справа №176/2679/25
провадження №2-о/176/93/25
У Х В А Л А

10 липня 2025 року Суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетрвоської області Волчек Н.Ю., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,-

В С Т А Н О В И В:

08.07.2025 ОСОБА_1 звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із заявою про визнання ОСОБА_2 недієздатним та встановлення над ним опіки та призначення його опікуном ОСОБА_1 .

Заява про визнання особи недієздатною подається до суду за місцем проживання особи, або за місцем знаходження психіатричного закладу, якщо особа там перебуває на лікуванні. Головною підставою для визнання особи недієздатною є наявність у неї хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок якого вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Суддя, перевіривши матеріали заяви на їх відповідність вимогам ЦПК України, встановив таке.

Згідно з частиною третьою статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи. Поняття заінтересованих осіб в окремому провадженні обмежене за змістом. Заінтересованими будуть лише ті особи, взаємовідносини яких із заявником залежать від обставин, що підлягають встановленню і можуть вплинути на їх права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 299 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її адвоката та представника органу опіки та піклування, та організації, установу, в якій заявник буде реалізовувати рішення про встановлення цього факту.

Таким чином, особа, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, є учасником цієї справи. Також, присутність під час розгляду справи адвоката особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, є обов`язковою.

З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом із урахуванням стану її здоров`я.

Одже, до заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб зумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи.

Однак, заявник, ставлячи вимогу про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна не зазначає особу стосовно якої розглядається питання про визнання її недієздатною, не залучення в якості заінтересованої особи орган опіки та піклування та організацію, установу, в якій заявник буде реалізовувати рішення про встановлення цього факту.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.23 ЗУ "Про мобілізаційно підготовку та мобілізацію" не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, опікун особи, визнаної судом недієздатною.

Одже дані правовідносини, які позивач просить встановити мають виникнути з відповідним ТЦК, якому він має пред`явити рішення суду, тому даний орган має бути залучений як заінтересована особа.

Позовна заява за змістом і формою повинна відповідати вимогам ст. 175-177 ЦПК України.

Згідно п.п. 2,5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, у тому числі: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Статті 295-300 ЦПК України встановлено порядок розгляду судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Одночасно заявник просить призначити по справі судову-психіатричну експертизу з метою визначення психічного стану ОСОБА_2 , однак дане клопотання подається окремо від заяви.

Згідно ч. 3 ст. 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний,стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Разом з тим, ч. 1 ст. 298 ЦПК України передбачає, що суд призначає судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану фізичної особи за наявності достатніх даних про психічний розлад її здоров`я.

Предметом доказування в даній категорії справ є: наявність хронічного, стійкого психічного розладу; факти, що підтверджують, що громадянин не може розуміти значення своїх дій та керувати ними; причинний зв`язок між психічним розладом і тим, що громадянин не здатний усвідомлювати значення своїх дій керувати ними; досягнення встановленого законом віку громадянином, відносно якого ставиться питання про визначення його недієздатним; інші обставини; висновок судово-психіатричної експертизи; довідки з медичної установи; довідки про постановку на облік у психіатричній установі; виписка з історії хвороби.

Усі доводи і докази щодо предмету доказування мають бути чітко і детально викладені заявником у поданій заяві.

Заявник в обґрунтування своїх вимог не зазначив та не надав суду докази, що свідчать про наявність у ОСОБА_3 психічних захворювань, які діагностовано лікарями та існують станом на дату звернення до суду з даною заявою.

Крім того, заявник просить визнати його опікуном ОСОБА_2 , при цьому зазначаючи що останній перебуває у спеціалізованому пансіонаті «Осінь життя» за адресою АДРЕСА_1 .

Будь яких доказів щодо перебування ОСОБА_2 у спеціалізованому пансіонат суду не надані.

Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і, за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Тобто, нормами законодавства передбачено чіткий порядок призначення над недієздатними особами опіки, а саме - за поданням відповідного органу, а не за заявою фізичної особи.

З аналізу означених норм матеріального та процесуального права, слід виснувати, що чинним законодавством чітко передбачено, що призначення опікуна, у разі визнання судом особи недієздатною, є обов`язком суду, за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства: захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в цьому конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Вказаний вище висновок повністю узгоджується із положеннями ч. 3 ст.296 ЦПК України, відповідно до яких визначено, що у членів сім`ї та близьких родичів, яким є заявник відносно ОСОБА_2 , є лише право на звернення до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, а не із заявою про призначення заявника опікуном над такою особою.

Всупереч вищезазначеним вимогам закону заявником до заяви не додано подання органу опіки та піклування про можливість призначення його опікуном над недієздатною фізичною особою, а також доказів того, що він звертався з приводу цього питання до органу опіки та піклування.

Також в матеріалах заяви відсутній медичний висновок про те, що за станом здоров`я заявник може бути опікуном, а також довідка про відсутність судимості.

Також заявником у заяві не наведено підстав, чому інші роичі ОСОБА_2 не можутьбути опікуном, окрім як заявник ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, заявнику необхідно надати суду подання (висновок) органу опіки та піклування про можливість призначення його опікуном над фізичною особою, щодо якої ним ставиться питання про визнання такої особи недієздатною.

У випадку неможливості з об`єктивних причин надати означене подання (висновок), то, керуючись ч.4 ст.83 ЦПК України, заявнику слід повідомити суд письмово про те який доказ ним не може бути подано та докази, які підтверджують, що заявник здійснив всі залежні від нього дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Крім того, ч. 3 ст.297 ЦПК України зазначено, що у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Водночас, всупереч зазначеній нормі процесуального права, заявником у заяві про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опіки не зазначено конкретні обставини та докази, що їх підтверджують, які безумовно свідчать про хронічний чи стійкий психічний розлад внаслідок чого ОСОБА_2 не здатний усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Натомість заявником до заяви додана випіска з медичної картки стаціонарного хворого від 19.03.2025, так і висновок ЛКК №969 від 2006 року про наявність F20.0-параноїдна шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, параноїдний синдром, в яких спеціалістами не зазначено про існування ОСОБА_2 хронічного чи стійкого психічного розладу внаслідок чого він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, які мають безумовно бути вказані у заяві про визнання фізичної особи недієздатною з метою виконання заявником положень ч.3 ст.297 ЦПК України.

Відтак, заява подана без додержання вимог, викладених у ст.296, 297 ЦПК України.

Вищевказані недоліки позбавляють суд можливості відкрити провадження у цій справі та призначити її до судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення її без руху.

З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, заява підлягає залишенню без руху, заявникові необхідно в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути зазначені в ній недоліки.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 185, 259,260, 293, 294 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 , про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна - залишити без руху, надавши заявнику строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали для виправлення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити заявнику, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Н.Ю. ВОЛЧЕК