справа № 208/5290/25
провадження № 4-с/208/22/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Кам`янського, Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: Кузнєцової А. С.,

за участю секретаря судового засідання: Грищенко О. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою скаргу ОСОБА_1 , представник заявника адвокат Сакун Віталій Анатолійович, стягувач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», інша особа Покровський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління юстиції на дії заступника начальника Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління юстиції -

В С Т А Н О В И В :

25.04.2025 року на розгляд Заводського районного суду м. Кам`янського Дніпропетровської області надійшла скарга представника заявника ОСОБА_1 , адвоката Сакуна Віталія Анатолійович на дії заступника начальника Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління юстиції Хамідуліної Р. Р. щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 18.04.2025 року з урахуванням суми боргу в розмірі 74012,92 гривні. Просив зобов`язати заступника начальника Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління юстиції Хамідуліну Р. Р. в постанові про арешт коштів боржника від 18.04.2025 року вказати суму звернення 45081,89 гривень.

Ухвалою суду від 05.05.2025 року прийнята та призначена до розгляду на 9.05.2025 року. В подальшому розгляд скарги відкладався з об`єктивних причин.

Скарга вмотивована тим, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02.08.2017 року по справі №235/1043/17 з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором № DO1FA092510190 від 20 грудня 2007 року у вигляді заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 1615 доларів 70 центів США, що за курсом 27,49 відповідно до службового розпорядження НБУ від 19.01.2017 року складає 44415 гривень 59 копійок. З ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» стягнуто на відшкодування сплаченого судового збору 666 гривень 30 копійок.

Постановою державного виконавця Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 10.01.2018 року було відкрито виконавче провадження №55486905, з виконання виконавчого листа № 235/1043/17, виданого 13.10.2017 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приват Банк" боргу 44415,59 гривень, судовий збір 666,30 гривень, а разом 45081,89 гривень.

Постанова про відкриття виконавчого провадження сторонами не оскаржувалась.

Постановою державного виконавця Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 23.11.2018 року було звернуто стягнення на доходи боржника в розмірі боргу 45081,89 гривень, виконавчий збір - 4508,19 гривень, витрати на проведення виконавчих дій -250,00 гривень.

Постановою заступника начальника Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хамідуліної Р. Р. від 18.04.2025 року було накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/ електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 74012,92 гривня.

Із постановою заявник не погодився частково, оскільки відповідно до постанови від 10.01.2018 року та від 23.11.2018 року сума боргу визначена та зафіксована 45081,89 гривень, що не оскаржувалось стягувачем. Крім того не було враховане погашення боргу, що підтверджується довідкою від 12.12.2024 року №352, згідно якої утримано борг 97660.85 гривень.

Вважаючи неправомірними дії заступника начальника Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хамідуліної Р. Р., щодо зазначення суми боргу в постанові від 18.04.2025 року в розмірі 74012,92 гривень, представник заявника звернувся до суду із скаргою. (а. с. 1-3).

Скарга призначена до розгляду в порядку ст. 450 ЦПК України (а. с. 16).

Згідно ч. 1 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність якого оскаржується.

Заявник ОСОБА_1 , представник заявника адвокат Сакун В. А. в судове засідання не з`явилися. Від представника на адресу суду надійшла заява в якій він підтримав доводи скарги просив її задовольнити та провести розгляд без його та заявника участі.

16.05.2025 року заступником начальника Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хамідуліною Р. Р. подано відзив на скаргу в якому в задоволенні скарги просила відмовити в повному обсязі та розглянути скаргу у відсутності представника виконавчої служби з урахуванням відзиву на скаргу.

