Справа № 478/436/19 Провадження № 6/478/7/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2025 року смт. Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області, у складі:

головуючого судді Томашевського О.О.,

за участі:

секретаря судового засідання Луговської А.І.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» про заміну стягувача його правонаступником,

ВСТАНОВИВ :

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» Герик О.А. звернулась до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні відкритому на підставі виконавчого документа № 2/478/185/2019 з АТ КБ «Приватбанк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» за правом грошової вимоги до ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що в провадженні Другого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі по тексту Відділ, Відділ ДВС) перебувало виконавче провадження №61221853 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк».

28 травня 2025 року представницею ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було направлено заяву до Відділу ДВС, де було поставлено питання про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, винесення постанови про відновлення виконавчого провадження, подання державним виконавцем Відділу ДВС в Казанківський районний суд Миколаївської області заяву про заміну стягувача у виконавчому провадженні. У відповідь на вказаний лист на поштову адресу ТОВ Фінансової Компанії «Кредит-Капітал» надійшла відповідь Відділу ДВС щодо відсутності правових підстав для скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, оскільки дані дії призведуть до суттєвого порушення прав Боржника, шляхом безпідставного внесення інформації про нього в Єдиний реєстр боржників.

З огляду на вказані обставин, а також посилаючись на те, що на рахунку Другого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції станом на 24.06.2025 року перебуває сума коштів, яка згідно Договору факторингу №ПК-280324 належить Новому Кредитору ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», заявник вимушений був звернутися до Казанківського районного суду Миколаївської області із заявою про заміну стягувача з метою отримання коштів.

Учасники справи в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Зі змісту заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні вбачається, що представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» Герик О.А. просить провести судове засідання без її участі.

Причини неявки в судове засідання ОСОБА_1 та представник Другого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та представник АТ КБ «Приватбанк» суд не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторонни виконавчого провадження.

Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши заяву та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до норм пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

З огляду на ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, спрямоване на примусове виконання рішень.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження. Суд замінює таку сторону її правонаступником (ст. 442 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 442 ЦПК України, заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Після закінчення виконавчого провадження не виключається можливість подальшого руху справи як в межах перегляду рішення суду (апеляційний, касаційний перегляд, перегляд за ново виявленими або виключними обставинами), так і в межах виконання рішення суду (поворот виконання, оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження), а також у зв`язку із судовим контролем за виконанням рішення суду.

Отже, навіть після закінчення виконавчого провадження у учасника справи може виникати ряд процесуальних питань, пов`язаних із захистом його прав та охоронюваних інтересів. Закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них.

Питання процессуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва (Постанова ВеликоїПалати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту ст.ст. 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною.

У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво), можлива на будь-якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того, чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Вказана позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 27.08.2020 у справі №804/536/18.

Статтею 78 ЦПК України встановлено правила належності доказів, які визначають об`єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, при цьому, правила належності доказів спрямовані, насамперед, на досягнення процесуальної економії через усунення з судового розгляду доказів, які не мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, що належать до предмета доказування, Суд має відібрати лише ті докази, що містять інформацію щодо предмета доказування, виключивши з процесу доказування докази, що не належать до справи, наявність яких ускладнює процес доказування, встановлення дійсних обставин справи, затягує розгляд справи.

Як встановлено судом зі змісту заяви заявника, то на примусовому виконанні Другого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебувало виконавче провадження №61221853 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк».

28 березня 2024 року між АТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» укладено договір факторингу №ПК-280324 згідно якого банк відступив право грошової вимоги до позичальників, зазначених у реєстрі боргових зобов`язань (за формою, що наведена у Додатку №1 до договору).

Згідно з Додатком №1 до договору факторингу №ПК-280324 від 28 березня 2024 року до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 , як вбачається з витягу з Реєстру боргових зобов`язань.

З дослідженого судом витягу з реєстру боржників не можливо встановити згідно якого кредитного договору до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» перейшли фінансові зобов`язання. При цьому, щодо суми заборгованості, то із витягу вбачається перехід права вимоги на суму заборгованості за основним боргом (тіло та відсотки) у валюті кредиту за даними бухгалтерського обліку в розмірі 2689,01 грн, що не відповідає сумі стягнення згідно виконавчого провадження №61221853, у якому заявник просить зміни сторону виконавчого провадження.

Будь-яких інших документів на підтвердження права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 відносно якого було відкрито виконавче провадження суду надано не було.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Таким чином, за змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Звертаючись до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» не додано до заяви доказів того, що в провадженні Другого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало чи перебуває виконавче провадження №61221853 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» саме за кредитним договором № б/н від 24.07.2014 року і, що саме на таку заборгованість за вказаним кредитним договором заявник отримав право вимоги.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що за ОСОБА_1 заявник рахує заборгованість за кредитним договором № б/н від 24.07.2014 року в загальному розмірі 5943,06 грн, проте суд позбавлений можливості встановити причини її виникнення та відношення до виконавчого провадження №61221853 і, що за такими матеріально-правовими відносинами заявник є правонаступником.

Таким чином, суд не знаходить підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» про заміну стягувача його правонаступником.

Керуючись ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. ст. 247, 260, 261, 442 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» про заміну стягувача його правонаступником - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана Миколаївському апеляційному суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвалу складено 14.07.2025 року.

Суддя