Справа № 347/1211/24
Провадження № 2/347/50/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі :

Головуючої судді : Крилюк М.І.,

Секретаря : Лазорик Л.В.

З участю представника позивачки адвоката Беніцької В.І.

Представника відповідача- адвоката: Богданець Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна спільної сумісної власності подружжя, -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна спільної сумісної власності подружжя мотивуючи тим, що 20.05.1999 року між ними був укладений шлюб, який зареєстрований у виконкомі Космацької сільської ради Косівського району Івано- Франківської області за актовим записом №8. В шлюбі в них народилась одна дитина, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час досягла повноліття. Позивачка разом із дочкою проживають в республіці Польща, що вплинуло на сімейне життя подружжя та безумовно на шлюбні відносини і стосунки. Позивач вважає за доцільне припинити шлюб для подальшої можливості кожного з подружжя будувати власне життя. Фактично, шлюбні стосунки припинені, тому подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливим. Кожен із подружжя має протилежні погляди на шлюб і сім`ю. Підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, будувати сімейні відносини на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги стало неможливо. На переконання Позивача, подальшого сенсу підтримувати шлюб немає, оскільки це суперечитиме інтересам сторін.

За час їх перебування у шлюбі, подружжям було набуто у власність наступне нерухоме та рухоме майно, а саме : 17.04.2004 був придбаний автомобіль OPEL RECORD 2000 куб.см., 1984 р.в., зелений, № куз. НОМЕР_1 . Вторинна реєстрація ТЗ на ім`я ОСОБА_2 , придбаного в торговельній організації була проведена Коломийським ВРЕР УДАІ при УМВС України в Івано-Франківській області. Ринкова вартість ТЗ OPEL RECORD 2000 куб.см., 1984 р.в. становить 35 600,00 грн., що підтверджується висновком суб`єкта оціночної діяльності - ТОВ «М.С.Консалтинг»; 25.02.2015 був придбаний автомобіль FORD TRANSIT 2198 куб.см., 2006 р.в., зелений, № куз. НОМЕР_2 , перереєстрація ТЗ на нового власника ОСОБА_2 була проведена за довідкою - рахунком у ВРЕР ДАІ з обслуговування Бродівського району при ГУМВС України у Львівській області. Ринкова вартість ТЗ FORD TRANSIT 2198 куб.см., 2006 р.в. становить 256 400,00 грн., що підтверджується висновком суб`єкта оціночної діяльності - ТОВ «М.С.Консалтинг».

Фактичне володіння ТЗ на дату подання позову та час здійснення реєстрації права власності на ТЗ OPEL RECORD 2000 куб.см., 1984 р.в. та FORD TRANSIT 2198 куб.см., 2006 р.в. за відповідачем, ОСОБА_2 підтверджується листом - відповіддю Головного сервісного центру МВС за №31/817АЗ-8990-2024 від 02.04.2024 (54273) на адвокатський запит.

14.09.2011 за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину №1992 від 14.09.2011 було зареєстровано права власності на будинок загальною площею 90 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер НОМЕР_3 . Позивачка вважає, що має правові підстави для здійснення поділу будинку, так як за рахунок спільних коштів подружжя успадкований Відповідачем будинок загальною площею 90 кв.м був добудований терасою площею 60 кв.м. будинок та побудований поруч ще один будинок орієнтовною загальною площею 50 кв.м.

Прибудова (тераса) та новобудова є об`єктами завершеними будівництвом, які експлуатуються, але не були оформлені на праві власності за будь-ким із подружжя.

Успадкований Відповідачем будинок разом із новозбудованими подружжям спорудами, розміщений на земельній ділянці площею 0,25 га, кадастровий номер :06:003:0082, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер :06:003:0082 була виділена із земель комунальної власності у власність ОСОБА_2 на підставі рішення Космацької сільської ради Косівського району за №68 від 29.05.2012. 01.07.2014 було проведено реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :06:003:0082, цільове призначення - для будівництва, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ОНМ 36.

