Справа № 283/281/25
Провадження №2/283/390/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

01 липня 2025 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі головуючої судді Саланди О.М. з секретарем судового засідання Кравець Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні вм. Малині у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 29 050,00 грн та судових витрат, зокрема 7 000,00 грн за професійну правничу допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 30.11.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 00-10461536 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. У той же день ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» перерахувало грошові кошти в сумі 5 250,00 грн на банківську картку відповідача. Таким чином, первісний кредитор виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі. 22.01.2024 ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «МАКС КРЕДИТ» уклали договір факторингу № 22-01/2024, відповідно до якого ТОВ «МАКС КРЕДИТ» було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-10461536 від 30.11.2023. Згідно з реєстром боржників за договором факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024, від ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» до ТОВ «МАКС КРЕДИТ» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 12 810,00 грн. 16.08.2024 ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та позивач уклали договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-10461536 від 30.11.2023. Згідно з реєстром боржників за договором факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024, від ТОВ «МАКС КРЕДИТ» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 29 050,00 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» 29 050,00 грн заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати.

Ухвалою суду від 13.02.2025 справу прийнято до провадження. Розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання представника позивача про витребування доказів було задоволено.

28.02.2025 до суду надійшла витребувана інформація від АТ КБ «ПриватБанк».

01.04.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила задовольнити позовні вимоги частково. Відповідач вважає, що надмірний розмір нарахованих позивачем відсотків за користування кредитними коштами призводить до дисбалансу інтересів сторін правовідносин. Крім того, зазначає, що після переуступки права вимоги позивач не мав права нараховувати відсотки за користування кредитом. У зв`язку з цим просить суд зменшити розмір відсотків до 10 % від суми заборгованості, а саме до 525,00 грн, а також зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 2 000,00 грн, оскільки справа є незначної складності.

Представник позивача у позовній заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі.

Суд відповідно до ст. 247 ЦПК України розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на такі підстави.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно частин 1 та 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що 30.11.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії № 00-10461536 у формі електронного документа з використанням електронного підпису (а.с. 1519).

Згідно з пунктом 7.10 Договору кредитної лінії, Кредитодавець і Позичальник, укладаючи цей Договір, визнають усі документи, підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), еквівалентними за значенням (з точки зору правових наслідків) документам у письмовій формі, підписаним власноручно. Це повністю відповідає положенням частини дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Сторони підтвердили, що Договір, укладений в електронній формі, має таку саму юридичну силу, як і документи, складені на паперових носіях та підписані власноруч, тобто вчинені у простій письмовій формі. Підписуючи Договір шляхом використання електронного підпису (одноразового ідентифікатора), Позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма, у тому числі істотними, умовами цього Договору та Правил.

Відповідно до довідки про ідентифікацію, відповідачу 30.11.2023 о 22:39:27 на номер телефону НОМЕР_1 було відправлено одноразовий ідентифікатор 69240, який було введено ним 30.11.2023 о 22:40:12.

Відповідно до Правил, до укладення договору про споживчий кредит Позичальнику в особистому кабінеті надається для ознайомлення Паспорт споживчого кредиту (а.с. 2024).

Відповідач ОСОБА_1 була ознайомлена з умовами кредитування, викладеними у Паспорті споживчого кредиту, та, підтверджуючи свою згоду з ними, підписала його шляхом накладення електронного підпису - одноразового ідентифікатора 71791 (а.с. 2526).

Договір про надання кредиту підписано відповідачем із використанням одноразового пароля-ідентифікатора, отже, наявними належними та допустимими доказами підтверджено факт укладення між сторонами правочину, що не заперечується відповідачем.

Зі змісту кредитного договору вбачається, що в ньому визначено істотні умови, характерні для договорів цього виду: зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк користування коштами, розмір процентної ставки, умови кредитування. Відповідач погодилася на укладення договору саме такого змісту, що підтверджується фактом його підписання за допомогою електронного підпису - одноразового ідентифікатора.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Договору, Кредитодавець надає Позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії в розмірі 5 000,00 грн на умовах, передбачених Договором, а Позичальник зобов`язується отримати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені умовами договору.

Відповідно до пункту 2.8 розділу 2 Кредитного договору, кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування Кредитодавцем зі свого поточного рахунку на картку Позичальника, емітовану банком, зареєстрованим в Україні.

Згідно з пунктом 1.5 Кредитного договору, за надання кредиту Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю одноразову комісію в розмірі 5,00 % від суми кредиту, що становить 250,00 грн.

