Справа № 581/381/25
Провадження № 2/581/263/25
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2025 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі судді Кузьмінського О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» про стягнення невиплаченої орендної плати,

в с т а н о в и в :

14 травня 2025 року представник позивача адвокат Маківський В.В. звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 орендну плату з урахуванням штрафних санкцій та індексації за користування земельною ділянкою кадастровий номер :01:007:0056 згідно договору оренди від 26 грудня 2012 року за 2021-2023 роки у розмірі 46157,94 грн.

Також просив стягнути судовий збір.

Мотивує вимоги тим, що позивач є власником земельної ділянки площею 3,1741 га, яку він успадкував після смерті батька ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про право на спадщину. Ця земельна ділянка ОСОБА_2 за життя на підставі договору оренди від 26 грудня 2012 року, укладеного між ним та відповідачем, була передана орендареві у строкове платне користування строком на 5 років. 28 серпня 2015 року між сторонами укладена додаткова угода, згідно із умовами якої були внесені зміни, зокрема, щодо строку дії договору, розміру орендної плати. Відповідач не виконав свого зобов`язання за договором і до цього часу не виплатив позивачу орендну плату за користування земельною ділянкою за 2021, 2022, 2023 роки.

У зв`язку з невиплатою орендної плати вважає, що з відповідача підлягає стягненню пеня, інфляційні втрати та 3% річних за прострочення внесення орендної плати.

Ухвалою суду від 15 травня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У поданому відзиві відповідачем позовні вимоги не визнаються та вказано, що загальний розмір орендної плати, що вказаний позивачем, та розрахунок пені не відповідають дійсності. Докази виплати орендної плати не надано.

Відповідь на відзив від позивача на адресу суду не надходила.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини.

Позивач є власником земельної ділянки загальною площею 3,1741 га з кадастровим номером :01:007:0056 із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Саївської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, яку він успадкував відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 18 квітня 2024 року після смерті батька ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8,9).

26 грудня 2012 року між ОСОБА_2 та ТОВ «СК-АГРО» був укладений договір оренди земельної ділянки, згідно із яким ОСОБА_2 передав, а ТОВ «СК-АГРО» прийняло у строкове платне користування належну йому земельну ділянку загальною площею 3,174 га, в тому числі рілля 3,174 га. (а.с. 10-11).

28 серпня 2015 року між ОСОБА_2 та ТОВ «СК-АГРО» укладено додаткову угоду до договору оренди землі № 00547, відповідно до якої уточнено, що договір укладено на 10 років терміном до 1 серпня 2023 року, орендна плата складає 6263,93 грн., що становить 7 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за один рік користування земельною ділянкою (а.с. 12).

Право оренди ТОВ «СК-АГРО» земельної ділянки з кадастровими номерами :01:007:0056 на підставі договору оренди землі від 26 грудня 2012 року, додаткової угоди від 28 серпня 2015 року, зареєстровано державним реєстратором Липоводолинського районного управління юстиції 1 серпня 2013 року. 28 лютого 2025 року зареєстровано припинення права оренди (а.с. 29).

Відповідно до основних положень укладеного договору оренди землі від 26 грудня 2012 року з урахуванням додаткової угоди до нього:

Пункт 2.: В оренду передається земельна ділянка загальною площею 3,1741 га, в тому числі рілля 3,1741 га, кадастровий номер: :01:007:0056;

Пункт 8.: Договір укладено на 10 років терміном до 1 серпня 2023 року, з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою.

Пункт 9: Орендна плата складає 6217,54 грн., що становить 7 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, за один рік користування земельною ділянкою.

У розмір орендної плати не входить податок за землю. Орендар самостійно сплачує податок за землю. Орендна плата може сплачуватися орендодавцю готівкою через касу орендаря, згідно розрахункових відомостей за виключенням податку з доходів фізичних осіб, інших обов`язкових платежів. Орендна плата також може справлятися у натуральній формі, за згодою сторін по діючим в орендаря цінам на продукцію;

Пункт 10.: Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку приватної власності здійснюється з урахуванням індексації;

Пункт 11.: Орендна плата вноситься до 30 грудня кожного року;

Пункт 12.: Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами та/або іншими документами;

Пункт 13.: Розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

- в інших випадках, передбачених законом;

Пункт 14.: У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3% від несплаченої суми за кожен день прострочення платежу;

Пункт 36: Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін;

Пункт 44.: Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Докази виплати орендної плати на підставі договору оренди землі від 26 грудня 2012 року за 2021-2023 роки суду не надані.

