Провадження № 2/592/2598/25

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

18 липня 2025 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Титаренко В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства,

встановила:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення, яким: встановити факт батьківства та внести відповідні зміни до актового запису ДРАЦС.

З поданої позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що ця позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

Положеннями п. 4, 5 ч. 3 статті 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За приписами ч. 1 ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини (ч. 3 цієї ж статті).

Частиною 1 ст. 130 Сімейного Кодексу України визначено, що в разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Отже, чинне законодавство розмежовує поняття визнання батьківства та встановлення факту батьківства.

Так, встановлення факту батьківства можливе тільки в разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини.

Проте, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач звернулась до суду саме через те, що відповідач відмовляється визнати себе бітьком дитини.

За таких обставин, ураховуючи те, що право визначення змісту позовних вимог належить лише позивачу та не може бути змінене судом з власної ініціативи, ураховуючи, що позовна заява містить протиріччя щодо змісту позовних вимог та обставин, на яких вони ґрунтуються, позивачу слід визначитися з предметом позову, а саме вказати що саме вона просить встановити факт батьківства чи визнати батьківство за відповідачем.

Крім того, як при поданні позову про визнання батьківства, так і при зверненні до суду із заявою про встановлення факту батьківства, позивач має подати докази на підтвердження того, що запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу (ч. 4 ст. 128, ч. 1 ст. 130 Сімейного кодексу Укарїни).

Водночас, позивач доказів на підтвердження внесення запису про батька дитини відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України не надала.

Також слід зазначити, що однією з умов подання позову є підсудність. Вона визначає, який саме суд є компетентним розглядати конкретну справу.

За загальним правилом позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (ч. 1 ст. 27 ЦПК України).

Позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача (ч. 1 ст. 28 ЦПК України).

Проте, в позовній заяві позивач просить встановити факт бітьківства, а не визнати батьківства відповідача.

Отже, позивачу слід обґрунтувати підстави звернення саме до Ковпаківського районного суду м. Суми.

З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 і 2 ст. 185 ЦПК України позовну заяву слід залишити без руху, запропонувавши позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали усунути зазначені недоліки шляхом надання до суду відомостей про те, що запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України; визначитися з предметом позову, а саме встановити факт батьківства чи визнати батьківство шляхом подання позовної заяви в новій редакції; обґрунтувати підсудність справи Ковпаківському районному суду м. Суми.

Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суддя

постановила:

Позовну заяву ОСОБА_1 про встановлення батьківства залишити без руху.

Запропонувати позивачу усунути недоліки позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом надання до суду відомостей про те, що запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України; визначитися з предметом позову, а саме встановити факт батьківства чи визнати батьківство шляхом подання позовної заяви в новій редакції; обґрунтувати підсудність справи Ковпаківському районному суду м. Суми.

Роз`яснити позивачу, що в разі неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Титаренко