Справа № 509/1354/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року с-ще Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.

при секретарі Сірман Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Овідіополь заяву представника ОСОБА_1 , адвоката Землякова Олексія Анатолійовича, заінтересована особа: Овідіопольський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

19 червня 2025 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла зазначена заява в якій заявник просить скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянину України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що було накладене ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.04.2013 у справі № 509/1354/13-ц.

Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.04.2013 у справі № 509/1354/13-ц за поданням старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області Боєвої О.О., яке погоджене з начальником вказаного відділу Костенко Р.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянину України ОСОБА_1 , тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон громадянину України ОСОБА_1 - до повного погашення його заборгованості по виконанню виконавчого листа Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 2-412/820/2012 від 05.09.2012 року.

Згідно листа Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби від 12.03.2024, № 21.14-15705: «Овідіопольський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на ваш запит повідомляє, що у відділі перебувало виконавче провадження № 34767844 з примусового виконання виконавчого листа №2-412/820/2012 виданого 18.06.2012 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк»", місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, суми боргу у розмірі 475020,25 грн., відповідно в рамках виконавчого провадження винесено постанову про арешт майна боржника від 26.11.2012 року.

11.04.2013 року старшим державним виконавцем Боєвою Ольгою Олегівною винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по п. 10 ч. 1 ст.49 (направлено ВД за належністю до іншого ДВС) на підставі письмової заяви стягувана ПАТ КБ "ПриватБанк", що згідно договору іпотеки №13030 Стор. 4 з 6 від 22.08.2007 року укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк" та боржником - ОСОБА_1 є власником майна, а саме залогової квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що є територією І Київського ВДВС ОМУЮ».

В свою чергу Київський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі листом від 03.04.2024, № 48674 повідомив, що: «Перевіркою відомостей Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень встановлено, що 17.04.2013 головним державним виконавцем Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Шевчуком А. М. керуючись п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 29 квітня 1999 року № 606-XIV, у відношенні виконавчого листа № 2-412/820/2012, виданого 05.09.2012 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошової суми у розмірі 475020,25 грн. винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження, матеріали виконавчого провадження передано до архіву».

Отже, виконавче провадження № 34767844 в рамках якого було направлено до суду поданням старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області Боєвої О.О., яке погоджене з начальником вказаного відділу Костенко Р.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянину України ОСОБА_1 , було закінчено ще у 2013 році та відповідно на даний час обставини щодо створення перешкод заявником у вчиненні виконавчих дій відсутні та не можливі, оскільки виконавче провадження закінчене.

З 24 лютого 2022 року в державі запроваджений воєнний стан та заборона у виїзді за кордон унеможливлює для заявника тимчасовий виїзд з території України для уникнення небезпеки для життя та здоров`я.

Окрім того, ОСОБА_1 після операції з ендопротезування кульшового суглоба у зв`язку з ускладненнями потребує подальшого ортопедичного та реабілітаційного лікування. Через складність випадку належне лікування вимагає використання сучасних медичних технологій та доступу до високорівневої реабілітаційної інфраструктури, яка наразі обмежена в Україні.

Тому ОСОБА_1 потребує лікування за кордоном.

Клініка Золінген Академічна навчальна лікарня університету м. Кельн готова запропонувати комплексну програму лікування та реабілітації, що включає розширену діагностику, фізіотерапію та постійне спостереження спеціалістами- ортопедами. Це лікування є необхідним для покращення рухливості, зменшення болю та запобігання подальшому погіршенню стану ОСОБА_1 .

Отже збереження тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 , накладеного в рамках виконавчого провадження № 34767844, яке було закінчено ще у 2013 році, є невиправданим втручанням у право на свободу пересування, а з урахуванням проблем зі здоров`ям, ще й у право заявника на охорону здоров`я та медичну допомогу.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосовану судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Таким чином ст. 441 ЦПК України передбачає як обов`язкову підставу для встановлення тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, ухилення від виконання зобов`язань, покладених відповідним рішенням.

Згідно до ч.ч. 5, 6 ст. 441 ЦПК України - суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» зазначено, що задовольняючи подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України, суди мають правильно визначати факт ухилення боржника від виконання рішення суду. Під поняттям «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Згідно ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права та свободи - кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно і свою власну. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав та свобод інших осіб. Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Ці права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших та є сумісними з іншими правами, визначеними цим пактом.

Законодавством зазначені правовідносини регулюються ст. 313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена в здійсненні права на пересування лише у випадках, установлених законом. Це право віднесено в ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи, а саме: до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи. Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК України особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Остання не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути їх позбавлена. Порядок здійснення права громадян на виїзд з України та в`їзд в Україну, оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ.

Відповідно до ст. 33 Конституції України - кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Отже збереження тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 , накладеного в рамках виконавчого провадження № 34767844, яке було закінчено ще у 2013 році, є невиправданим втручанням у право на свободу пересування, а з урахуванням проблем зі здоров`ям, ще й у право заявника на охорону здоров`я та медичну допомогу, тож в існуванні обмеження заявника у праві виїзду за кордон відпала необхідність, а тому заява представника ОСОБА_1 , адвоката Землякова О.А. підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.260-261,441 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянину України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , що було накладене ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.04.2013 у справі № 509/1354/13-ц скасувати.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи та Державній прикордонній службі України.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя А.І.Бочаров