При вирішенні справи суд застосовує такі норми права.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 ЦК України).

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України).

Згідно із статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (частина 1 статті 611 ЦК).

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 2 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до вимог частини 2 статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Таким Законом є Закон України «Про оренду землі», відповідно до статті 1 якого оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до частини 5 статті 6 Закону право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно із частиною першою статті 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (частина 1 статті 14 Закону).

Відповідно до частин 1, 2 статті 15 Закону істотними умовами договору оренди землі є:

об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки);

дата укладення та строк дії договору оренди;

орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

У відповідності до частин 1, 2, 3 статті 21 Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 22 Закону орендна плата справляється у грошовій формі.

За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати.

Частиною 1 статті 23 Закону передбачено, що орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Відповідно до положень абзаців 1 та 7 частини 2 статті 25 Закону орендар зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди; своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина 5 статті 1268 ЦК України).

Висновки суду по суті спору.

Спір між сторонами у справі виник з приводу виплати орендної плати за 2021-2023 роки за користування земельною ділянкою на підставі договору оренди землі від 26 грудня 2012 року.

Аналіз пунктів 9, 11 договору оренди землі дає підстави вважати, що відповідач має сплачувати на користь позивача орендну плату за договором від 26 грудня 2012 року до 30 грудня щорічно, тобто орендну плату за 2021 рік до 30 грудня 2021 року, за 2022 рік до 30 грудня 2022 року, за 2023 рік до 30 грудня 2023 року.

У пункті 10 договору оренди землі сторони обумовили, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації.

Аналіз змісту положень договору оренди вказує на відсутність у ньому порядку чи механізму обрахунку індексації орендної плати, тому суд вважає, що укладаючи договір оренди землі на десятирічний строк із фіксованим розміром орендної плати орендодавець цілком правомірно очікував здійснення виплат орендної плати з урахуванням індексації з метою часткової компенсації втрат від знецінення національної валюти та проходження інфляційних процесів в економіці.

Таким чином, договірні сторони не зазначили у договорі інший, ніж вказаний у Законі України «Про оренду землі» порядок обчислення розміру орендної плати за землю із урахуванням індексації (інфляції), яка дасть можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Тому, з урахуванням принципів цивільного права, зокрема добросовісності, справедливості та розумності і тлумачення умов договору оренди на користь його дійсності, чинності та виконуваності, суд дійшов висновку, що така індексація повинна обчислюватися для орендної плати по вказаному договору оренди землі.

Із договору оренди землі вбачається, що орендна плата вноситься орендарем у розмірі 6217,54 грн. Із позовної заяви вбачається, що для обрахунку орендної плати з урахуванням індексу інфляції позивач застосував методику, відповідно до якої коефіцієнт інфляції має обчислюватися для орендної плати за відповідний рік, як добуток індексів інфляції з січня по грудень для кожного року окремо.

Проте Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 5 лютого 2025 року у справі № 925/457/23 (провадження № 12-33гс24) вказала, що для обрахунку індексації орендної плати застосовується порядок у відповідності із загальним правилом шляхом корегування суми орендної плати на індекс інфляції у місяцях, що минули з дати визначення орендної плати за базовий період часу, навівши відповідні розрахунки.

Отже базовим місяцем вважатиметься місяць, у якому востаннє змінювалася орендна плата, це серпень 2015 року, а індексації підлягали всі подальші орендні платежі за період із вересня 2015 року до 1 серпня 2023 року виходячи з розміру орендної плати, встановленої у додатковій угоді до договору оренди.

Із огляду на визначений базовий місяць і встановлені Державною службою статистики України індекси інфляції товариство повинно було сплатити такі орендні платежі (орендну плату з урахуванням індексації):

за 2021 рік 10866 грн. (індексація з 1 вересня 2015 року по 30 грудня 2021 року),

за 2022 рік 13757 грн. (індексація з 1 вересня 2015 року по 30 грудня 2022 року),

за 2023 рік 14100 грн. (індексація з 1 вересня 2015 року по 1 серпня 2023 року).

Однак, враховуючи, що одним із принципів цивільного судочинства є принцип диспозитивності, передбачений статтею 13 ЦПК України, який визначає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Наведене означає, що принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, за вирішенням яких позивач звернувся до суду. Суд вирішує лише ті вимоги по суті спору, про вирішення яких клопочуть сторони, і не повинен виходити за межі цих вимог.

Враховуючи принцип диспозитивності, оскільки позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення, зокрема, орендної плати за 2021 рік у розмірі 6840 грн., за 2022 рік 7872 грн., за 2023 рік 6534 грн., у суду відсутні правові підстави для стягнення орендної плати у більшому розмірі.

У зв`язку з невиплатою орендної плати за 2021 рік на підставі пункту 14 договору оренди землі від 26 грудня 2012 року на користь позивача із відповідача підлягає нарахуванню пеня в сумі 18874 грн., розрахунок якої є таким: 10866 грн. (сума розрахованої заборгованості по орендній платі за 2021 рік) х 0,3% (ставка пені)/100 х579 днів прострочки (з 31 грудня 2021 року по 1 серпня 2023 року включно).

У зв`язку з невиплатою орендної плати за 2022 рік на підставі пункту 14 договору оренди землі від 26 грудня 2012 року на користь позивача із відповідача підлягає нарахуванню пеня в сумі 8832 грн., розрахунок якої є таким: 13757 грн. (сума розрахованої заборгованості по орендній платі за 2022 рік) х 0,3% (ставка пені)/100 х 214 днів прострочки (з 31 грудня 2022 року по 1 серпня 2023 року включно).

Згідно з частиною 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 3 вересня 2014 року у справі №6-100цс14, частини 3 статті 551 ЦК України, з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини 4 статті 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми, як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для відповідача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Вимога позивача про стягнення пені в розмірі, який в декілька разів перевищує заборгованість спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Частиною 3 статті 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, частина 3 статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини 4 статті 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Так, позивачем нараховано пеню за 2021 рік у сумі 11881 грн., із розрахунку, застосованого судом, сума пені складає 18874 грн., при цьому сума розрахованої заборгованості по орендній платі за 2021 рік складає 10866 грн.

Тому суд, керуючись статтею 551 ЦК України вважає за необхідне зменшити розмір пені за 2021 рік до суми 10000 грн.

Враховуючи принцип диспозитивності, оскільки позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення, зокрема, пені за невиплату орендної плати за 2022 рік у сумі 5054 грн. у суду відсутні правові підстави для стягнення пені у більшому розмірі.

Інфляційні втрати за прострочення внесення орендної плати за 2021 рік по договору оренди землі від 26 грудня 2012 року підлягають нарахуванню у сумі 6012 грн., розрахунок є таким: 10866 (сума розрахованої заборгованості по орендній платі за 2021 рік) х 155,331% (сукупний індекс інфляції за період з 31 грудня 2021 року по 6 травня 2025 року) : 100%. 10866 грн. (сума розрахованої заборгованості по орендній платі за 2021 рік).

Інфляційні втрати за прострочення внесення орендної плати за 2022 рік по договору оренди землі від 26 грудня 2012 року підлягають нарахуванню у сумі 3159 грн., розрахунок є таким: 13757 (сума розрахованої заборгованості по орендній платі за 2022 рік) х 122,691% (сукупний індекс інфляції за період з 31 грудня 2022 року по 6 травня 2025 року) : 100%. 13757 грн. (сума розрахованої заборгованості по орендній платі за 2022 рік).

