Провадження №2/127/5072/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Березовської О. А.,

за участю секретаря судового засідання Схабовської І. М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниця цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,

В С Т А Н О В И В:

18.10.2024 позивач звернувся до суду з вище зазначеною позовною заявою, в якій просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 63 622, 78 грн та судові витрати.

Позовна заява мотивована тим, що згідно з повідомленням про підозру від 15.03.2024: близько 15 години 30 хвилин 24.09.2023 водій ОСОБА_2 , керуючи технічно справним автомобілем «Toyota Land Cruiser Prado», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою по вул. Пирогова, що у м. Вінниця, перед зміною напрямку руху, а саме при виконанні маневру лівого повороту, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, допустив зіткнення із мотоциклом «Suzuki», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався належною смугою руху у зустрічному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_3 від отриманих травм загинув на місці події, а неповнолітня пасажирка мотоцикла «Suzuki» ОСОБА_4 з тілесними ушкодженнями була госпіталізована у лікувальний заклад ВОДКЛ. За вище вказаним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості під № 0000744 від 24.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2. ст. 286 КК України. Отже, водій ОСОБА_2 за вище викладених обставин порушив вимоги п.10.1, 16.13 Правил дорожнього руху та правил дорожньої розмітки 1.3 додатку до Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до висновку комплексної фототехнічної, авто-технічної експертизи від 27.09.2023 № КСЕ-19/102-23/16929, порушення водієм автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado», державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_2 вимог п. п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху, знаходяться у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з Висновком комплексної фототехнічної, авто-технічної транспортно-трасологічної експертизи від 08.03.2024 № KCE-19-23/62288;27015/27016/23- 52/27017/23-35, порушення водієм автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado», державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_2 вимог п. п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. Тому порушення ОСОБА_2 за вище викладених обставин вимог п. 10.1. 16.13 Правил дорожнього руху перебуває у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками - настанням смерті водія ОСОБА_3 та отриманням тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000744 від 24.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_2 направлено до Вінницького міського суду Вінницької області для розгляду по суті. Отже, матеріалами кримінального провадження № 0000744 від 24.09.2023 доводиться вина відповідача ОСОБА_2 у виникненні дорожньо-транспортної пригоди та, відповідно, у заподіянні матеріальної шкоди позивачу.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 24.09.2023, пошкоджено мотоцикл «Suzuki» державний номерний знак НОМЕР_4 .

Мотоцикл «Suzuki» державний номерний знак НОМЕР_4 , на праві власності належить позивачу ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , ле фактичним власником цього транспортного засобу був покійний чоловік представника позивача, ОСОБА_3 . Цей транспортний засіб був придбаний ОСОБА_3 але здійснити перереєстрацію на своє ім`я він не встиг.

Вартість відновлювального ремонту досліджуваного КТ3 - мотоцикла марки Suzuki RF-400, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , станом на дату оцінки - 24.09.2023, могла становити: 176 578, 64 грн. Сума матеріального збитку, завданого власнику мотоцикла марки Suzuki RF-400, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , станом на дату оцінки - 24.09.2023, могла становити: 81 991, 00 грн. Ринкова вартість мотоцикла (розрахункова) марки Suzuki RF-400, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 станом на дату проведення експертизи - 04.12.2023 у пошкодженому стані (після ДТП) може складати 18 368,22 грн.

Згідно з висновком експерта транспортний засіб мотоцикла марки Suzuki RF-400, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 вважається фізично знищеним, через те, що витрати на відновлювальний ремонт мотоцикла перевищують вартість самого мотоциклу до дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, розмір майнової шкоди, який зобов`язаний відповідач ОСОБА_2 відшкодувати становить: 63 622,78 грн. (81 991,00 грн 18 368,22 грн), оскільки: 81 991,00 грн - сума матеріального збитку, завданого власнику мотоцикла марки Suzuki RF-400 станом на момент ДТП, 18 368,22 грн ринкова вартість мотоцикла марки Suzuki RF-400 станом на момент ДТП станом на проведення оцінки.

