Справа № 287/1380/23
У Х В А Л А

"02" липня 2025 р. с-ще Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі

головуючого судді Заполовського В.В.

за участю секретаря с/з Лук`янчук Т.В.

прокурора Горпиніча В.В.

представника відповідача

ОСОБА_1 адвоката Крижанівського В.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в с-щі Ємільчине цивільну справу за позовом керівника Коростенської окружної прокуратури, яка подана в інтересах держави в особі Олевської міської ради Житомирської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення

в с т а н о в и в:

05.07.2023 року керівник Коростенської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Олевської міської ради Житомирської області звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на користь держави в особі Олевської міської ради збитки, заподіяні внаслідок вчинення кримінального правопорушення (злочину) на загальну суму 606167,92 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000003 від 04.01.2018 року щодо ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, встановлено наступне.

Так, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду Олевського міського голови, виконуючи покладені на нього повноваження визначені ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», вчинив розтрату чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненої за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах, та у службовому підробленні, тобто внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки.

ОСОБА_2 , будучи керівником ПП «Артембуд» вчинив умисні дії, які виразились в заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах, та у службовому підробленні, тобто у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки.

За результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні 27.08.2020 року до Олевського районного суду скеровано обвинувальний акт стосовно ОСОБА_1 за ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_2 за ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України та ОСОБА_3 за ч.5 ст.27, ч.5 ст.191, ч.3, 4 ст.358, ч.3 ст.191 КК України.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14.05.2021 року у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000003 від 04.01.2018 року відносно обвинувачених ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , закрито на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

Вказане рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області залишено без змін ухвалою Житомирського апеляційного суду від 09.09.2021 року та постановою колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду України від 12.09.2022 року.

Водночас, шкода заподіяна відповідачами до цього часу в добровільному порядку не відшкодована, цивільний позов у кримінальному провадженні щодо стягнення указаних коштів не заявлено, а тому на думку керівника Коростенської окружної прокуратури вказана шкода підлягає стягненню в судовому порядку, оскільки кримінальне провадження відносно відповідачів закрито з нереабілітуючих обставин.

Підставами для звернення до суду з позовом прокурор зазначив, що окружна прокуратура звертається до суду з даним позовом, здійснюючи надані законом функції, реалізує покладені на нього від імені держави повноваження по захисту державних інтересів та у зв`язку з бездіяльністю відповідного уповноваженого органу, яким не вжито заходів щодо стягнення даних коштів, не зважаючи на те, що з моменту порушення кримінального провадження щодо відповідачів пройшло більше п`яти років.

Заочним рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 20.06.2024 року позов керівника Коростенської окружної прокуратури, який поданий в інтересах держави в особі: Олевської міської ради Житомирської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь держави в особі Олевської міської ради збитки, заподіяні внаслідок вчинення кримінального правопорушення (злочину) на загальну суму 606167,92 грн.

19.07.2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 20.06.2024 року.

Ухвалою від 27.02.2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 20.06.2024 року у справі за позовом керівника Коростенської окружної прокуратури, який поданий в інтересах держави в особі Олевської міської ради Житомирської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення скасоване, а справу призначено до розгляду.

15.04.2025 року ОСОБА_1 подав до суду клопотання, в якому просив позовну заяву прокурора залишити без розгляду, оскільки він вважає, що прокурором не доведено достатність підстав для самостійного звернення до суду із позовною заявою замість органу місцевого самоврядування.

В клопотанні зазначено, що 28.06.2023 року Коростенською окружною прокуратурою на адресу Олевської міської ради направлялось повідомлення про вчинення на думку прокурора протиправних дій ОСОБА_1 , в якому було також зазначено, що у випадку невжиття заходів до усунення порушень, органами прокуратури вирішуватиметься питання про ініціювання позову про стягнення заборгованості, розірвання договору та стягнення майна.

Цього ж дня Олевською міською радою надано відповідь, що міська рада не заперечує відносно представництва своїх інтересів у справі про стягнення матеріальної шкоди.

На думку Омельчука О.В. це свідчить про те, що Олевська міська рада може представляти свої інтереси в суді, але на пропозицію представника прокуратури не заперечує на представництво її інтересів прокурором, а тому у даному випадку прокурор не може бути альтернативним суб`єктом звернення до суду, замінивши належного суб`єкта владних повноважень Олевську міську раду.