Первісний кредитор виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується повідомленням АТ КБ «ПриватБанк» від 24.02.2025 про те, що 30.11.2023 було здійснено переказ коштів на платіжну картку № НОМЕР_2 (а.с. 84).

Відповідно до пункту 1.3 Кредитного договору, строк дії кредитної лінії (строк кредитування) становить 240 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит Кредитодавцю до 27 липня 2024 року.

Згідно з пунктом 1.3.1 Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний оплатити проценти у Рекомендовану дату погашення процентів - 30 грудня 2023 року, а також здійснювати чергові платежі з оплати нарахованих процентів кожного 30-го дня після Рекомендованої дати - за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії.

Відповідно до п.1.4 Кредитного Договору Сторони погодили тип процентної ставки - фіксована:стандартна процента ставка складає 2,80 (два цілих 8 десятих) % від суми Кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку користування Кредитом, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору (за виключенням строку кредитування, коли клієнт має право на використання Зниженої процентної ставки - у разі якщо така Знижена процентна ставка передбачена договором) (п.1.4.1).Знижена процентна ставка становить 1,12 (один цілих 12 сотих) % від суми Кредиту за кожен день користування кредитом, надається Позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за Рекомендованою датою погашення процентів, визначеною п.1.3.1. даного Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 30 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування Кредитом (дати видачі кредиту) протягом Строку кредитування, зазначеного в пункту 1.3. цього Договору(п.1.4.2).Позичальник погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання ним права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за стандартною процентною ставкою, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Позичальника, оскільки надання кредиту за даним Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки, а застосування зниженої процентної ставки є проявом лояльності Кредитодавця до Позичальника та правом Кредитодавця, передбаченим умовами Програми лояльності, затвердженої та оприлюдненої Кредитодавцем на його Сайті за посиланням: https://kachay.com.ua/finansovi-poslugy#Action.(п. 1.4.3.)

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. При цьому, положеннями ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому.

Згідно з розрахунком заборгованості, відповідач належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання, що спричинило утворення заборгованості в розмірі 29 050,00 грн, яка складається з: 5 250,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 23 800,00 грн - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом (а.с. 38).

22.01.2024 ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Макс Кредит» уклали договір факторингу № 22-01/2024, згідно з умовами якого ТОВ «Макс Кредит» було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-10461536 від 30.11.2023 (а.с. 3943).

Відповідно до Реєстру боржників за договором факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024, від ТОВ «Качай Гроші» до ТОВ «Макс Кредит» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 12 810,00 грн (а.с. 49).

16.08.2024 ТОВ «Макс Кредит» та позивач уклали договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-10461536 від 30.11.2023 (а.с. 5155).

Згідно з Реєстром боржників за договором факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024, від ТОВ «Макс Кредит» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 29 050,00 грн (а.с. 61).

Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.

Відповідно до ст.ст.1080,1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.

Згідно з ст.514, ч.1 ст.516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним договором у загальному розмірі 29050 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу між сторонами справи судових витрат.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться і витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

В матеріалах справи наявні Договір про надання правничої допомоги № 2211/Е від 22.11.2024, протокол погодження вартості послуг від 22.11.2024, Додаткова угода №1 від 22.11.2024, Акт прийому-передачі наданих послуг від 22.11.2024 на суму 7000,00 грн (а.с. 63-64,65,66,67).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. Принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним (вказана правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 26.08.2022 справі №520/6658/21).

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19, 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також враховуючи складність справи, предмет спору та значення справи для сторін, виходячи із принципів співмірності витрат, обґрунтованості та пропорційності їх розміру, зважаючи на заперечення відповідача щодо обґрунтованості та співмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката, суд вважає, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 7000,00 грн є надмірною та неспівмірною з фактичним обсягом наданих адвокатом послуг. Таким чином, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн.

У зв`язку з вищевикладеним відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати за надану правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Керуючись ст.ст.12,19,42,76,89,263-264,265,280-282,354,355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» () заборгованість за кредитним договором № 00-10461536 від 30.11.2023 у розмірі 29050 гривень 00 копійок, яка складається з 5250,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 23800,00 заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» () витрати по оплаті судового збору у розмірі 2422 гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу 5000,00 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ейс», , місцезнаходження: 02090, м. Київ, вул. Харківське шосе, 19, офіс 2005.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: О. М. Саланда