Справа № 487/260/25
н/п 2/490/1927/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Рябой Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

16.01.2025 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування вимог позивачка зазначає про те, що 30.07.2020 року між сторонами було зареєстровано шлюб та з червня 2022 року сторони остаточно припинили подружні стосунки. Наразі позивачка разом з донькою проживає в Польщі. Сторони живуть кожен своїм життям, не цікавляться долею один одного та мають окремі бюджети та не ведуть спільного господарства. Спору про проживання спільної дитини та про поділ майна немає.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.01.2025 року справу було передано на розгляд за підсудністю до Центрального районного суду м. Миколаєва.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2025 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

17.02.2025 року матеріали справи передано для розгляду судді.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 18.02.2025 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

04.03.2025 року відповідач надав до суду відзив на позовну заяву в якому заперечував проти розірвання шлюбу. Зазначив, що спільне проживання з дружиною незабаром складе 5 років та жодних підстав для розірвання шлюбу він не бачить. Вважає що бажання дружини розірвати шлюб є передчасним та таким що суперечить її дійсні волі та інтересам їх дитини.

На даний момент відповідач проходить військову службу за мобілізацією, а тому не має фізичної змоги зустрічатися з дружиною, яка перебуває на території Польщі. Незважаючи на такі обставини відповідач регулярно спілкується з дружиною в телефонному режимі, передав їй свою банківську карту та дружина отримує всі нараховані відповідачу виплати. Відповідач постійно думає про дитину ОСОБА_3 і вважає, що вона повинна мати батька, а тому впевнений, що між сторонами ще нічого не втрачено та можливе примирення.

Віповідач просить суд надати подружжю час на примирення до закінчення військової агресії рф проти України та розглядати справу без його участі.

06.03.2025 року представник позивачки надав суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що позивачка категорично заперечує проти надання строку на примирення та наполягає на розірванні шлюбу.

Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 18.03.2025 року було частково задоволено заяву відповідача про надання строку для примирення та надано сторонам строк для примирення терміном на 3 (три) місяці, провадження у справі зупинено до закінчення строку для примирення - до 18.06.2025 року.

Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 18.06.2025 року відновлено провадження у справі №487/260/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

18.06.2025 року до суду від представниці позивачки надійшла заява в якій зазначено, що сторони не примирилися та позивачка наполягає на розірванні шлюбу, просить справу розглядати без участі позивачки та її представниці, проти винесення заочного рішення не заперечують.

Сторони в судове засідання не з`явилися, з урахуванням позиції сторін щодо розгляду справи без їх участі висловленої позивачкою у заяві 18.06.2025 року та відповаідачем у відзиві від 04.03.2025 року, розгляд справи проводиться за відсутності сторін та відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке.

30 липня 2020 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було зареєстровано шлюб, про що 30 липня 2020 року Інгульським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено відповідний актовий запис №198, прізвище дружини після реєстрації шлюбу " ОСОБА_5 ", що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 30 липня 2020 року.

Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Отже, якщо позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до статті 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

За змістом частини другої статті 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з частиною третьою статті 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а вжиті судом заходи щодо надання часу сторонам на примирення результату не дали, а подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

За загальним правилом судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), а за такого з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки 1211,20 грн судового збору сплаченого останньою при подачі позову.

Керуючись статтями 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про розірвання шлюбу, задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 30 липня 2020 року Інгульським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відповідний актовий запис №198.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Саламатін