18.10.2024 автоматизованим розподілом судової справи між суддями головуючим суддею визначена суддя Березовська О. А. Справа передана судді 21.10.2024.

Ухвалою суду від 22.10.2024 позовна заява залишена без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків, визначених в її мотивувальній частині.

23.10.2024 від представника позивача адвоката Ковальова В. О. надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 29.10.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання 25.11.2024 об 11-00.

22.11.2024 від представника відповідача адвоката Калугіна Д. О. надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, в якому він просив зупинити провадження у цивільній справі до набрання законної сили вироком у кримінальній справі №127/10347/24 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яка перебуває у провадженні Вінницького міського суду Вінницької області.

25.11.2025 від представника позивача адвоката Ковальова В. О. надійшла заява, в якій він просив в задоволенні клопотання представника відповідача Калугіна Д. О. про зупинення провадження у цій справі відмовити.

В цей же день до суду надійшла заява від представника відповідача адвоката Калугіна Д. О., в якій він підтримав клопотання про зупинення провадження в цивільній справі до розгляду вище зазначеної кримінальної справи; просив розглянути клопотання у відсутність відповідача та його представника.

В судове засідання, призначене на 25.11.2024 сторони не з`явились.

06.12.2024 від представника відповідача адвоката Калугіна Д. О. надійшла заява, в якій він просив надати йому можливість участі в усіх судових засіданнях з розгляду справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 19.12.2024 відмовлено у задоволення заяви представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Калугіна Д. О. про розгляд справи в режимі відеоконференції в судовому засіданні, призначеному на 23.12.2024 о 9-30, у зв`язку з відсутністю вільних майданчиків для бронювання проведення судового засідання в режимі відео конференцзв`язку та задоволено заяву в частині надання можливості брати участь в інших судових засіданнях, призначених для розгляду справи, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

В судове засідання, призначене на 23.12.2024 о 12-00, з`явився представник позивача адвокат Ковальов В. Д. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явились. Від представника відповідача 23.12.2024 надійшла заява, в якій він просив судове засідання провести без участі відповідача та його представника та розглянути у їх відсутність клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили вироком у кримінальній справі №127/10347/24.

28.01.2025 від представника відповідача адвоката Калугіна Д. О. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії постанови про закриття кримінального провадження від 13.03.2024 та копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності від 11.10.2022.

В судовому засіданні за участі сторін, яке проходило в режимі відеоконференц зв`язку, представником позивача - адвокатом Ковальовим В. О. заявлено клопотання про відкладення судового засідання для з`ясування питання про розмір страхового відшкодування, виплаченого страховою компанією, та необхідності залучення до участі у справі як третьої особи страхової компанії «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Представник відповідача проти заявленого клопотання заперечував, вважаючи, що страхова компанія має бути відповідачем у справі, а не третьою особою. Клопотання представника позивача задоволено судом. Судове засідання відкладено на 19.03.2025 о 15-00.

18.03.2025 від представника позивача адвоката Ковальова В. О. надійшла заява про залишення позову без розгляду, в якій він, посилаючись на ст. 257 ЦПК України просив суд залишити позовну заяву без розгляду, вказуючи, що скористався правом на подання такої заяви до початку розгляду справи по суті.

19.03.2025 до суду від представника відповідача адвоката Калугіна Д. О. надійшла заява, в якій він просив відмовити у задоволенні заяви про залишення позову без розгляду, вказуючи, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін і на момент подання заяви відбулось 23.12.2024 судове засідання, а отже суд перейшов до розгляду справи по суті.

19.03.2025 від представника відповідача на адресу суду надійшла заява про стягнення понесених судових витрат, в якій він зазначив, що з метою отримання правової допомоги у цій справі ОСОБА_2 було укладено договір про надання правової допомоги з АБ «КАЛУГІН» та сплачено 20 000, 00 грн, що підтверджується додатковою угодою до договору про надання правової допомоги від 15.11.2024 та копією акту приймання-передачі послуг за договором від 22.07.2024; просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000, 00 грн.

В судове засідання, призначене на 15-00 19.03.2025 та на 11-00 05.05.2025, з`явився представник відповідача адвокат Калугін Д. О., представник позивача не з`явився. Представник відповідача висловив заперечення проти задоволення заяви про залишення позову без розгляду, наполягав на розгляді справи по суті, підтримав заяву про стягнення з позивача понесених відповідачем судових витрат, просив розглянути заяву про відшкодування судових витрат у відсутність представника позивача. Судове засідання відкладене до 11-00 26.06.2025, постановлена ухвала про повідомлення про судове засідання позивача повторно.

12.05.2025 на адресу суду надійшло рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки позивачу ОСОБА_1

26.06.2025 від представника відповідача адвоката Калугіна Д. О. надійшли письмові пояснення, які за своїм змістом є відзивом на позовну заяву, в яких він просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на таке.

Позов не підлягає задоволення в зв`язку з тим, що порядок і умови відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, визначені статтями 1187, 1188 ЦК України.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що обов`язок відшкодувати завдану іншому володільцю джерела підвищеної небезпеки шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. При цьому вина у завданні шкоди, згідно з положеннями пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України, є обов`язковою умовою для покладення на винну особу відповідальності за майнову шкоду, завдану внаслідок взаємодії транспортних засобів іншому учаснику дорожньо-транспортної пригоди.

Тобто, за відсутності встановлення вини учасників ДТП, яке сталося за взаємодії джерел підвищеної небезпеки, до моменту розгляду в суді справи про відшкодування відповідної шкоди, суд, який розглядає справу зобов`язаний установити усі вище зазначені обставини ДТП, зокрема винну особу або ступінь вини кожного з учасників ДТП, для правильного застосування статті 1188 ЦК України.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Пред`явлення позову одним із власників джерела підвищеної небезпеки до іншого не надає йому перевагу у змагальності сторін і не звільняє від обов`язку доведення своїх позовних вимог.

Згідно з постановою про закриття кримінального провадження від 15.03.2024 кримінальне провадження №0000237 від 13.03.2024 закрито на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із смертю особи, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю. Отже, матеріалами кримінального провадження №0000237 від 13.03.2024 доводиться вина саме ОСОБА_3 у виникненні дорожньо-транспортної пригоди та, відповідно, у заподіянні матеріальної шкоди відповідачу.

Цивільно правова відповідальність водія автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado» державний номерний знак НОМЕР_1 була застрахована в ПАТ «Україська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», відтак, віповідальною особою в межах ліміту є саме страхова компанія.

В письмових поясненнях представник відповідача просить судове засідання, призначене на 26.06.2025, провести без участі відповідача та його представника.

У судове засідання учасники справи не з`явились. Позивач та представник позивача про причини своєї неявки не повідомили. Представник відповідача, просив справу розглядати у його відсутність та у відсутність відповідача.

Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вислухавши учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, письмові заяви та пояснення, які надійшли від представників, з`ясувавши дійсні обставини справи щодо вирішення заявлених питань, суд дійшов до такого.

Як вбачається з вище зазначеного від представника позивача надійшла суду заява про залишення позову без розгляду, стосовно якої суд зазначає, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Відповідно до ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

З вище наведеного вбачається, що справа розглядається судом за правила спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Перше судове засідання у справі пройшло 23.12.2024, а заява про залишення позову без розгляду надійшла до суду 18.03.2025, тобто після початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, суд вважає, що заява представника позивача адвоката Ковальова В. О. про залишення позову без розгляду, подана з порушенням процесуальних строків, має бути залишена без розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, залишення позову (заяви) без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена.

Як вбачається з вище наведеного позивач та представник позивача в судові засідання, призначені на 19.03.2025 о 15-00, 05.05.2025 об 11-00, 26.06.2025 об 11-00 не з`явились, про час, дату та місце слухання справи були повідомлені відповідно до вимог законодавства, що підтверджується розпискою представника позивача, довідками про доставку електронного документа представнику позивача, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 ; про причини неявки суд не повідомили. Інших заяв та клопотань від позивача та представника позивача суду не надійшло.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, позов підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Клопотання представника відповідача адвоката Калугіна Д. О. про зупинення провадження у справі також підлягає залишенню без розгляду відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 183 та ч. 4 ст. 183 ЦПК України, в зв`язку з тим, що у зв`язку з залишенням позову без розгляду змінились підстави заяви про зупинення провадження у справі. Залишення позову без розгляду унеможливлює зупинення провадження у справі.

