Провадження №2/752/1094/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кокошка О.Б.,

за участю секретаря Кукіля Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву представника позивача про відмову від частини позову, заяву представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про повернення його зустрічного позову, клопотання представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про залишення без розгляду його заяви про стягнення судових витрат по справі №752/17594/24,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває справа №752/17594/24 за позовною заявою адвоката Селюха Анатолія Вікторовича, поданою в інтересах ОСОБА_1 , до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Представник позивача адвокат Селюх А.В. за допомогою модуля Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» подав до суду заяву про відмову від позову, в якій просив прийняти відмову позивача від позову в частині позовних вимог до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» та закрити провадження у вказаній частині у вказаній справі.

Представник позивача у заяві повідомив, що позивачу наслідки відмови від позову відомі та зрозумілі. В обґрунтування заяви представник позивача зазначив, що після відкриття провадження у справі їм стало відомо про наявність франшизи у сумі 3000 грн за договором. Враховуючи вказані обставини, на сьогоднішній день відпали підстави для стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» заявлених вимог у сумі 321,27 грн. Позивач не підтримала свої вимоги до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» та відмовилася від позову повністю до вказаного відповідача.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися.

Від учасників справи до суду не надходило інших заяв, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, дослідивши письмові матеріали справи, розглянувши заяву представника позивача, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю в частині позовних вимог, а справа передачі на розгляд до іншого суду, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 3 ст. 206 ЦПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Як вбачається зі справи, позивач у поданій позовній заяві просила стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» відшкодування майнової (матеріальної) шкоди, заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу, невиплачену суму страхового відшкодування у розмірі 321,27 грн, а також стягнути з ОСОБА_2 відшкодування майнової (матеріальної) шкоди, заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу, різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 51211,31 грн, витрати на проведення оцінки збитку у сумі 3500 грн, та вирішити питання про розподіл судових витрат.

За подання до суду позовної заяви позивач сплатила судовий збір в загальному розмірі 1211 грн 30 коп., що підтверджується квитанцією від 29.07.2024.

30.01.2025 судом постановлена ухвала про відкриття провадження у справі, якою справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у відкритому судовому засіданні.

21.02.2025 представник позивача надав до суду заяву про відмову від позову, в якій просив прийняти відмову позивача від позовув частині позовних вимог до відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», закрити провадження у справі у вказаній справі, оскільки у позивача відсутня майнова вимога до вказаного відповідача.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 та Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» вирішили спір в повному обсязі, про що повідомляє представник позивача у його заяві.

Відмова від позову є правом позивача, підстав для відхилення заяви про відмову від позову у вказаній частині та неприйняття такої відмови судом не встановлено.

Верховний Суд у постанові від 20.10.2020 (справа №2-2394/2009) зазначив, що подання заяви про відмову від позову є реалізацією позивачем його диспозитивних прав, передбачених нормами ЦПК України.

За таких обставин на підставі ч. 3 ст. 206, п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України провадження у вказаній справі підлягає закриттю в частині позовних вимог до відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», оскільки відмова позивача від позову у вказаній частині є формою реалізації його прав, в тому числі відмова від позову не суперечить законодавству та не порушує права, інтереси сторін та інших осіб, то враховуючи, що судом невстановлені підстави для неприйняття відмови від позову у вказаній частиній, вказана відмова приймається судом.

Крім того, суд вважає за необхідне повернути Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «ВУСО» його зустрічний позов, а його заяву про стягнення судових витрат залишити без розгляду, виходячи з наступного.

20.02.2025 представник відповідача Сокол Д.В. в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» за допомогою модуля Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів у розмірі 2678,73 грн та вирішити питання про розподіл судових витрат.

25.02.2025 представник відповідача Сокол Д.В. в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» за допомогою модуля Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернулася до суду із клопотанням про стягнення судових витрат у розмірі 2250 грн.

11.03.2025 представник відповідача Сокол Д.В. в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» за допомогою модуля Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» надала до суду заяву про відкликання зустрічного позову. В обґрунтування клопотання представник відповідача зазначила, що виниклий спір між ОСОБА_1 та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» був вирішений.

11.03.2025 представник відповідача Сокол Д.В. в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» за допомогою модуля Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» надала до суду клопотання про залишення без розгляду клопотання про стягнення судових витрат. В обґрунтування клопотання представник відповідача зазначила, що відповідач отримав від позивача узгоджену суму грошових коштів.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно з ч. 1 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Згідно з ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 185 ЦПК України крім цього, заява повертається у випадках, коли до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Судом встановлено, що представник відповідача в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» звернулася із заявами про повернення його зустрічного позову та про залишення без розгляду клопотання про стягнення судових витрат.

Як вбачається зі справи, судом не була постановлена ухвала про прийняття вказаного зустрічного позову до спільного розгляду з первісною позовною заявою, а також не було вирішено питання про відшкодування судових витрат відповідачу позивачем.

За таких обставин суд вважає, що вказаний зустрічний позов підлягає поверненню з підстав, передбачених п. 3 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, а клопотання про стягнення судових витрат підлягає залишенню без розгляду з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Водночас, враховуючи викладене, суд вважає, що вказана справа за позовною заявою адвоката Селюха Анатолія Вікторовича, поданою в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, підлягає передачі на розгляд до іншого суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповіддю від 04.12.2024.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24.06.2024 у справі №554/7669/21 зазначив, що ч. 1 ст. 27, ч. 1 ст. 28 ЦПК України імперативно передбачено використання для визначення територіальної юрисдикції (підсудності) лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення.

Таким чином, вказана позовна заява подана з порушенням територіальної юрисдикції (підсудності), а зазначена цивільна справа не підсудна Голосіївському районному суду міста Києва, оскільки відповідач ОСОБА_2 не має зареєстрованого місця проживання на території Голосіївського району м. Києва.

На виконання ч. 1 ст. 27 ЦПК України вказана позовна заява мала бути подана за зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_2 до Подільського районного суду міста Києва.

За таких обставин суд вважає, що вказана цивільна справа підлягає передачі за підсудністю для розгляду до Подільського районного суду міста Києва.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 185, 193, 206, 255-256, 260-261, 352-355 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Зустрічну позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів - повернути позивачу із доданими до неї документами.

Клопотання Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО`про стягнення судових витрат - залишити без розгляду.

Прийняти відмову представника позивача від позову адвоката Селюха Анатолія Вікторовича, поданому в інтересах ОСОБА_1 , до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема в частині позовних вимог до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО».

Закрити провадження в частині позовних вимог до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» у цивільній справі за позовною заявою адвоката Селюха Анатолія Вікторовича, поданому в інтересах ОСОБА_1 , до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Роз`яснити відповідачу Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «ВУСО», що наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Цивільну справу за позовною заявою адвоката Селюха Анатолія Вікторовича, поданою в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - передати за підсудністю для розгляду до Подільського районного суду міста Києва.

Передачу цивільної справи здійснити в порядку, встановленому ч. 3 ст. 31 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складений 18.07.2025.

Суддя О. Б. Кокошко