ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1214/25Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/9185/24 Категорія: 304090000 Позарецька С. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т. Л.
суддіСіренко Ю. В., Гончар Н. І.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційні скарги представників обох сторін на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 26.03.2025 (повний текст складено 28.04.2025, суддя в суді першої інстанції Позарецька С. М.) у цивільній справі за позовом АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

у листопаді 2024 року АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом, яким просило стягнути з відповідача на свою користь кредитну заборгованість за договором від 18.10.2019 у розмірі 44 470,38 грн та судовий збір, мотивуючи про те, що ОСОБА_1 , як позичальник, не виконала належним чином свої зобов`язання по кредитному договору, внаслідок чого у неї перед банком утворилася заборгованість за тілом кредиту про стягнення якої порушено питання в даній справі.

Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 26.03.2025 позов у справі задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг Monobank від 18.10.2019 у сумі 7 372,25 грн за тілом кредиту, а також судовий збір в розмірі 401,64 грн.

Стягнуто з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 8 342 грн.

В іншій частині вимог - відмовлено.

Суд першої інстанції керувався тим, що сторони 27.12.2019 кредитний ліміт встановили в сумі 10 000 грн.

З карткового рахунку відповідача списувалися відсотки на загальну суму 2 627,75 грн (з 27.12.2019 по 25.09.2020).

Оскільки підтверджень про те, на який термін надавався кредит відповідачу за договором від 18.10.2019 не має і судом встановлено, що наступний кредитний договір між сторонами був укладений 25.09.2020, про що свідчить заява клієнта №20.30. від 25.09.2020, розмір існуючої станом на 15.08.2024, заборгованості по тілу кредиту у ОСОБА_1 за договором від 18.10.2019 складає 7 372,25 грн (10 000 грн 2 627,75 грн), яка й підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

Сторонами не доведено аргументи про інший розмір заборгованості по кредитному договору від 18.10.2019.

Суд першої інстанції врахував, що позивачем не доведено встановлення в анкеті-заяві від 18.10.2019 процентної ставки за кредитом, строк повернення кредитних коштів, не доведено те, що банківська установа направляла вимоги позичальнику щодо повернення кредитних коштів, а також факт пролонгації договору, зокрема, станом на 06.01.2025 (дата визначення заборгованості у відповіді на відзив). Отже сплачені відповідачем проценти мають бути зараховані, як сплачені кошти на повернення тіла кредиту.

Представником позивача ОСОБА_2 подано на вказане рішення суду першої інстанції 26.05.2025 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати у частині відхилених позовних вимог, які задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування вказано на те, що послуги банку надаються дистанційно через мобільний додаток. Умови та правила надання банківських послуг надаються позичальнику також через мобільний додаток, де він може з ними ознайомитися. Крім того, такі положення є публічно доступними для необмеженої кількості осіб. Підписавши анкету-заяву про укладення договору, позичальник погодилася з його умовами, з якими має ознайомлюватися не рідше одного разу на 30 днів (п.4 розділу І Умов і Правил). Оскільки банк миє 8 мільйонів клієнтів, Умови та правила, що знаходяться у публічному доступі є загальновідомими. Розмір заборгованості, визначений банком, ґрунтується на умовах кредитування та відповідачем не спростовані.

Представником відповідача адвокатом Манзар Т. В. також подано на вказане рішення суду першої інстанції 28.05.2025 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та новим рішенням відхилити позовні вимоги у повному обсязі.

Вказує, що позивачем не надано підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, Паспорту споживчого кредиту та Тарифів.

У анкеті-заяві позичальника ОСОБА_1 не зазначені процентна ставка за користування кредитними коштами, строк повернення кредиту чи відповідальність за порушення зобов`язань.

Суд першої інстанції не врахував, що з 01.02.2020 по 01.08.2021 (період часу надходження коштів на рахунок відповідача з плюсовим балансом) позивачем неправомірно без погодження з відповідачем були зняті щомісячні платежі по відсоткам у сумі 6 237,98 грн, які слід зарахувати в рахунок погашення тіла кредиту. У подальшому позивачем неправомірно при мінусовому балансі здійснювалося нарахування відсотків у період з 01.09.2021 по 01.10.2022 у сумі 13 112,60 грн, відтак фактичного боргу за тілом кредиту (10 000 грн) у відповідача бути не може.

Судом першої інстанції не було враховано, що операції «Витрати у розстрочку» присвоєно код МСС 4829, де з Виписки рух коштів по картці чітко вбачається списання щомісячного платежу і не може стосуватися предмету позову, а саме договору про надання банківських послуг від 18.10.2019 з кодом МСС 2012.

Оскільки письмового погодження умов договору про нарахування відсотків по кредиту з боку позичальника не було, посилання банку на право нарахування вказаних платежів є безпідставним.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 представник позивача просив апеляційну скаргу відхилити, оскільки вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення .

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є вимоги про стягнення 44 470,38 грн. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи встановлено, що в жовтні 2017 року позивач запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні карти monobank. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом Банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www/monobank.ua/terms.

Відповідно до п. 1 Розділу 1 «Терміни та визначення» Умов, мобільний додаток - це сервіс Банку, що дозволяє надавати Клієнтові банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку. Банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування Платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов Договору в тому числі, платіжної системи MasterCard, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України (п.2 Розділу І).

Відповідно до пунктів 4.3., 4.8.1. п. 5 Розділу І Умов клієнт погоджується, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визнаються вчиненими Клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами Банку через Мобільний додаток та інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій.

Пунктами 3.1., 3.4., 3.5. пункту 3 розділу ІІ Умов визначено, що для надання послуг банк видає клієнту картку. Підписанням Анкети-заяви клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг «Моnоbаnк». Датою укладення Договору є дата підписання Клієнтом Анкети-заяви та отримання картки. Платіжна карта передається клієнту не активованою. Платіжна картка активується банком при додаванні інформації з картки в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. З метою ідентифікації клієнта при проведенні операцій з використанням картки при активації картки встановлюється ПІН-код. ПІН-код є аналогом власноручного підпису клієнта. Клієнт погоджується, що використання карти і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя платіжної картки.

18.10.2019 між АТ «Універсал Банк» так ОСОБА_1 укладено кредитний договір, згідно якого сторони підписали анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. У анкеті-заяві відповідач просить відкрити їй поточний рахунок у гривні на ім`я ОСОБА_1 та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку відповідно до умов Договору.

Анкета-заява містить докладну інформацію щодо особи ОСОБА_1 , зокрема, дату її народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус, джерело та розмір доходу. Те, який кредитний ліміт встановлено, тип картки, розмір процентів за користування кредитом, погоджений сторонами, передбачених за несвоєчасне погашення кредиту в анкеті-заяві не зазначено.

На правовідносини банку зі споживачем щодо кредитування для споживчих потреб поширюється Закон України «Про споживче кредитування», а у частині, що йому не суперечить, - також Закон України «Про захист прав споживачів».

Так, частиною 4 статті 16 вказаного закону передбачено, що якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.

Відтак, за положеннями вказаних норм законодавства обов`язок позичальника погасити кредит в повному обсязі, враховуючи майбутні платежі, виникає після спливу 30 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу.

Позивачем долучено до позовної заяви Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів монобанк в редакції, затвердженій протоколом Правління №46 від 24.11.2021, що набуває чинності з 27.11.2021.

Крім того, позивачем до позовної заяви долучено Тарифи (чорна картка монобанк) від 08.12.2022 та Паспорт споживчого кредиту Чорної картки монобанк із Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

Встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 були оформлені: заява клієнта №20.30. від 25.09.2020 про отримання кредиту у «Транзакція в розстрочку» (ліміт кредиту 4 678,96 грн) на строк кредиту 10 місяців; заява клієнта №20.30. від 27.01.2021 про отримання кредиту «Рострочка» (ліміт кредиту 6 799 грн) на строк кредиту 5 місяців; заява клієнта №20.30. від 08.08.2021 на отримання кредиту «Кредит готівкою») ліміт кредиту 5 400 грн) на строк кредиту 3 місяці; заява клієнта №20.30. від 11.12.2021 на отримання кредиту «Кредит готівкою» (ліміт кредиту 4 200 грн) на строк кредиту 3 місяці; заява клієнта №20.30. від 19.01.2022 на отримання кредиту «Кредит готівкою» (ліміт кредиту 3 700 грн) на строк кредиту 3 місяці.

За всіма цими заявами клієнта наявні Паспорти споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

При цьому, заява від 25.09.2020 підписана електронним підписом ОСОБА_1 25.09.2020 з підписом в мобільному застосунку монобанк, час формування ЕП 25.09.2020; заява від 08.08.2021 підписана електронним підписом ОСОБА_1 08.08.2021 з підписом в мобільному застосунку монобанк, час формування ЕП 08.08.2021; заява від 11.12.2021 підписана електронним підписом ОСОБА_1 11.12.2021 з підписом в мобільному застосунку монобанк, час формування ЕП 11.12.2021; заява 19.01.2022 підписана електронним підписом ОСОБА_1 19.01.2022 з підписом в мобільному застосунку монобанк, час формування ЕП 19.01.2022, про що надані стороною позивача форми підтвердження електронного документу.

АТ «Універсал банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, що обумовило звернення з цим позовом до суду.

Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами.

Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони мають бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на положення ст.634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Апеляційний суд зауважує, що укладений між сторонами кредитний договір від 18.10.2019 у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним).

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку кредитору не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а також те, що факт отримання кредиту та його розмір відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, апеляційний суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом виконання боржником зобов`язання з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, що складається, в даному випадку, з тіла кредиту.

Такі висновки узгоджуються з практикою ВС у постанові від 12.02.2020 у справі №365/159/19, а також від 02.12.2020 у справі №161/5267/20 та свідчать про помилкове вирішення судом першої інстанції спору в цій частині, адже наявність відповідних правовідносин між сторонами підтверджується матеріалами справи підписаною анкетою-заявою від 18.10.2019, рухом коштів по кредитному рахунку позичальника із періодичним погашенням боргу, з якого слідує активне використання позичальником кредитної картки для розрахунку в торгівельних мережах, та часткову сплату наявної заборгованості.

Таким чином фактична наявність кредитних правовідносин між сторонами справи вбачається з обставин надання позичальнику кредитних коштів та обігу по одержаній в банку картці, у тому числі, шляхом часткового погашення кредиту, що свідчить про необхідність стягнення з позичальника на користь банку заборгованості по кредиту.

Одночасно апеляційний суд звертає увагу на те, що в анкеті-заяві від 18.10.2019 процентна ставка не зазначена, крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про сплату відсотків за користування кредитними коштами, отже суд першої інстанції обґрунтовано зазначив про безпідставне зарахування банком в якості погашення відсотків по кредиту коштів в сумі 2 627,75 грн, яка має бути зарахована в якості погашення тіла кредиту, що й обумовило часткове задоволення позовних вимог.

При цьому апеляційний суд відхиляє апеляційні аргументи позивача про те, що Умови та правила надання банківських послуг є публічно доступними та загальновідомими, зважаючи на велику клієнтську базу банку, адже указані доводи не спростовують імперативні приписи ст. 1055 ЦК України про те, що кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Крім того, зважаючи на специфіку кредитних правовідносин, а саме необхідність застосування точних та обґрунтованих розрахунків для визначення розміру платежу по кредиту у аспекті встановленого розміру кредитного ліміту, строків здійснення платежу та застосовуваних кредитних ставок, які є змінними, зважаючи на можливе прострочення з боку позичальника дотримання строків грошового платежу по кредиту на користь банку, позивач безпідставно зазначає про загальновідомий характер умов кредитування банку.

Вказівка у анкеті-заяві на ознайомлення з умовами кредитування та зобов`язання відслідковувати їх зміни не може належним чином підтверджувати доведення до відома позичальника, зокрема, відсоткової ставки по кредиту, що має здійснюватися у письмовій формі, так як є складовою частиною правовідносин за кредитним договором.

Доказів листування у мобільному додатку з підтвердженням надання позичальнику відомостей про порядок нарахування та сплати відсотків за кредитом позивач суду не надав.

При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що Умови і правила, Тарифи, Паспорт кредиту та таблиці до нього, не можна вважати умовами кредитного договору між сторонами, оскільки вони викладені у редакції, яка чинна з 27.11.2021, а анкета-заява між сторонами підписана 18.10.2019.

Районний суд також врахував, що з форми підтвердження електронного документу вбачається, що заява від 18.10.2019 підписана ОСОБА_1 електронним цифровим підписом лише 27.01.2021 із вказаним часом формування ЕП 27.01.2021, з підписом в мобільному застосунку монобанк, а тому такі докази спростовують позицію позивача про те, що позичальник при укладанні договору про надання кредиту, за яким сторонами була підписана анкета-заява від 18.10.2019, підписала своїм електронним цифровим підписом Умови, Тарифи та Паспорт споживчого кредитування.

Відтак апеляційні аргументи позивача свого підтвердження при перегляді справи апеляційним судом не знайшли.

Надаючи оцінку аргументам апеляційної скарги представника відповідача про неврахування судом першої інстанції коштів на погашення відсотків по кредиту, сплачених позичальником, які умовами договору встановлені не були, апеляційний суд враховує, що з виписки по рахунку вбачається, що 27.12.2019 кредитний ліміт відповідачу встановлено в розмірі 10 000 грн. за період часу з 27.12.2019 по 25.09.2020 з карткового рахунку відповідача списувалися відсотки на загальну суму 2 627,75 грн.

Наступний кредитний договір між сторонами укладався 25.09.2020, відтак кошти, про сплату яких зазначає відповідач, могли бути зараховані в якості погашення боргу за іншим договором, а не за тим, що стягується заборгованість у цій справі.

Аргументи апеляційної скарги представника відповідача про те, що судом першої інстанції не було враховано, що операції «Витрати у розстрочку» присвоєно код МСС 4829, де з Виписки рух коштів по картці чітко вбачається списання щомісячного платежу і не може стосуватися предмету позову, а саме договору про надання банківських послуг від 18.10.2019 з кодом МСС 2012, адже код платіжної операції не є визначальним для віднесення того чи іншого платежу до витрат за певним конкретно визначеним кредитним договором.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 26.03.2025 у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення.

На підставі ст.141 ЦПК України у зв`язку з відхиленням вимог апеляційних скарг витрати скаржників по сплаті судового збору за апеляційний перегляд справи до відшкодування не підлягають.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

апеляційні скарги відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 26.03.2025 у даній цивільній справі залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд справи скаржникам не відшкодовувати.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 09.07.2025.

Суддя-доповідач

Судді