Справа № 199/6147/25
(2/199/3590/25)
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

15.07.2025

м. Дніпро

справа №199/6147/25

провадження № 2/199/3590/25

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.

секретаря судового засідання Костючик В.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів згідно статті 196 Сімейного кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів згідно статті 196 Сімейного кодексу України.

В обґрунтування позову зазначивши, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.07.2003 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі всіх видів заробітку (доходів).

Утім, у зв`язку з систематичним ухиленням від сплати аліментів у ОСОБА_2 виникла значна заборгованість по аліментним платежам. На підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 24.11.2020 по справі №183/2991/20 з ОСОБА_2 на користь позивача стягнуто заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини за період з 07.07.2007 до 30.10.2019 у сумі 146 863,26 грн. та неустойку (пеню) за несплату аліментів у сумі 44 696,76 грн., а всього 191 560,02 грн.

На даний час вищевказана заборгованість відповідачем не погашена.

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 11.10.2020 по справі №183/2512/20 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі всіх видів заробітку (доходів) ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму на особу відповідного віку до закінчення навчання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі даного рішення суду видано виконавчий лист від 09.02.2021.

Згідно інформації, наданої Київським ВДВС у м. Полтава від 10.04.2025 №45559 та розрахунку від 29.03.2025 №21216, за ВП №140110194, відкритим на підставі ВЛ №21121 від 30.07.2003, виданого Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області, про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Полтава, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходів) на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з липня 2007 року до лютого 2021 року, загальна сума заборгованості склала 151 216,48 грн.

За ВП №64493691, відкритим на підставі виконавчого листа від 01.02.2021, виданого Амур-Нижньодніпровським судом міста Дніпропетровська за рішенням суду від 24.11.2020 по справі №183/2991/20, загальна сума боргу по аліментним платежам з урахуванням стягнутої неустойки (пені) становить 191 560,02 грн.

За ВП №64493297, відкритим на підставі виконавчого листа №183/2512/20 від 09.02.2021, виданого Амур-Нижньодніпровським судом міста Дніпропетровська на підставі рішення суду від 11.10.2020, у справі №183/2512/20 загальна сума заборгованості ОСОБА_2 склала 197 442,34 грн.

У зв`язку з вищевикладеним, на підставі заяви, поданої в порядку ст.49 ЦПК України від 03.06.2025, позивач просила суд визнати розмір заборгованості зі сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ВП №64493297, відкритому на підставі виконавчого листа №183/2512/20 від 09.02.2021, виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 11.10.2020, за період з 08.05.2020 до 29.04.2025 та стягнути з відповідача заборгованість зі сплати аліментів у сумі 200 956,41 грн., а також неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ВП №64493297, відкритому на підставі виконавчого листа №183/2512/20 від 09.02.2021, виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.10.2020 за період з 08.05.2020 до 29.04.2025 у сумі 1 673 429,01 грн.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 07.05.2025 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 03.06.2025 прийнято заяву про збільшення розміру позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів згідно ст. 196 Сімейного кодексу України.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 25.06.2025 закрито підготовче провадження по справі та призначено її до судового розгляду.

15.07.2025 справу розглянуто по суті.

У судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи, стороною якої він є, шляхом направлення судових повісток по останньому відомому місцю проживання.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про що свідчить повідомлення Укрпошти, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання відзиву на позов, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що з 07.12.2001 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №2264.

Від даного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №274.

Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого 24.03.2004 відділом реєстрації актів цивільного стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис 61.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 10.11.2020 по справі №183/2512/20 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , стягнуто аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь матері ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на особу відповідного віку, до закінчення навчання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Інституті прокуратури та кримінальної юстиції Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, а у разі продовження навчання до закінчення терміну навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-х років, починаючи стягнення з 08.05.2020.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП №64493297 згідно виконавчого листа №183/2512/20 виданого 09.02.2021 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення щомісячно з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь матері ОСОБА_1 у розмірі частини від усіх видів доходів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на особу відповідного віку, до закінчення навчання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Інституті прокуратури та кримінальної юстиції Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, а у разі продовження навчання до закінчення терміну навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-х років, починаючи стягнення з 08.05.2020, станом на 30.04.2025 заборгованість ОСОБА_2 становить 200 956,41 грн.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст.ст. 141, 180 СК України, ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, такий обов`язок є рівним для обох батьків, а розірвання шлюбу між ними, проживання батьків окремо від дитини не звільняє від даного обов`язку щодо дитини.

Таким чином, обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10.04.2024 по справі №761/43598/21 зазначив, що є два способи виконання обов`язку батьків, які проживають окремо, в утриманні дитини: за домовленістю (добровільно), або за рішенням суду.

Відповідно до частин першої, третьої статті 194 СК України (в чинній на час звернення з цим позовом редакції) аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.

Згідно з частиною першою статті 187 СК України один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві.

Вказані норми матеріального права визначають порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні, за заявою платника, поданою відповідно до статті 187 СК України, і саме в цьому випадку закон передбачає право на звернення до суду та стягнення заборгованості за аліментами.