25.04.2025 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якому керівник Коростенської окружної прокуратури просив задовольнити позовну заяву до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення. Також прокурор заперечив проти доводів представника відповідача про відсутність в органу прокуратури підстав для представництва інтересів держави в суді замість органу місцевого самоврядування, оскільки на його думку під час пред`явлення даного позову керівником Коростенської окружної прокуратури дотримано порядок встановлений ст.23 Закону України «Про прокуратуру». Поведінка позивача в особі Олевської міської ради на його думку має кваліфікуватись як бездіяльність компетентного органу та нездійснення ним захисту інтересів держави, що на думку прокурора і є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва таких інтересів прокурором.

В підготовчому судовому засіданні представник відповідача адвокат Крижанівський В.В. підтримав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, просив його задовольнити, зіславшись на обставини викладені в клопотанні.

Прокурор в підготовчому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, зіславшись на обставини викладені у відповіді на відзив

Вислухавши клопотання представника відповідача адвоката Крижанівського В.В., думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 25.08.2020 року справа №915/162/19, аналіз частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох "виключних" випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Разом з тим прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17 та від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17).

Більше того, саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо. У такому разі прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовців, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснюють встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо). Аналогічні висновки були зроблені у постановах колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: від 06 лютого 2019 року у справі № 927/246/18, від 16, 17, 18 квітня 2019 року у справах № 925/650/18, № 923/560/18, № 913/299/18 відповідно, від 13 травня 2019 року у справі № 915/242/18, а також у постанові колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 0440/6738/18.

Матеріалами даної справи встановлено, що відповідно до ксерокопії повідомлення про підозру від 13.04.2020 року прокурор Житомирської області Василів О.Б. повідомив ОСОБА_1 про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України.

Прокурором Коростенської місцевої прокуратури Приходьком О.Г. 21.08.2020 року затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000003 від 04.01.2018 року стосовно ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.5 ст.27, ч.5 ст.191, ч.ч.3, 4 ст.358 КК України, ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України. Згідно вказаного обвинувального акту, розмір шкоди, завданої потерпілому внаслідок вчинення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кримінальних правопорушень, становить 606167,92 грн.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14.05.2021 року у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000003 від 04.01.2018 року відносно обвинувачених ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , закрито на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

28.06.2023 року заступником керівника Коростенської окружної прокуратури на адресу Олевської міської ради надіслано повідомлення, в якому зокрема було зазначено, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_1 та ОСОБА_2 економічним інтересам держави завдано шкоди на загальну суму 606167,92 грн. Моніторингом реєстру судових рішень встановлено відсутність інформації про звернення Олевської міської ради до суду з відповідним позовом.

У зв`язку з цим заступник керівника Коростенської окружної прокуратури повідомив, що у випадку невжиття заходів до усунення вищевказаних порушень, органами прокуратури вирішуватиметься питання щодо ініціювання позову про стягнення заборгованості, розірвання договору та повернення майна.

Як вбачається з листа Олевської міської ради №1601 від 28.06.2023 року, остання не заперечує відносно представництва своїх інтересів у справі про стягнення матеріальної шкоди в сумі 606167,92 грн.

05.07.2023 року керівник Коростенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Олевської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

Як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду в постанові від 26.05.2020 року (справа №912/2385/18), звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Таким чином прокурор не наводить підстав, які б давали можливість суду дійти висновку про невиконання або неналежне виконання Олевською міською радою, яка є самостійною юридичною особою з повним обсягом процесуальної дієздатності, своїх функцій щодо захисту майнових інтересів територіальної громади. Сама по собі обставина не звернення позивача з позовом протягом певного періоду, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неналежне виконання таким органом своїх функцій із захисту інтересів держави.

Відповідно до ч.4 ст.56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Згідно п.1 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відсутність у прокурора законних підстав для представництва інтересів держави, що свідчить про заявлення позову особою, яка не має процесуальної дієздатності, у зв`язку з чим клопотання відповідача ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.129, 131-1 Конституції України, ст.ст.56, 200, 257, 258, 260, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.

Позовну заяву керівника Коростенської окружної прокуратури, яка подана в інтересах держави в особі: Олевської міської ради Житомирської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення залишити без розгляду.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 07.07.2025 року.

Суддя: В.В.Заполовський