Так представником відділу зазначено, що в провадженні Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №20138120 з примусового виконання виконавчого листа №2-2137/2011, виданого 10.01.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приват Банк" заборгованості за кредитним договором у сумі 160259,74 гривень та виконавче провадження №55486905 з примусового виконання виконавчого листа №235/1043/17, виданого 13.10.2017 року, виданого Красноармійським міськрайонним судом, Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приват Банк" заборгованості за кредитним договором у сумі 44415,59 гривень, судовий збір 666,30 гривень, а разом 45081,89 гривень.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02.08.2017 року по справі №235/1043/17 з ОСОБА_1 було стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № DO1FA092510190 від 20 грудня 2007 року у вигляді заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 1615 доларів 70 центів США, що за курсом 27,49 гривень відповідно до службового розпорядження НБУ від 19.01.2017 року складає 44415 гривень 59 копійок.

10.01.2018 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копія якої направлена сторонам виконавчого провадження.

12.12.2024 року боржник ОСОБА_1 надав державному виконавцю довідку №352 з місця роботи - ВП «Шахта «Центральна» ДП «Миргноградвугілля» згідно якої встановлено, що відрахування та виплати із заробітної плати боржника за вищезазначеними виконавчими провадження не утримувалися, тому державним виконавцем була спрямована вимога на адресу стягувача, Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», з метою з`ясування фактичної суми заборгованості по вищевказаному виконавчому документу.

22.04.2025 року на адресу відділу надійшло клопотання стягувача, Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», про накладання арешту на кошти боржника в рамках залишку заборгованості, а саме 1615,7 доларів США, що станом на 27.11.2024 року згідно курсу НБУ (41,5035 гривень) складає 67057,20 гривень.

Тому, державним виконавцем була винесена постанова про арешт коштів боржника на загальну суму 74012,92 гривень, з урахуванням виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.

Дії державного виконавця вимогами ст. 533 ЦК України. У разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті.

З огляду на зазначене, виконання за виконавчим листом повинне здійснюватися в іноземній валюті.

У разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом НБУ не вважається належним виконанням судового рішення.

На підтвердження своєї позиції заступником начальника Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хамідуліною Р. Р. надано копію рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02.08.2017 року та довідку ДП «Мирноградвугілля» Відокремленого підрозділу «Шахта «Центральна» про заборгованість боржника ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»по двом виконавчим листам на загальну суму 97660,85 гривень.

19.05.2025 року представником Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - адвокатом Будьонним В. С. надано заперечення на скаргу згідно яких представник просить відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 в повному обсязі з наступних підстав.

02.08.2017 року рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області у справі №235/1043/17 було стягнуто з позичальника ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № DO1FA092510190 від 20.12.2007 року у вигляді заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 1615,70 доларів США, що за курсом 27,49 гривень відповідно до службового розпорядження НБУ від 19.01.2017 складає 44415,59 гривень.

Визначаючи характер грошового зобов`язання, Красноармійським міськрайонним судом Донецької області у рішенні від 02.08.2017 року було визначено стягнення з боржника суми саме в іноземній валюті.

10.01.2018 року старшим державним виконавцем Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Сокор О. В. було відкрито виконавче провадження №55486905 з примусового виконання виконавчого листа № 235/1043/17 виданого 13.10.2017 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області.

Боржник зволікав з виконанням судового рішення, що набрало законної сили та не сплачував стягнуту заборгованість у розмірі 1615,70 доларів США, відтак Банк вимушений був звернутись до Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з клопотанням про арешт коштів боржника.

У вказаному клопотанні Банк вказував, що залишок заборгованості за рішенням суду № 235/1043/17 (ВП № 55486905) складає 1615,7 доларів США, що станом на 27.11.2024 року, згідно курсу НБУ (41,5035) складає 67057,20 гривень.

18.04.2025 року заступником начальника Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хамідуліною Р. Р. прийнято постанову про арешт коштів боржника, якою з урахуванням заяви стягувача про залишок заборгованості за виконавчим документом, накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/ електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 74012,92 гривень.

Розмір суми звернення стягнення - 74012,92 гривень є цілком обґрунтованим.

У випадку задоволення вимоги скаржника щодо зобов`язання заступника начальника Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в постанові арешт про від 18.04.2025 року вказати суму звернення 45081,89 гривень, Банку будуть спричинені збитки в розмірі курсової різниці 2017-2024 років.