Стягнення ж заборгованості за аліментами, які вже стягуються на підставі судового рішення, закон не передбачає. Суд, при наявності спору може лише визначити розмір такої заборгованості, яка має бути стягнена в межах виконавчого провадження, при виконанні рішення суду про стягнення аліментів, і ухвалення окремого (додаткового) рішення суду про стягнення цієї заборгованості не потребує.

Таким чином, суд погоджується з розрахунком заборгованості відповідача ОСОБА_2 зі сплати аліментів по ВП №64493297, наданим старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Биховець О., оскільки вбачає його математично вірним та таким, що проведений на підставі достовірної інформації про загальний дохід та сплачені податки відповідачем.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 12 ЦПК України. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Відповідач жодного доказу на спростування відомостей про його загальний дохід не надав, а тому суд вважає за можливе визнати, що розмір заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ВП №64493297, відкритому на підставі виконавчого листа №183/2512/20 від 09.02.2021, виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 11.10.2020, за період з 08.05.2020 до 29.04.2025, станом на 30.04.2025 становить 200 956,41 грн.

Утім, суд звертає увагу на висновок, до якого дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10.04.2024 по справі №761/43598/21, а саме: «У цій справі суд визначив розмір заборгованості за аліментами, стягнення якої не може бути самостійним предметом позову, оскільки підлягає стягненню державним виконавцем у порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» на виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 березня 2013 року про стягнення аліментів. Таким чином, аргументи касаційної скарги про порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування ними норм матеріального права в указаній частині заслуговують на увагу. Ураховуючи наведене, рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду в частині вирішення позовної вимоги про стягнення заборгованості з аліментів підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні цієї вимоги».

З огляду на викладене, у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості зі сплати аліментів у сумі 200 956,41 грн. слід відмовити, оскільки дана заборгованість підлягає стягненню державним виконавцем у порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Що стосується позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 08.05.2020 до 29.04.2025 у сумі 1 673 429,01 грн., суд зазначає наступне.

Розмір та вид відповідальності за прострочення сплати аліментів встановлено ч. 1 ст. 196 СК України. Так, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до частини 3 статті 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Відповідно до частини третьої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

Частиною першою статті 195 СК України передбачено, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 196 СК України, суд відповідно до вимог ст. 264 ЦПК України повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки.

У своїй постанові у справі №333/6020/16 від 03.04.2019 Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію щодо обчислення пені у зв`язку із несплатою аліментів і зазначила, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не в повному розмірі, пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1%.

Строк прострочення вираховується із урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помноженого на 1%.

Аналогічно вирішено питання у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), проте помилково наведено формулу, за якою обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення сплати аліментів (постанова у справі №333/6020/16 від 03.04.2019).

Враховуючи, що відповідач був обізнаний про рішення суду про стягнення з нього аліментів та відкриття виконавчого провадження, знав про наявність свого батьківського обов`язку піклуватись про дитину, а також наявність в нього станом на 30.04.2025 заборгованості зі сплати аліментів в розмірі 200 956,41 грн. суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими.

У справі про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів суд виходить із заборгованості за аліментами, що обчислена державним виконавцем.

У справі про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів суд не перевіряє правильність розрахунку заборгованості за аліментами, оскільки предметом спору у такій справі є передбачена статтею 196 СК України відповідальність за прострочення сплати аліментів.

У разі не згоди платника аліментів із розрахунком заборгованості за аліментами, на яку нараховується неустойка (пеня), платник аліментів повинен оскаржити проведений виконавцем розрахунок у порядку Закону України «Про виконавче провадження», чи звернутися до суду з позовом щодо визначення розміру заборгованості за аліментами за спірний період.

Суду не надано доказів того, що розрахунок заборгованості зі сплати аліментів по ВП №64493297 згідно виконавчого листа №183/2512/20 виданого 09.02.2021 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення щомісячно з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь матері ОСОБА_1 у розмірі частини від усіх видів доходів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на особу відповідного віку, до закінчення навчання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Інституті прокуратури та кримінальної юстиції Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, а у разі продовження навчання до закінчення терміну навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-х років, скасовано.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що дана позовна вимога підлягає часткову задоволенню та з огляду на положення ч. 1 ст. 196 СК України та практику Верховного Суду щодо формули нарахування неустойки (пені), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 08.05.2020 до 29.04.2025 у сумі 200 956,41 грн.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211,20 грн. за вимоги про стягнення пені та 1211,20 грн. за вимоги про визначення суми заборгованості, а всього в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 280 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів згідно статті 196 Сімейного кодексу України - задовольнити частково.

Визначити, що розмір заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ВП №64493297, відкритому на підставі виконавчого листа №183/2512/20 від 09.02.2021, виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 11.10.2020, за період з 08.05.2020 до 29.04.2025 становить 200 956 (двісті тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість) грн. 41 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за несплату аліментів на утримання доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ВП №64493297, відкритому на підставі виконавчого листа №183/2512/20 від 09.02.2021, виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська, за період з 08.05.2020 до 29.04.2025 в розмірі 200 956 (двісті тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість) грн. 41 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складено 17 липня 2025 року.

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації - АДРЕСА_2 .

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою - АДРЕСА_3 .

Суддя О.Б. Подорець