Право власності зареєстровано за ОСОБА_2 за свідоцтвом про право власності, серії та номер: НОМЕР_4 , виданого 01.07.2014 Реєстраційною службою Косівського районного управління юстиції.

Просить в порядку поділу майна спільної сумісної власності подружжя виділити у власність ОСОБА_2 автомобіль OPEL RECORD 2000 куб.см., 1984 року випуску, та стягнути із останнього на її користь грошову компенсацію у сумі 17 876,00 гривень замість 1/2 частки позивача у праві спільної сумісної власності на автомобіль OPEL RECORD 2000 куб.см., 1984 року випуску. В порядку поділу майна спільної сумісної власності подружжя виділити у власність ОСОБА_2 автомобіль FORD TRANSIT 2198 куб.см., 2006 року випуску та стягнути з останнього в її користь грошову компенсацію у сумі 128 200,00 гривень замість 1/2 частки позивача у праві спільної сумісної власності на автомобіль FORD TRANSIT 2198 куб.см., 2006 року випуску. А також позивачка просить в порядку поділу майна спільної сумісної власності подружжя виділити у власність ОСОБА_2 нерухоме майно: новобудову - будинок загальною площею 50 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та пропорційну частину від земельної ділянці кадастровий номер :06:003:0082 за адресою: АДРЕСА_1 на якій розміщений будинок загальною площею 50 кв.м. вартістю 527 921,43 грн.; новобудову - прибудовану (терасу) площею 60 кв.м. до будинку загальною площею 90 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та пропорційну частину від земельної ділянці кадастровий номер :06:003:0082 за адресою: АДРЕСА_1 на якій розміщена прибудована (тераса) вартістю 320 000,00 грн.. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у сумі 423 960,72 грн замість 1/2 частки позивача у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, представники позивачки , вимоги позову підтримали з підстав викладених в позовній заяві, яку просили задоволити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засіданні не з`явився, представник відповідача, адвокат Богданець Ю.М. вимоги позову визнав частково, пояснив, що відповідачем визнається факт придбання за час перебування в шлюбі двох транспортних засобів: OPEL RECORD 2000 куб.см., 1984 р.в., та FORD TRANSIT 2198 куб.см., 2006 р.в. у зв`язку із чим він не заперечує щодо їх поділу і за відсутності коштів для компенсації вартості частки у вказаному рухомому майні просить суд виділити позивачці в натурі більш новий і за своєю вартістю дорожчий транспортний засіб - автомобіль марки «Форд Транзит», 2006 року випуску, вартістю 256 400,00 грн., а йому - відповідачу залишити автомобіль марки «Опель Рекорд», 1984 року випуску, вартістю 35 752, 00 грн. В іншій частині заявлених позивачкою позовних вимог щодо розподілу нерухомого майна, відповідачем не визнається, оскільки таке не придбано в шлюбі і не набуто внаслідок шлюбу, а є об`єктом, який успадкований відповідачем після смерті матері.

Суд вивчивши матеріали справи вважає вимоги позову ОСОБА_1 такими, що підлягають до часткового задоволення виходячи із наступного:

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Із оглянутих матеріалів справи вбачається, що 20.05.1999 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Космацької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис 8, підтвердження чого є долучена позивачкою копія свідоцтва про шлюб а.с.13

За час їх спільного проживання в шлюбі, в них народилася одна дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 яка на даний час досягла повноліття.

Як встановлено в судовому засіданні, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, через різні погляди на сімейне життя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Термін наданий сторонам на примирення позитивного результату не дав.

Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення.

Згідно ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя а тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами.

Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивачкою не заявлено клопотань про відновлення їй дошлюбного прізвища а відтак суд вважає за доцільне залишити їй існуюче прізвище « ОСОБА_4 ».

Що стосується заявлених позивачкою позовних вимог в частині поділу майна спільної сумісної власності подружжя судом встановлено, що за час їх перебування у шлюбі, подружжям було набуто у власність: придбаний 17.04.2004 року автомобіль OPEL RECORD 2000 куб.см., 1984 р.в., зелений, № куз. НОМЕР_1 , який було зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 . Ринкова вартість ТЗ OPEL RECORD 2000 куб.см., 1984 р.в. становить 35 600,00 грн., що підтверджується висновком суб`єкта оціночної діяльності - ТОВ «М.С.Консалтинг»; А також 25.02.2015 був придбаний автомобіль FORD TRANSIT 2198 куб.см., 2006 р.в., зелений, № куз. НОМЕР_2 , який зареєстровано на ОСОБА_2 . Ринкова вартість ТЗ FORD TRANSIT 2198 куб.см., 2006 р.в. становить 256 400,00 грн., що підтверджується висновком суб`єкта оціночної діяльності - ТОВ «М.С.Консалтинг».

В цій частині позовних вимог відповідач визнає позовні вимоги, що є підставою для звільнення від доказування.

Судом враховано, що відповідач в поданій до суду заяві просить за відсутності в нього коштів для компенсації вартості частки у вказаному рухомому майні виділити позивачці в натурі більш новий і за своєю вартістю дорожчий транспортний засіб - автомобіль марки «Форд Транзит», 2006 року випуску, вартістю 256 400,00 грн., а йому - відповідачу залишити автомобіль марки «Опель Рекорд», 1984 року випуску, вартістю 35 752, 00 грн., що підлягає до задоволення .

Що стосується решта вимог позовної заяви позивачки в справі ОСОБА_1 , зокрема в частині виділення у власність Ісайчуку П нерухомого майна: новобудову - будинок загальною площею 50 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та пропорційну частину від земельної ділянці кадастровий номер :06:003:0082 за адресою: АДРЕСА_1 на якій розміщений будинок загальною площею 50 кв.м. вартістю 527 921,43 грн.; новобудову - прибудовану (терасу) площею 60 кв.м. до будинку загальною площею 90 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та пропорційну частину від земельної ділянці кадастровий номер :06:003:0082 за адресою: АДРЕСА_1 на якій розміщена прибудована (тераса) вартістю 320 000,00 грн.. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у сумі 423 960,72 грн замість 1/2 частки позивача у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно то така не підлягає задоволенню виходячи із наступного:

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом а.с. 137, яке видане приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Григорчук З.Р. і зареєстроване в реєстрі за №1992 ( спадкова справа №24/2011), спадкоємцем майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ), відповідач в цій справі.

Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з житлового дерев`яного будинку загальною площею 90 кв.м, позначеного в плані літерою А, з господарськими будівлями і спорудами: літня кухня Б, сарай В, сарай Г, стодола Д, стодола 3, сарай К, гараж Л, сарай Е, криниця №1, стайня М, вбиральня Ж, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 . Житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, на які видане свідоцтво про право на спадщину за законом, належало спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке видане Косівською державною нотаріальною конторою 07 листопада 2007 року за реєстровим №2393. Право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно зареєстроване Коломийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 26 серпня 2011 року.

Станом на час подання позивачкою в справі, ОСОБА_1 позову до суду про розірвання шлюбу та поділ майна спільної сумісної власності подружжя, нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 складається з житлового дерев`яного будинку загальною площею 90 кв/м, позначеного в плані літерою А, господарських будівель і споруд: літня кухня Б, сарай В, сарай Г, стодола Д, стодола 3, сарай К, гараж Л, сарай Е, криниця №1, стайня М, вбиральня Ж.

Вказані факти свідчать про те, що з моменту успадкування відповідачем майна мами ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на даний час, за адресою АДРЕСА_1 будинковолодіння не змінилось та не збільшилось в тому числі і за рахунок новобудов чи прибудов.

Частиною першою статті 57 СК України встановлено перелік майна, яке є особистою приватною власністю дружини, чоловіка: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу,але на підставі договору даруванняабо в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними за час шлюбу. Разом з тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі у судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).

Отже, на майно, набуте за час шлюбу, діє презумпція виникнення права спільної сумісної власності подружжя, а визнання такого майна особистою приватною власністю дружини чи чоловіка потребує доведенню.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його за час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею у набутті майна. Застосовуючи положення статті 60 СК України та визначаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна за час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.

Стаття 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям. Презумпція спільності права власності подружжя на спірне майно не спростована.

Як роз`яснено в пунктах 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України) відповідно до частин другої, третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач наголошував суду, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом а.с. 137, спадкоємцем майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідач в цій справі. Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з житлового дерев`яного будинку загальною площею 90 кв.м, позначеного в плані літерою А, з господарськими будівлями і спорудами: літня кухня Б, сарай В, сарай Г, стодола Д, стодола 3, сарай К, гараж Л, сарай Е, криниця №1, стайня М, вбиральня Ж, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .

Частиною 5 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено ,що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав,вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.

Отже, на момент розгляду та вирішення справи в розпорядженні суду були достатні, належні та допустимі докази належності будинковолодіння, яке знаходяться за адресою АДРЕСА_1 на праві особистої приватної власності відповідачу, які повністю підтверджували набуття ним права власності на вказане будинковолодіння в порядку спадкування після смерті його матері, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до отриманої судом відповіді за запит суду Космацькою сільською радою за вих № 242/02.2-19 від 24.04.2025 року (а.с.153) повідомлено, що в сільській раді відсутня інформація про проведення будівництва нового житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що успадковане відповідачем на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.137) будинковолодіння розміщене на земельній ділянці площею 0,25 га, кадастровий номер :06:003:0082, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 01.07.2014р., що належить до цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди).

У ч.1 ст.377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності або право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника.

Частиною1 ст.120 ЗК України зазначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 червня 2020 року в справі №689/26/17 (провадження № 14-47цс20) зробила висновок, що при відсутності окремої цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, слід враховувати те, що зазначена норма статті120 ЗК України закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачався роздільний механізм правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникали при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, споруджену на земельній ділянці, та правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на вказану нерухомість. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства.

У постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року в справі № 686/9580/16-ц (провадження № 61-3478св18) викладено висновок про те, що земельна ділянка, одержана громадянином в період шлюбу у приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частки будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою, переходить це право у розмірі частки у праві власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статті120 ЗК України, статті 377 ЦК України.

Враховуючи встановлені обставини суд дійшов висновку що об`єкти нерухомого майна, які позивачка вважає такими, що належать їм на праві спільної сумісної власності а саме будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка кадастровий номер :06:003:0082 за адресою: АДРЕСА_1 , фактично не є спільною сумісною власністю, та відсутні законні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 в цій частині позовних вимог.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи наведене суд вважає, що позивачем не подано жодних належних, допустимих та достовірних доказів, що будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка кадастровий номер :06:003:0082 за адресою: АДРЕСА_1 є саме спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу, у зв`язку з чим в задоволенні позову в цій частині вимог необхідно відмовити.

Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів на підтвердження заявлених позовних вимог про визнання нерухомого майна, зареєстрованого за відповідачем, спільною сумісною власністю сторін, та поділу майна подружжя, а отже позов ОСОБА_1 в цій частині є необґрунтованим та в його задоволенні необхідно відмовити.

На підставі наведеного, ст. ст. 51, 56, 60, 69-72, 109 112 СК України, ст. ст. 183, 368, 370 ЦК України, керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 268 ЦПК України , суд , -

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково .

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 20.05.1999 року у виконавчому комітеті Космацької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 8 - розрівати.

Позивачці в справі, ОСОБА_1 при реєстрації розірвання шлюбу залишити існуюче прізвище « ОСОБА_4 » .

В порядку поділу майна спільної сумісної власності подружжя залишити у власності ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) автомобіль OPEL RECORD 2000 куб.см., 1984 року випуску, колір зелений, № кузова НОМЕР_1 .

В порядку поділу майна спільної сумісної власності подружжя виділити та визнати право власності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на автомобіль FORD TRANSIT 2198 куб.см., 2006 року випуску, колір зелений, № кузова НОМЕР_2 припинивши право власності на вказаний транспортний засіб ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

В задоволенні решта позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя: М.І. Крилюк