Так, у судовому рішенні вказано, що станом на 19.01.2017 року курс долара США до гривні становив 27,49 гривень за 1 долар США, в той час, як станом на дату подання стягувачем клопотання про арешт коштів боржника (27.11.2024 року) - 41,50 гривень за 1 долар США (курсова різниця: 14,01 гривень за кожен недоотриманий банком долар США).

Отже, накладення арешту на грошові кошти у розмірі 45081,89 гривень, та подальше стягнення лише цієї суми, на думку представника, зумовить невиконання судового рішення про стягнення заборгованості у розмірі 1615,70 доларів США у повному обсязі.

Представник Банку повторно наголошує, що боржник не виконує рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області у справі №235/1043/17.

Вищевикладене підтверджує, що визначаючи у постанові про арешт коштів боржника №55486905 від 18.04.2025 року суму звернення стягнення 74012,92 гривень державний виконавець діяв правомірно, вживаючи встановлених Законом заходів для виконання судового рішення у повному обсязі, а відтак скарга Боржника є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Щодо помилкових висновків Скаржника про неврахування погашення боргу у розмірі 97660,85 гривень. Боржник вказує, що державним виконавцем не враховувалось погашення боргу та посилається на довідку від 12.12.2024 року № 352, згідно якої утримано борг у розмірі 97660,85 гривень. Однак, скаржник залишає поза увагою, що згідно довідки від 12.12.2024 року №352 з заробітної плати Боржника утримувалось 20 % на користь АТ КБ Приватбанк по двом виконавчим провадженням: з примусового виконання виконавчого листа № 235/1043/17 виданого 13.10.2017 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області (виконавче провадження № 55486905) та з примусового виконання виконавчого листа № 2-2137/2011 виданого 10.01.2012 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області (виконавче провадження № 50138120).

Таким чином, кошти у розмірі 97660,85 грн. були спрямовані на погашення заборгованості Позичальника за іншим виконавчим листом (№ 2-2137/2011), у іншому виконавчому провадженні (№ 50138120).

Крім того, представником АТ КБ «Приватбанк» вказано на невідповідності поданої скарги вимогам ст. 447 ЦПК України.

У скарзі вказано, що вона подана в порядку ст.447 ЦПК України. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 447 ЦПК України, скарга на дії або бездіяльність державного виконавця, серед іншого, повинна містити: ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються (п. 4 ч. 3 ст. 447 ЦПК України; ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження (п. 5 ч.3 ст. 447 ЦПК України); дату, коли особа, яка подає скаргу, дізналася про порушення її прав внаслідок ухвалення оскаржуваних рішень, вчинення дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця (п. 7 ч.3 ст. 447 ЦПК України).

Зазначеним вимогам подана до Заводського районного суд міста Кам`янського скарга не відповідає, оскільки скаржником не було вказано ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) державного виконавця, ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження а також дату, коли скаржник дізнався про прийняття державним виконавцем оскаржуваної постанови.

Також представником АТ КБ «Приватбанк» - адвокатом Коробською Н. С. надано додаткові пояснення щодо скарги ОСОБА_1 , згідно яких представник додатково пояснила, що в провадженні Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває: виконавче провадження № 55486905 від 10.01.2018 року з примусового виконання, назва документу: виконавчий лист № 235/1043/17 виданий 13.10.2017 року та виконавче провадження № 50138120 від 15.02.2016 року, з примусового виконання назва документу: виконавчий лист № 2-2137/2011 виданий 10.01.2012 року.

