СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/6379/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Кравченко Ю.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення сервітуту та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

24 червня 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана адвокатом Чаплинським Ю.М., до ОСОБА_2 про припинення сервітуту та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2025 головуючим суддею визначено Кравченка Юрія Вікторовича. Справа передана судді 26.06.2025.

Позов обґрунтований тим, що:

- позивачка є власницею квартири АДРЕСА_1 (далі також - квартира);

- 25 серпня 2021 року Київський апеляційний суд прийняв постанову у справі № 759/18167/18, якою встановив ОСОБА_2 сервітут, зобов`язавши позивачку не чинити йому перешкоди у користуванні квартирою;

- на виконання зазначеної постанови було відкрите виконавче провадження, яке постановою від 06.08.2024 було закінчене

- відповідач втратив право користування квартирою, адже більш як три роки підряд нею не цікавився; фактично відповідач мешкає в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 ;

- з огляду на припинення сервітуту, виконавчий лист від 13.09.2021 у справі № 759/18167/18 є таким, що не підлягає виконанню.

Дослідивши позовну заяву та додатки до неї, суддя дійшов таких висновків.

До відкриття провадження у справі, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), чи підсудна справа цьому суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частинами першою, другою статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Зазначена норма розміщена в розділі VІ ЦПК України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)».

Системне тлумачення наведених положень дозволяє виснувати, що питання визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, не може вирішуватися в позовному провадженні. Заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, має бути подана в порядку розділу VІ ЦПК України в тій справі, в якій він був виданий.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права) випливає з того, що закон призначений для його застосування в невизначеному майбутньому, але законодавець, встановлюючи регулювання, не може охопити всі життєві ситуації, які можуть виникнути. Крім того, життя перебуває у постійному русі, змінюється і розвивається, внаслідок чого виникають нові життєві ситуації, які законодавець не міг передбачити під час ухвалення закону. Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні.

Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Саме застосування аналогії у процесуальному праві в певних випадках дає змогу ухвалити справедливе рішення.

Отже, відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 2-591/11 від 08.06.2022.

З огляду на те, що процесуальний закон не визначає наслідків пред`явлення вимоги про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, як позовної, слід за аналогією закону застосувати п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України та відмовити у відкритті провадження у справі в цій частині, позаяк зазначена вимога не підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Квартира АДРЕСА_1 .

Отже, справа підсудна Святошинському районному суду міста Києва

Позовна заява подана з додержанням вимог ст. 175-177 ЦПК України. Підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі в частині вимоги про припинення сервітуту відсутні.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 19 ЦПК України загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

У силу приписів ч. 1 ст. 274 ЦПК України, зазначена справа не відноситься до категорії справ, які розглядаються лише у порядку спрощеного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно із ч. 3 ст. 274 ЦПК України, при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:

1) ціну позову;

2) значення справи для сторін;

3) обраний позивачем спосіб захисту;

4) категорію та складність справи;

5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо;

6) кількість сторін та інших учасників справи;

7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;

8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

З огляду на категорію справи, обсяг і характер доказів, а також з урахуванням відсутності клопотання від позивача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, суддя дійшов висновку про необхідність розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 19, 175-177, 185-187, 258, 260, 274, 353-355, 432 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення сервітуту та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в частині вимоги про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що вимога про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, підлягає розгляду в порядку розділу VІ ЦПК України в межах справи № 759/18167/18.

Відкрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) про припинення сервітуту.

Розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Призначити підготовче засідання у справі на 06 серпня 2025 року на 10 годину 20 хвилин у приміщенні Святошинського районного суду міста Києва (м. Київ, вул. Якуба Коласа, 27-а, каб. № 222).

У підготовче засідання викликати учасників справи.

Установити відповідачеві строк для подання відзиву на позовну заяву - 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити відповідачеві, що копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Установити позивачці строк для подання відповіді на відзив - 5 (п`ять) днів з дня отримання відзиву на позовну заяву. Роз`яснити позивачці, що копія відповіді на відзив та доданих до неї документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відповіді на відзив до суду.

Установити відповідачеві строк для подання заперечень - 5 (п`ять) днів з дня отримання відповіді на відзив. Роз`яснити відповідачеві, що копія заперечень та доданих до них документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) заперечень до суду.

Учасники справи, їх представники мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду за умови наявності в суді відповідної технічної можливості, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: https://sv.ki.court.gov.ua/sud2608.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи, копію позовної заяви з додатками - відповідачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та в частині відкриття провадження у справі оскарженню не підлягає.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині відмови у відкритті провадження у справі може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Ю.В. Кравченко