Провадження № 2/161/4824/25
У Х В А Л А

про забезпечення позову

15 липня 2025 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі

головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

секретаря судових засідань: Стецюка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною заявою.

Заяву обґрунтовує тим, що заявник звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на1/2 частини квартири АДРЕСА_1 . Зазначає, що майно, на яке позивач просить визнати за нею право власності, є спільною сумісною власністю. Водночас, після розірвання шлюбу з відповідачем у 2012 році, відповідач 22.11.2023 року зареєстрував право власності на квартиру на праві приватної власності.

Вважає, що оскільки майно титульно зареєстроване за відповідачем, останній може його відчужити на користь інших осіб, чим буде порушене законне право позивача на його частку у спільній власності на вказане майно та може унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення його позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п.1-3 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; інше.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Так, суд вважає, що викладені обставини, враховуючи положення ст.151 ЦПК України, є достатніми для обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі його задоволення.

Так, відповідач, як власник майна, може розпорядитися ним, зокрема відчужити його іншим особам до вирішення справи по суті, що у подальшому може утруднити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Тому, суд вважає у даному випадку допустимими заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 .

Разом з тим, частинами першою, другою та третьою статті 154 ЦПК України визначено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

На переконання суду, враховуючи предмет даного спору, суттєвість вжитих судом заходів забезпечення позову, які можуть становити тимчасове втручання у право особи на вільне розпорядження своїм майном, у даному випадку доцільним є застосування заходів зустрічного забезпечення позову для унеможливлення зловживання заявником своїми процесуальними правами, а також для забезпечення відшкодування можливих збитків відповідачу, які пов`язані із вжиттям заходів забезпечення позову.

Частиною четвертою статті 155 ЦПК України визначено, що зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом.

Оскільки у своїй заяві позивач не навела будь-яких пропозицій про розмір грошових коштів, які вона готова внести на депозитний рахунок суду, суд визначає розмір такого забезпечення самостійно.

На переконання суду достатньою та помірною для позивача сумою в рахунок зустрічного забезпечення позову буде сума у розмірі 10 000,00 грн., яка зможе забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача внаслідок забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.153, 154 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_2 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.11.2023 року, І№ 70423922.

Застосувати заходи зустрічного забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня постановлення даної ухвали внести на депозитний рахунок суду (код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26276277, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0002504, призначення платежу «Зустрічне забезпечення позову ОСОБА_1 , Луцький міськрайонний суд Волинської області, справа №161/14011/25») грошову суму у розмірі 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень), та надати суду оригінал відповідного платіжного документу.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що:

1) особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення;

2) якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Ця ухвала є виконавчим документом в частині вжиття заходів забезпечення позову.

Стягувачем за даним виконавчим документом є ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Боржником за даним виконавчим документом є ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить три роки та обчислюється із наступного дня після її прийняття.

Примірник ухвали направити у Відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (43025, м. Луцьк, вул. Винниченка, 27А) за місцем проживання боржника та знаходження нерухомого майна, для негайного виконання.

Копію ухвали направити для відома учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк