Р І Ш Е Н Н Я№ 127/12382/25

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2025 р.Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Венгрин О.О.,

секретар Мартинюк У.В.,

за участі відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

ТОВ "Споживчий центр" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що 11.05.2024 між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №11.05.2024-100002223, за яким відповідач отримав кредит в розмірі 3000,00 грн, строком на 112 днів (до 30.08.2024). Кредитним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, інших витрат. Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 9840,00 грн, з яких: 3000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 5040, грн - заборгованість за процентами, 300,00 заборгованістю за комісією, 1500,00 грн - неустойка (а.с. 1-5)

До суду надійшла заява представника позивача про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №11.05.2024-100002223 від 11.05.2024 в розмірі 3840,00 грн, з яких 1259,62 грн - заборгованість за тілом кредиту, 1080,38 грн - заборгованість за процентами, 1500 грн - неустойка. (а.с. 35-36)

В судове засідання представник позивача ТОВ "Споживчий центр" не з`явився, позовна заява містить клопотання про розгляд справи у його відсутність. (а.с. 5 зворот)

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав, вважає, що, сплативши 6000,00 грн погасив заборгованість, а решту нараховано йому неправомірно. Свого розрахунку заборгованості і її погашення не надав.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 своїм підписом в заяві про укладення кредитного договору №11.05.2024-100002223 від 11.05.2024 погодився на те, що ця заявка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомився 11.05.2024 за посиланням https://sgroshi.com.ua/ua/informaciya-o-kompanii згідно ст. 11 Закону України Про електронну комерцію". За цим договором відповідач отримав кредит в розмірі 3000,00 грн, строком на 112 днів (до 30.08.2024) (п. п. 2, 3, 4). Заяву підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідача. (а.с. 10-16)

Пунктом 5 заявки про укладення кредитного договору від 11.05.2024 встановлено, що процентна ставка фіксована незмінна процента ставка у розмірі 1,5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. (а.с. 13 зворот)

Пунктом 7 заявки про укладення кредитного договору від 11.05.2024 визначено, проценти розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту (включаючи всі транші) (залишку від всієї суми крдиту) (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку. (а.с. 13 зворот)

Пунктом 13 заявки про укладення кредитного договору від 11.05.2024 визначено, що неустойка у розмірі 30,00 грн нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконання/неналежного виконання зобов`язання. (а.с. 13 зворот)

Згідно п. 2.3.6 пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), підписаної електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача ОСОБА_1 , позичальник, який прийняв (акцептував) пропозицію укласти електронний договір на умовах, викладених у пропозиції про укладення кредитного договору (оферту) та заявці, підписує відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) електронним підписом одноразовим ідентифікатором. (а.с. 10 зворот)

На а.с. 15 інформаційне повідомлення позичальника ОСОБА_1 (дані анкети відповідача ОСОБА_1 ), підписане електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача ОСОБА_1 .

Відповідно до квитанції № від 11.05.2024 ТОВ "Споживчий центр" здійснило переказ Гоменюку А.Р. 3000,00 грн на зазначену ним в заяві від 11.05.2024 платіжну картку 516915*65, призначення платежу: видача за договором кредиту №11.05.2024-100002223 (а.с. 9), тобто позивачем надано первинний бухгалтерський документ на підтвердження перерахування відповідачу кредитних коштів.

З довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №11.05.2024-100002223 від 11.05.2024 відносно позичальника ОСОБА_1 вбачається, що заборгованість за кредитом становить 9840,00 грн, з яких: 3000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 5040,00 грн - заборгованість за процентами, 300,00 грн комісія, 1500,00 грн неустойка. (а.с. 8)

Отже, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини, зокрема, між ними укладено договір кредиту.

Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована (в тому числі і розмір заборгованості за договором). Умови договору не оспорюються.

Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ст. 207 ч. 1 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно ст. 629 ч. 1 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 639 ч. 2 абз. 2 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис згідно ст. 6 ч. 1 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

15.03.2022 був прийнятий Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», що набрав чинності 17.03.2022 року.

Цим Законом розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 такого змісту:

"18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Верховний Суд зробив такі висновки щодо застосування пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (постанова від 31.01.2024 у справі №183/7850/22): законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:

(1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;

(2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;

(3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)".

Отже, вимога позивача про стягнення з ОСОБА_1 неустойки у розмірі 1500,00 грн задоволенню не підлягає.

В решті позов підлягає задоволенню з урахуванням проплачених відповідачем коштів в погашення заборгованості і, відповідно, зменшення позивачем позову.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 , які відносяться до договірних зобов`язань, зокрема, кредиту, встановив, що права позивача відповідачем порушені, оскільки відповідач не виконував належним чином умови договору, тому права позивача підлягають захисту. Необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №11.05.2024-1000022 від 11.05.2024 в розмірі 2340,00 грн, з яких: 2040,00 грн - заборгованість за процентами, 300,00 грн - комісія.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України потрібно стягнути з відповідача на користь позивача 2053,23 грн судового збору.

Керуючись ст. ст. 1054, 639, 629, 530, 527, 526, 207 ЦК України, п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України,

Законом України Про електронну комерцію,

Законом України Про електронні документи та електронний документообіг,

ст.ст. 13, 89, 141, 263-265, 268, 279, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" заборгованість за кредитним договором №11.05.2024-100002223 (кредитної лінії) від 11.05.2024 в розмірі 2340,00 (дві тисячі триста сорок) грн, з яких: 2040,00 грн - заборгованість за процентами, 300,00 комісія,

а також стягнути 2053,23 грн судового збору.

В задоволенні решти позову (стягнення неустойки в розмірі 1500,00 грн) відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня складення повного рішення до Вінницького апеляційного суду.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр", , м. Київ, вул. Саксаганського, 133А;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Повне рішення виготовлено 14.07.2025.

Суддя О.О. Венгрин