За кредитним договором DO1FA092510190 від 20.12.2007 року з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , було стягнуто заборгованість: 160 259,74 гривень згідно рішення Красноармійського районного суду № 2-2137/2011 1615,7 доларів США. Згідно рішення Красноармійського районного суду № 235/1043/17 Погашено за договором DO1FA092510190 від 20.12.2007 року в період з 01.01.2011 року по теперішній час - 97369,85 гривень. Залишок заборгованості за рішенням суду № 2-2137/2011 (ВП 50138120) складає 47 916,02 гривень. Залишок заборгованості за рішенням суду № 235/1043/17 (ВП 55486905) складає 1615,7 доларів США, що станом на 27.11.2024 року, згідно курсу НБУ (41,5035) складає 67 057,20 гривень. Необхідно взяти до уваги, що згідно рішення суду кредит було надано ОСОБА_1 в іноземній валюті доларах США. У резолютивній частині рішення суду № 235/1043/17 від 02.08.2017 року зазначено про стягнення заборгованості з Боржника у доларах США із зазначенням еквіваленту у гривнях за курсом НБУ на дату ухвалення рішення.

22.04.2025 року до Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було направлено клопотання, про винесення постанов про арешт коштів боржника в рамках залишку заборгованості.

Залишок заборгованості за рішенням суду № 2-2137/2011 (ВП 50138120) складає 47 916,02 гривень. Залишок заборгованості за рішенням суду № 235/1043/17 (ВП 55486905) складає 1615,7 доларів США, що станом на 27.11.2024 року, згідно курсу НБУ (41,5035) складає 67 057,20 грн.

При цьому погашення суми, що підлягає стягненню за судовим рішенням, обчислюється в іноземній валюті, яка повинна бути конвертована в національну валюту на день здійснення платежу. Це означає, що виконуючи зобов`язання за виконавчим документом у національній валюті, боржник повинен брати до уваги офіційний валютний курс НБУ, встановлений для відповідної валюти на день платежу.

Представник АТ КБ «Приватбанк» розглядати скаргу у її відсутності та відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 , поданої представником адвокатом Сакуном В. А. в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги не перешкоджають її розгляду.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини.

Згідно рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02.08.2017 року у справі №235/1043/17 з ОСОБА_1 було стягнуто заборгованість за кредитним договором № DO1FA092510190 від 20.12.2007 року у вигляді заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 1615,70 доларів США, що за курсом 27,49 гривень відповідно до службового розпорядження НБУ від 19.01.2017 року складає 44415,59 гривень.

Визначаючи характер грошового зобов`язання, Красноармійським міськрайонним судом Донецької області у рішенні від 02.08.2017 року було визначено стягнення з боржника суми саме в іноземній валюті.

10.01.2018 року державним виконавцем Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копія якої направлена сторонам виконавчого провадження.

Сторони вказану постанову не оскаржували.

22.04.2025 року на адресу відділу надійшло клопотання стягувача, Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», про накладання арешту на кошти боржника в рамках залишку заборгованості, а саме 1615,7 доларів США, що станом на 27.11.2024 року згідно курсу НБУ (41,5035 гривень) складає 67057,20 гривень.

Державним виконавцем, в порядку виконання виконавчого провадження з метою забезпечення повного та фактичного виконання рішення суду, керуючись ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»18.04.2025 року була винесена постанова про арешт коштів боржника на загальну суму 74012,92 гривень, з урахуванням виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій на рахунки боржника у банках та інших фінансових установах (а. с. 11)

Не погоджуючись із сумою боргу, зазначеною в постанові державного виконавця від 18.04.2025 року заявник ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Сакуна В. А., звернувся до суду з скаргою.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Ініціатор скарги не зазначає коли саме він дізнався про постанову державного виконавця, але звернувся до суду 24.04.2025 року (згідно інформації електронного суду), тобто строк для звернення з цією скаргою не пропущений.

До того ж, заявником не зазначено чиї дії конкретно заявник оскаржує, і на цю обставину звернув увагу представник АТ КБ «Приватбанк», але суд вважає, що обставина не є суттєвою, оскільки заявник зазначає яку саме постанову він вважає неправомірною, від якого числа, а відповідно, що вона винесена заступником начальника Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хамідуліною Р. Р. Тобто, суд вважає, що дії саме цієї посадової особи оскаржуються заявником.