Щодо заяви представника відповідача про розподіл судових витрат, суд зазначає таке.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно з ч. 6 ст. 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до правової позиції викладеної у п. 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Тобто, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач повинен довести, що позовна заява була залишена без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

З системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142 ЦПК України, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховний Суд у від 14.01.2021 (справа №521/3011/18).

З аналізу зазначених норм вбачається, що обов`язковою умовою є зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними права дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

- подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

- подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

- подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

- необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

- укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Саме по собі звернення з позовом до суду та не забезпечення позивачем явки у судове засідання особисто чи свого представника не свідчить про необґрунтованість дій позивача, оскільки зазначене є диспозитивним правом позивача, передбачене процесуальним законодавством і не містить таких обмежень, а тому для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідачеві необхідно довести, а суду встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими та у чому вони виражені.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Разом з тим, відповідачем не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив заздалегідь необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

Отже, саме по собі звернення до суду та залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача.

Під час розгляду справи судом жодні дії позивача не визнавалися недобросовісними та не було встановлено зловживання з боку позивача своїми процесуальними правами. Подана позивачем позовна заява, на думку позивача, свідчить про порушення його прав відповідачем, який був учасником дорожньо-транспортної пригоди. У додатку до позовної заяви позивачем надані письмові докази, які на його думку, підтверджують порушення його прав саме відповідачем. Отже, позивач вчиняв дії спрямовані на захист його порушеного права власності, звертаючись з вище зазначеною вмотивованою позовною заявою до суду, у додатках до якої були надані письмові докази.

Суд не вбачає в діях позивача та його представника перешкоджання вирішення спору чи недобросовісності при реалізації процесуальних прав: відповідно до ухвали суду позивачем усувались недоліки позовної заяви, надавалась суду заява з висловленням позиції щодо клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі, в якій він висловив заперечення проти такого процесуального рішення. Представник позивача приймав участь у судових засіданнях 23.12.2024, 28.01.2025, повідомив суду про можливу необхідність залучення до участі у справі третьої особи. Отже, позивачем та його представником реалізовувалися процесуальні права, передбачені ЦПК України для сторони в цивільному процесі.

Крім того, заява представника відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу з позивача не містить доводів і доказів необґрунтованості дій позивача, допущення ним зловживання процесуальними правами або того, що спір виник внаслідок неправильних дій сторони, як передбачено ч. 9 ст.141 ЦПК України. В заяві представник відповідача обґрунтовує з посиланням на судову практику право на розподіл судових витрат, у тому числі і витрат на правову допомогу, вказує що склад і розмір судових витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування, які докази мають надаватися суду та зазначає докази, які ним надаються суду. Докази, які підтверджують зловживання позивачем чи його представником процесуальними правами, або виникнення спору внаслідок неправильних дій позивача в заяві про стягнення витрат на правничу допомогу не вказані та суду не надані.

Позивач та його представник, як і інша сторона цього спору, діяли в процесі у відповідності до наданих їм прав, передбачених статтями 43, 49 ЦПК України, розпоряджаючись своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про те, що у заяві представника відповідача - адвоката Калугіна Д. О. про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Керуючись статтями 133, 134, 141, 142, 257, 259, 264, 265, 354 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Залишити без розгляду заяву представника позивача адвоката Ковальова Вадима Олеговича від 18.03.2024 про залишення позову без розгляду.

Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, у зв`язку з повторною неявкою належним чином повідомленого позивача в судове засідання.

Заяву представника відповідача адвоката Калугіна Дмитра Олеговича про зупинення провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, - залишити без розгляду.

У заяві представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Калугіна Дмитра Олеговича про стягнення понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не було вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Копію ухвали надіслати сторонам по справі.

Ухвала суду складена 16.07.2025.

Суддя Олена Березовська