Справа № 423/2839/20
Провадження № 6/172/42/25
У Х В А Л А

іменем України

16.07.2025 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г.

за участі секретаря судового засідання Голубенко Т.В.

представника заявника Хобти Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка цивільну справу за заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В

Представник заявника адвокат Хобта Ю.М. звернувся до суду з вищевказаною заявою. 20.05.2021 року рішенням Попаснянського районного суду Луганської області у цивільній справі № 423/2839/20 задоволено позов ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу у розмірі 10816,19 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 10757,60 грн. та витрати зі сплати судового збору 840,80 грн. З метою виконання зазначеного рішення суду було видано виконавчий лист № 423/2839/20 від 23.06.2021 року. 23.09.2021 року за заявою стягувача приватним виконавцем виконавчого округу Луганської області Лиманським В.Ю. було відкрито виконавче провадження № 66925045. Крім цього, 06.09.2024 року постановою Дніпровського апеляційного суду у справі № 172/258/24 було задоволено апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 , скасовано рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 07.05.2024 року, яким відмовлено у задоволенні позову і ухвалено нове рішення про стягнення з ОСОБА_2 інфляційних втрат у розмірі 8555,32 грн., 3% річних 1781,27 грн., а у всього у розмірі 10336,59 грн. і судові витрати у справі. На підставі вказаної постанови Васильківським районним судом Дніпропетровської області 27.02.2025 року було видано виконавчий лист, який 03.03.2025 року стягувачем було пред`явлено до Попаснянського відділу ДВС у Сіверськодонецькому районі Луганської області, де державним виконавцем було відкрите виконавче провадження № 77360548. 17.03.2025 року головним державним виконавцем Попаснянського відділу ДВС у Сіверськодонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку зі смертю боржника (актовий запис про смерть № 599 від 16.05.2023 року). Кредитор (стягувач) 28.03.2025 року у письмовому вигляді звернувся до 15-тої Київської державної нотаріальної контори, якою було відкрито спадкову справу № 1306/2023, із заявою (вимогою кредитора) з проханням довести до відома спадкоємця (ів) заявлені вимоги, які не були задоволені спадкоємцем (ями) на момент звернення. Отже ФОП ОСОБА_1 має право звернутися до суду із заявою про заміну первинного боржника на його правонаступника. У зв`язку з цим, просить суд:

- замінити боржника, яким є відповідно до рішення Попаснянського районного суду Луганської області у справі № 423/2839/20 від 20.05.2021 року ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на його правонаступника (-ів), які є спадкоємцями згідно зі спадковою справою;

- замінити боржника, яким є відповідно до постанови Дніпровського апеляційного суду у справі № 172/258/24 від 06.09.2024 року ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на його правонаступника (-ів), які є спадкоємцями згідно зі спадковою справою.

У судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримав.

Вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.

Рішенням Попаснянського районного суду Луганської області у цивільній справі № 423/2839/20 задоволено позов ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу у розмірі 10816,19 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 10757,60 грн. та витрати зі сплати судового збору 840,80 грн.

23.09.2021 року за заявою стягувача приватним виконавцем виконавчого округу Луганської області Лиманським В.Ю. було відкрито виконавче провадження № 66925045.

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 07.05.2024 року, № 172/258/24 відмовлено у задоволенні позовних заяв фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми боргу.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06.09.2024 року рішення суду першої інстанції скасоване та ухвалено нове рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 інфляційних втрат у розмірі 8555,32 грн., 3% річних 1781,27 грн., а у всього у розмірі 10336,59 грн. і судові витрати у справі у сумі 10028,00 грн.

Згідно з постановою головного державного виконавця Попаснянського відділу ДВС у Сіверськодонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 03.03.2025 року відкрито виконавче провадження № 77360548 з примусового виконання виконавчого листа № 172/258/24 виданого 27.01.2025 року Дніпровським апеляційним судом.

17.03.2025 року головним державним виконавцем Попаснянського відділу ДВС у Сіверськодонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 77360548 (стягувач ФОП ОСОБА_1 ) на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку зі смертю боржника - ОСОБА_2 .