Оцінюючи доводи заявника, судом встановлено, що згідно з ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до ст. 2 закону «Про банки і банківську діяльність» кошти є грошима в національній або іноземній валюті. У ст. ст. 47 та 49 зазначеного Закону визначені операції банків щодо розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Такі кредитні операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу.

Згідно з ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Загальні положення про виконання грошового зобов`язання закріплені у ст. 533 ЦК України, зокрема в ч. 3 цієї статті зазначено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, установлених законом.

Таким чином, у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику, що відповідає вимогам ч.3 ст.533 ЦК України.

Стаття 49 Закону України Про виконавче провадження регулює саме питання звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень під час обчислення боргу в іноземній валюті.

Так, відповідно до ч. 3, 5 вказаної статті у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу.

У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця. Витрати у зв`язку з валютообмінними фінансовими операціями та інші витрати, пов`язані з перерахуванням коштів, покладаються на боржника.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові від 05.02.2020 року у справі №750/2000/18 зазначив наступне: "визначаючи характер грошового зобов`язання, суд вирішив стягнути з боржників грошові кошти саме в іноземній валюті, що на момент ухвалення рішення суду становило визначений за офіційним курсом НБУ еквівалент у національній валюті України. Зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржників, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржників, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця. У разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом НБУ не вважається належним виконанням судового рішення. Зазначене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, сформульованим у постановах від 04.07.2018 року у справі № 761/12665/ від 05.02 2020 року.

Тобто заступником начальника Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хамідуліною Р. Р. 18.04.2025 року було винесено постанову про арешт коштів боржника згідно з вимогами діючого законодавства та в порядок, передбачений ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року N 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах роз`яснено, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби необхідно враховувати, що Законом України "Про виконавче провадження" передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом України "Про виконавче провадження" заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 вказаного Закону), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч. 8 ст. 19 вказаного Закону).

Суд, сумуючи вищевикладене, перевіривши чи діяв державний виконавець відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України; з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення відповідних дій; безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямована ця дія, своєчасно, тобто протягом розумного строку, - приходить до переконання, що скарга представника заявника ОСОБА_1 , адвоката Сакуна Віталія Анатолійович на дії заступника начальника Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління юстиції Хамідуліної Р. Р. щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 18.04.2025 року з урахуванням суми боргу в розмірі 74012,92 гривні не підлягає задоволенню за викладених вище обставин.

Розглянувши скаргу по суті, суд вважає за потрібне зазначити наступне.

Згідно з положенням статті 1 Закону України № 1404-VIII від 02.06.2016 року виконавче провадження це завершальна стадія судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб).

Виконання судового рішення є також сферою регулювання статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так як виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції. У справі «Войтенко проти України» (рішення від 29 червня 2004 року) Європейський суд з прав людини нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1.

Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (рішення від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції", N 18357/91, § 40). Виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду й ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статями 6, 13 Конвенції.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням зокрема таких засад: обов`язковості виконання рішень, справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження.

Частиною 1 статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" закріплено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 14 постанови Пленуму ВСС «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6, враховуючи, що виконання судових рішень є завершальною і невід`ємною частиною (стадією) судового провадження у конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір, ні ЦПК, ні законом «Про судовий збір» не передбачено необхідності сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Такий висновок також викладено Верховним судом в постанові № 589/6044/2013 від 14.02.2018 року.

На підставі Конституції України, Закону України «Про банки і банківську діяльність» ст. ст. 15, 16, 192, 524, 533 ЦК України, ст. ст. 18, 56, 74 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись 449, 450, 451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги представника заявника ОСОБА_1 , адвоката Сакуна Віталія Анатолійович на дії заступника начальника Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління юстиції Хамідуліної Р. Р. щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 18.04.2025 року з урахуванням суми боргу в розмірі 74012,92 гривні - відмовити.

Дата складання повного тексту ухвали суду 16.07.2025 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України, ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 354, 355 ЦПК України та, відповідно п. п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, - до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Кам`янського Дніпропетровської області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: