В. подано відзив на позов. Зазначає, що позивачем не надано доказів оформлення та укладення між сторонами та відповідно отримання позичальником Умов та правил надання банківських послуг та тарифів, що в сукупності з анкетою заявою, свідчило про укладений у належній формі договір про надання банківських послуг. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови. З Умовами та правилами надання банківських послуг, на які посилається позивач, відповідача не ознайомлювали та вони не містять її підпису, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору укладеного між сторонами. Відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем банком дотримано вимог про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу. Надану позивачем виписку по картковому рахунку не можна прийняти, як доказ дії договору щодо користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів, оскільки відсутні будь-які відомості, що свідчать про отримання відповідачем кредитних карток саме за спірним договором. Максимальний розмір кредитного ліміту згідно довідки про зміну умов кредитування становить 49944,35 грн. В той же час, банком заявлена до стягнення сума за тілом кредиту 64577,12 грн., яка по своїй суті не може перевищувати розмір кредитного ліміту заданим договором в розмірі 49944,35 грн. Просить відмовити у задоволені позову (том 1 а.с. 89-95).

27.04.2022 року представником позивача АТ КБ «Приватбанк» подано відповідь на відзив. Зазначає, що відповідачем підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, в якій зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, які разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування. В анкеті-заяві, яка підписана відповідачем 26.01.2010 зазначена дата відкриття рахунку 09.02.2010 та номер рахунку НОМЕР_1 . Пластикову картку відповідач отримала 18.02.2010 року, про що зазначено у полі «дата видачі картки і пін-конверта». При цьому, карткою відповідач почала користуватись з 18.02.2010, коли встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 7000 грн. та який у подальшому збільшено до 49944,33 грн. що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором. Також, до позовної зави долучено копію довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна Gold», з якої вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,5 % щомісячно, вказано розмір комісій та штрафів. Належним доказом зняття коштів з карткового рахунку та користування ними є виписка по рахунку, з якої вбачається активне використання відповідачем кредитного рахунку. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контр розрахунок не наданий. Щодо договірного списання зазначає, що воно передбачене правилами користування платіжною карткою та умовами та правилами надання банківських послуг. З приводу нарахування тіла кредиту зазначає, що згідно умов кредитного договору, а саме сплата відсотків за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків. У разі якщо, в дату нарахування відсотків згідно цих Умов, клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили про збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов?язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування відсотків. Відповідно ж до умов договору під борговим зобов?язанням за кредитом сторони узгодили зобов?язання клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта. (том 1 а.с. 107-116).

12.05.2022 року представником відповідача ОСОБА_5 адвокатом Бідюк Я.В. подані письмові заперечення. Зазначає, що в анкеті-заяві позичальника та довідці про умови кредитування в графі підпис клієнта, міститься підпис невідомої особи, що не належить відповідачу. В свою чергу, Умови та правила наданих послуг, які містяться в матеріалах даної справи, не містять взагалі підпису клієнта, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору. Тож, доказів укладення між сторонами кредитного договору не надано. Заборгованість відповідача за тілом кредиту, яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту та становить 64577,12 грн., значно перевищує встановлений позивачем кредитний ліміт 49944,35 грн., який мала можливість використати відповідач (том 1 а.с. 131-135).

Ухвалою суду від 06.09.2022 рокуза клопотання представника відповідача ОСОБА_6 - адвоката Бідюк Я.В. призначено по справі судову почеркознавчу експертизу. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою суду від 18.01.2024 року задоволено клопотання експерта про надання додаткових матеріалів.

Ухвалою суду від 07.05.2025 року поновлено провадження у справі, у зв`язку з надходженням до суду висновку експерта №128 від 30.04.2025 року.

У судовому засіданні представник позивача АТ КБ «Приватбанк» Лаврук А.М. позовні вимоги підтримує, просить задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача ОСОБА_7 адвокат Бідюк Я.В. просить у задоволенні позову відмовити з підстав викладених у відзиві та письмових запереченнях.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 26.01.2010 року ОСОБА_8 підписала Анкету-заяву № б/н про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «Приватбанк», відповідно до якої відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 7000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць, який у подальшому збільшений до 49944,35 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (т.1 а.с. 47-50).

18.02.2010 року ОСОБА_3 підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна Gold», з якої вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,5 % щомісячно, вказано розмір комісій та штрафів (том 1 а.с. 50).

Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» за вищевказаним договором відповідачу надано 5 кредитних карток: 498141 дата відкриття 29.01.2010, термін дії 02/14; НОМЕР_2 дата відкриття 09.08.2010, термін дії до 02/14; НОМЕР_3 дата відкриття 06.02.2014, термін дії до 02/16, 873952 дата відкриття 06.02.2014, термін дії 08/17, 009979 дата відкриття 19.02.2016, термін дії 02/20.

Згідно висновку експерта інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса № 128 складеного 30.03.2025 року за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи підписи від імені ОСОБА_7 в заяві від 26.01.2010 та в довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна Gold» від 18.02.2010 виконанні ОСОБА_9 .

На час укладення кредитного договору між позивачем та відповідачем погоджено його умови, зокрема, сплату відсотківу розмірі 2,5 % щомісячно за користування кредитом.

З наданого позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що в зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за умовами договору, станом на 02.12.2021 року становить 87585,93 грн. та складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 64577,12 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 23008,81 грн.

Позивач просить стягнути заборгованість з відповідача у розмірі 64577,12 грн.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VIIIдоговір про споживчий кредит - це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Згідно зі частиною 2 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Відповідно до частини 1статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У кредитному договорі, який викладено у формі заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 26.01.2010 та довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна Gold» від 18.02.2010, які підписані відповідачем ОСОБА_7 , викладено основні умови кредитування, у тому числі розмір процентної ставки 2,5 % щомісячно, строки внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця наступного за звітним, розмір комісій за зняття кредитних коштів, тощо. Отже, суд вважає, що основні умови кредитного договору погоджені між сторонами у встановленому законом порядку.

З розрахунку заборгованості за договором, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_7 вбачається, що проценти за користування грошовими коштами банк нараховував в межах узгодженої між сторонами процентної ставки за карткою «Універсальна Gold» в межах строку дії виданої відповідачу кредитної картки.

В матеріалах справи міститься виписка за рахунком ОСОБА_7 з якої вбачаються операції за карткою, зокрема, зняття готівкових коштів, придбання товарів, поповнення карткового рахунку, списання коштів на погашення нарахованих процентів.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Згідно зі ст. 41 Закону України «Про Національний банк України» та ч. ч. 1, 2 ст.68 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Національний банк України встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та Правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі Правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов`язань, результати фінансової діяльності та їх зміни.

Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до підпункту 2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 30 грудня 1998 року № 566, зі змінами та доповненнями, є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії.

Пунктом 5.1 глави 5 вищезазначеного Положенням визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа.

Згідно з п.5.4. цього Положенням, особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня.

При цьому, п.5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 визначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України №75 від 04 липня 2018 року.

Таким чином, виписка з особового рахунку може бути належним доказом заборгованості відповідача за кредитом, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18.

Надана банком виписка за картковим рахунком відповідача, є первинним бухгалтерським документом та підтверджує обставини видачі кредиту, його розміру, а також заборгованості по кредиту, розмір якої відображено у розрахунку заборгованості.

Відповідачем не спростовано факт отримання кредитної картки АТ КБ «ПриватБанк» та використання кредитних коштів.

Як вбачається з виписки по рахунку відповідача за період з 29.01.2010 по 06.12.2021 відповідач активно користувалась кредитним лімітом, частково повертала грошові кошти. Списання відсотків відбувалось в межах строку дії картки виданої відповідачу, термін дії до лютого 2020 року (а.с. 48).

Так, станом на 01.03.2020 витрати становлять 894892,96 грн., усього надходжень: 807307,03 грн., баланс на кінець періоду: - 87585,93 грн., що є фактично боргом відповідача перед позивачем (том 1 а.с. 33-45).

Відповідачем будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості умовам кредитного договору та контр розрахунку заборгованості суду не надано.

Отже, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що надані АТ КБ «ПриватБанк» по справі докази є належними та допустимими, у розумінні ст. ст. 76-81 ЦПК України, та у своїй сукупності підтверджують розмір заборгованості позичальника ОСОБА_7 .

На підставі встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з необхідністю стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 64577,12 грн. в межах суми заявлених позовних вимог.

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,81,141,263-265,268, ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 64577,12 грн. грн. та у повернення сплаченого судового збору у сумі 2270 грн., а всього 66847,12 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня складення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», , юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д.

Відповідач ОСОБА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Олена Предоляк