Номер провадження: 22-ц/813/4835/25
Справа № 522/5207/24
Головуючий у першій інстанції Бондар В. Я.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2025 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Сєвєрової Є.С.

за участю секретаря: Зєйналової А.Ф.к.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ в натурі спільного майна та визнання особистої приватної власності, на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси про призначення експертизи, постановлену під головуванням судді Бондар В.Я. 03 березня 2025 року у м. Одеса, -

встановила:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ в натурі спільного майна та визнання особистої приватної власності.

Разом із позовом, представник позивача ОСОБА_2 подав клопотання про призначення у справі комплексної судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи.

Вказана заява мотивована тим, що предметом позову є поділ в натурі спільного майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 . Визначальним для виділу частки або поділу квартири в натурі є технічна можливість виділу частки або поділу квартири відповідно до часток співвласників. З метою встановлення технічної можливості поділу спірної квартири, а також з метою визначення ринкової вартості спірної квартири для можливого стягнення компенсації, у разі неможливості поділу відповідно до ідеальних часток співвласників, необхідно призначити у справі будівельно-технічну та оціночно-будівельну експертизу. Позивач не має можливості замовити експертний висновок самостійно, оскільки у неї відсутній доступ до спірної квартири, адже в ній проживають відповідач та син відповідача, і, відповідно, ОСОБА_2 не може забезпечити доступ експерту.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03 березня 2025року клопотання представника ОСОБА_2 про призначення у справі комплексної судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи було задоволено.

Призначено комплексну судову будівельно-технічну та оціночно-будівельну експертизу, проведення якої доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, на вирішення якої поставлені наступні запитання:

- Чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва, розділити об`єкт нерухомого майна: квартиру АДРЕСА_1 , відповідно до часток співвласників (по 1/2 частці у ножного співвласника)?

- Які варіанти розподілу об`єкта нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1 , можливо визначити відповідно до часток співвласників (по 1/2 частці у кожного співвласника) та вимог нормативно-правових актів?

- Яка ринкова вартість об`єкта нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 206,9 кв.м., житловою площею 87,4 кв.м.?

- Яка ринкова вартість 1 (одного) квадратного метра об`єкта нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1 ?

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у даному випадку, відсутня доцільність проведення будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи, оскільки предметом спору є дворівнева квартира нестандартного планування, яка є єдиним цільним житловим об`єктом, інтегрованим в технічний поверх з комунікаціями багатоквартирного житлового будинку, що унеможливлює її фактичний поділ відповідно до часток співвласників.

Сторони про розгляд справи на 01 липня 2025 року були сповіщені належним чином, у судове засідання з`явився представник ОСОБА_2 .

Колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі викладеного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 189 ЦПК України, завданням підготовчого провадження є, зокрема, визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 197 ЦПК України, у підготовчому судовому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи.

Як вбачається із змісту ст. 76 ЦПК України, висновки експертів є засобом встановлення даних (доказів), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 102 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмету доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасників справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до вимог ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», судова експертиза як один із засобів доказування сприяє всебічному, повному й об`єктивному дослідженню обставин справ, постановленню законних і обґрунтованих судових рішень.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Враховуючи, що предметом доказування у справі є необхідність у виділенні в натурі та припиненні права спільної часткової власності сторін на квартиру АДРЕСА_1 , то для з`ясування обставин у справі необхідні спеціальні знання щодо технічної можливості поділу спірної квартири та визначення її вартості, у зв`язку із чим судом першої інстанції обґрунтовано призначено комплексну судову експертизу.

Безпідставними при цьому є доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 про те, що у даному випадку, відсутня доцільність проведення будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи, оскільки предметом спору є дворівнева квартира нестандартного планування, яка є єдиним цільним житловим об`єктом, інтегрованим в технічний поверх з комунікаціями багатоквартирного житлового будинку, що унеможливлює її фактичний поділ відповідно до часток співвласників.

Колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що питання щодо можливості або неможливості поділу спірного майна може бути вирішено виключно судовим експертом при проведенні комплексної будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи, яка сприятиме встановленню дійсних обставин справи, у зв`язку із чим колегія суддів вважає її призначення судом першої інстанції правильним та доцільним.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом розгляду суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, а зводяться до незгоди заявника із висновками суду першої інстанції, а також спростовуються встановленими вище обставинами справи.

При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03 березня 2025 року постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03 березня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 11 липня 2025 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді Є.С. Сєвєрова

О.М. Таварткіладзе