Згідно з Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 17.03.2025 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Деснянським відділом ДРАЦС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено актовий запис про смерть № 599 від 16.05.2023 року.

28.03.2025 року стягувач ФОП ОСОБА_1 в порядку ч. 2 ст. 1281 ЦК України звернувся до 15-тої Київської державної нотаріальної контори, якою було відкрито спадкову справу № 1306/2023, із заявою (вимогою кредитора) з проханням довести до відома спадкоємця (-ів) заявлені вимоги, які не були задоволені спадкоємцем (-ями) на момент звернення.

З матеріалів спадкової справи № 1306/2023, наданої на вимогу суду 15-тою Київською державною нотаріальною конторою, що відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що із заявами про прийняття спадщини до державного нотаріуса звернулася дружина померлого ОСОБА_3 . Сини померлого ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відмовилися від прийняття спадщини. Також в матеріалах спадкової справи міститься вимога кредитора ОСОБА_1 до спадкоємців боржника.

Згідно з матеріалами спадкової справи спадкоємці не отримали свідоцтва про право на спадщину на свою частину спадкового майна.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) вважається сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконання судового рішення є невід`ємною та заключною частиною судового процесу, яка поєднана із попередніми єдиною та основною метою всього судочинства, яке полягає у захисті прав і охоронюваних законом інтересів осіб.

Згідно із ч.ч. 1 та 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Смерть боржника слід розглядати як вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження.

Відповідно до абзацу першого ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно зі ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа).

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони у справі іншими особами у зв`язку з переходом до цих осіб матеріальних прав і обов`язків попередньої особи та може мати місце на будь-якій стадії судового провадження.

Виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка завершує його. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішенням законної сили або за інших умов, установлених законом. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво.

Підставою процесуального правонаступництва (заміни сторони виконавчого провадження) є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20), від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21), постанові Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 753/4490/20 (провадження № 61-503св21), на які посилається заявниця у касаційній скарзі, у постановах Верховного Суду від 28 лютого 2024 року у справі № 2-85/11(провадження № 61-14892св23), від 21 лютого 2024 року у справі № 761/13847/15-ц(провадження № 61-3862св23), від 14 лютого 2024 року у справі № 2604/3166/2012(провадження № 61-7273св23) та інших.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб (частина перша статті 1281 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

За змістом частин першої-третьої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємноюзгодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Викладене дає підстави для висновку про те, що невизначення вартості успадкованого майна не впливає на вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Водночас, при розгляді заяви про заміну учасника справи, боржника у виконавчому провадженні, який помер, його спадкоємцем, суд відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України має визначити розмір боргу, який відповідає частці спадкоємця у спадщині, та вказати, що така заміна здійснюється в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Така правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (пункт 109), від 11 жовтня 2023 року у справі № 523/2357/20 (пункт 7.5).

Відповідно до п. 32 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року, при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватися у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. При вирішенні спору про стягнення з спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Таким чином, суд встановив, що боржник ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 66925045 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим приватний виконавець 17.03.2025 року виніс постанову про закінчення виконавчого провадження. Стягувач, дізнавшись про смерть боржника, звернувся до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із вимогою до спадкоємця, який прийняв спадщину. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, про що повідомляє кредитора спадкодавця. Тобто на теперішній час кредитор виконав усі необхідні дії направлені на пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців.

Окрім цього, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б вказували, що заміна боржника відбувається у межах вартості можливої успадкованої частки спадкового майна, що суттєво впливає на права спадкоємця боржника. Також, на момент розгляду справи встановлено, що після смерті боржника його спадкоємцями є дружина, однак вона не отримала свідоцтво про право на спадщину на майно спадкодавця, тому відстутня можливість встановити вартість спадкової маси, з якої можливо б було задовольнити вимоги кредитора.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відмову у задоволені заяви.

Керуючись ст.ст. 259-260, 354, 442 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В

1. Відмовити у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.Г. Битяк