Інфляційні втрати за прострочення внесення орендної плати за 2023 рік по договору оренди землі від 26 грудня 2012 року підлягають нарахуванню у сумі 2363 грн., розрахунок є таким: 14100 (сума розрахованої заборгованості по орендній платі за 2023 рік) х 116,756% (сукупний індекс інфляції за період з 31 грудня 2023 року по 6 травня 2025 року) : 100%. 14100 грн. (сума розрахованої заборгованості по орендній платі за 2023 рік).

Враховуючи принцип диспозитивності, оскільки позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення, зокрема, інфляційних втрат за прострочення внесення орендної плати за 2021 рік у розмірі 3711 грн., за 2022 рік у розмірі 1719 грн. та за 2023 рік у розмірі 1042 грн., у суду відсутні правові підстави для стягнення інфляційних втрат за прострочення внесення орендної плати у більшому розмірі.

3% річних за прострочення внесення орендної плати за 2021 рік по договору оренди землі від 26 грудня 2012 року підлягають нарахуванню у сумі 1092 грн., виходячи з розрахунку: 10866 (сума боргу) х 3% : 100% : 365 днів х 1223 (кількість днів прострочення).

3% річних за прострочення внесення орендної плати за 2022 рік по договору оренди землі від 26 грудня 2012 року підлягають стягненню у сумі 970 грн., виходячи з розрахунку: 13757 (сума боргу) х 3% : 100% : 365 днів х 858 (кількість днів прострочення).

3% річних за прострочення внесення орендної плати за 2023 рік по договору оренди землі від 26 грудня 2012 року підлягають стягненню у сумі 571 грн., виходячи з розрахунку: 14100 (сума боргу) х 3% : 100% : 365 днів х 493 (кількість днів прострочення).

Однак, враховуючи принцип диспозитивності, оскільки позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення, зокрема, 3% річних за прострочення внесення орендної плати у загальному розмірі 1506 грн., у суду відсутні правові підстави для стягнення 3% річних за прострочення внесення орендної плати у більшому розмірі.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 44278 грн., з яких: орендна плата по договору оренди землі від 26 грудня 2012 року за 2021 рік у сумі 6840 грн., орендна плата за 2022 рік у сумі 7872 грн., орендна плата за 2023 рік у сумі 6534 грн., пеня за невиплату орендної плати за 2021 рік у сумі 10000 грн., пеня за невиплату орендної плати за 2022 рік у сумі 5054 грн., інфляційні втрати за прострочення внесення орендної плати за 2021 рік у сумі 3711 грн., інфляційні втрати за прострочення внесення орендної плати за 2022 рік у сумі 1719 грн., інфляційні втрати за прострочення внесення орендної плати за 2023 рік у сумі 1042 грн., 3% річних за прострочення внесення орендної плати за 2021-2023 роки у сумі 1506 грн.

Виходячи з вищевикладеного, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню пропорційно до задоволеної частини вимог. Позов задоволено на 96 % (46158 грн. 100%, 44278 грн. 96%), а значить витрати по сплаті судового збору становлять 1163 грн. (1211,20 грн. 100%, 1163 грн. 96%) та повинні бути стягнуті із відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 44278 грн., з яких: орендна плата по договору оренди землі від 26 грудня 2012 року за 2021 рік у сумі 6840 грн., орендна плата за 2022 рік у сумі 7872 грн., орендна плата за 2023 рік у сумі 6534 грн., пеня за невиплату орендної плати за 2021 рік у сумі 10000 грн., пеня за невиплату орендної плати за 2022 рік у сумі 5054 грн., інфляційні втрати за прострочення внесення орендної плати за 2021 рік у сумі 3711 грн., інфляційні втрати за прострочення внесення орендної плати за 2022 рік у сумі 1719 грн., інфляційні втрати за прострочення внесення орендної плати за 2023 рік у сумі 1042 грн., 3% річних за прострочення внесення орендної плати за 2021-2023 роки у сумі 1506 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 1163 грн. в рахунок повернення судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» (с. Суха Грунь Роменського району Сумської області, вул. Першотравнева, 1, ).

Суддя О. В. Кузьмінський