Справа № 615/415/25
Провадження № 2/615/201/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2025 року м. Валки
Валківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Логвінова А.О.,
за участю секретаря судового засідання Партоли О.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 615/415/25
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Берестинської міської ради,
про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів,
В С Т А Н О В И В:
Стислий зміст (виклад) позовних вимог.
17 березня 2025 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Валківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту відповідач, ОСОБА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Берестинської міської ради (далі по тексту третя), у якому просить:
- позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , які перебували у шлюбі, що був розірваний заочним рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 19 жовтня 2023 року. Після розірвання шлюбу малолітня ОСОБА_3 залишилась проживати разом з матір`ю ОСОБА_4 . 21 січня 2025 року ОСОБА_4 набула статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин. Наказом Служби у справах дітей Берестинської міської ради № 13 від 22 січня 2025 року тимчасово влаштовано з 22 січня 2025 року малолітню ОСОБА_3 , яка залишилась без батьківського піклування, в родину ОСОБА_1 , яка є її рідною бабусею, до вирішення подальшої долі дитини. Відповідач тривалий час ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє будь-якої заінтересованості в її житті, не цікавиться станом здоров`я дитини, не виконує покладених законом обов`язків та не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Стислий зміст (виклад) заяв по суті справи.
Заяви по суті справи від сторін не надходили.
Аргументи (позиції) учасників справи.
Позивач та її представник у судове засідання не з`явились. Подали спільну заяву, у якій просили проводити судове засідання без їх участі. Також, у заяві зазначили, що не заперечують проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу реєстрації місця проживання відповідача, яка була повернута на адресу суду із зазначенням на конверті «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явилась. Подала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала та просить проводити розгляд справи без участі представника Служби у справах дітей Берестинської міської ради.
Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Рух справи.
Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 27 березня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 17 червня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 та її батьками зазначені: ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, 05 серпня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 укладено шлюб, після реєстрації якого останній присвоєно прізвище « ОСОБА_7 ».
Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 19 жовтня 2023 року по справі № 626/2928/23, яке набрало законної сили 20 листопада 2023 року, розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 15-16).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 13).

27 лютого 2024 року ОСОБА_4 складено заяву, яку засвідчено приватним нотаріусом Красноградського районного нотаріального округу Харківської області Ковтун Людмилою Олександрівною та зареєстровано в реєстрі за № 500 (а.с. 17).

Із змісту заяви вбачається, що ОСОБА_4 повідомляє та надає згоду на тимчасове утримання, супроводження в усіх закладах (в тому числі дитячих, медичних, освітніх), поїздки (переміщення) по Україні з 27 лютого 2024 року по 27 лютого 2025 року її малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , її бабусі ОСОБА_1 .

Згідно листа Служби у справах дітей та сім`ї Красноградської міської ради № 01-37/127 від 21 березня 2024 року, громадянка ОСОБА_1 являється бабусею малолітньої дитини ОСОБА_3 (а.с. 18).

Відповідно до сповіщення сім`ї № 465, виданого ІНФОРМАЦІЯ_4 від 12 грудня 2024 року, адресованого ОСОБА_1 , її донька, старший солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , стрілець-санітар 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 8 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 під час виконання бойових завдань в районі населеного пункту Шевченково Покровського району Донецької області, зникла безвісти (а.с. 19).

З витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 92 від 29 січня 2025 року вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зникла на території бойових дій (а.с. 21).

Відповідно до витягу з ЄРДР, 14 грудня 2024 року за № 0001168 були внесені відомості за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 115 КК України за фактом зникнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка є старшим солдатом стрілцем санітаром 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 8 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_4 зникла безвісти 06 грудня 2024 року поблизу населеного пункту Шевченкове Покровського району Донецької області (а.с. 20).

Згідно наказу служби у справах дітей Берестинської міської ради № 13 від 22 січня 2025 року, на підставі звернення громадянки ОСОБА_1 від 22 січня 2025 року, враховуючи згоду дитини на тимчасове влаштування, тимчасово влаштовано з 22 січня 2025 року малолітню дитину, яка залишилась без батьківського піклування, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в родину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , до вирішення подальшої долі дитини (а.с. 23).

З листа Комунального некомерційного підприємства «Берестинський центр первинної медико-санітарної допомоги» № 01-15/412 від 25 червня 2025 року вбачається, що декларація на ОСОБА_3 була укладена з лікарем загальної практики сімейним лікарем АЗПСМ с. Хрестище ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_8 . З моменту укладення декларації по теперішній час при необхідності надання медичної допомоги малолітній ОСОБА_3 супровід здійснювала бабуся ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно характеристики ОСОБА_3 , учениці 1 класу Хрестищенської гімназії Берестинської міської ради Харківської області, ОСОБА_3 навчається у закладі з першого класу. Зарекомендувала себе як старанна, працелюбна, допитлива учениця. Має навчальні досягнення високого рівня. Має довільну змішану пам`ять, швидко запам`ятовує учбовий матеріал. Має здібності до вивчення всіх предметів. На уроках уважна, виконує всі завдання, допомагає товаришам. Має добрий загальний розвиток. Багато читає. Дівчинка скромна, стримана, врівноважена, дисциплінована, самостійна. Правила поведінки завжди свідомо виконує. Підтримує дружні стосунки з усіма учнями. Опікун приділяє належну увагу вихованню ОСОБА_9 , має хороший вплив на дитину, постійно спілкується з класним керівником. Батько ОСОБА_10 протягом перебування дитини у закладі у 2023/2024 навчальному році й 2024/2025 навчальному році не цікавився ні навчанням, ні успіхами, ні будь-якими здобутками дитини, з вихователем, з класним керівником зв`язків не встановлював. Створенням умов для навчання й виховання учениці ОСОБА_3 займається бабуся ОСОБА_1 , яка приділяє належну увагу вихованню дівчинки, має хороший вплив на дитину, постійно спілкується з класним керівником. Євгенія про батька говороти не бажає. Мама і бабуся для дівчинки мають великий авторитет.

23 травня 2025 року головним спеціалістом Служби у справах дітей Берестинської міської ради Демяник Н.Л., головним спеціалістом Служби у справах дітей Берестинської міської ради Котець В.В. складено акт обстеження умов проживання, згідно якого за результатами проведення обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що умови проживання добрі, санітарно-гігієнічні умови добрі, є вся необхідна побутова техніка та меблі. Для виховання та розвитку дитини створені такі умови: у дитини окреме ліжко, стіл для навчання, шафа для одягу, куточок для розвитку. Дитина забезпечена всім необхідним для онлайн навчання та розвитку. За вказаною адресою проживають: бабуся ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , дідусь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , онука ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стосунку у сім`ї добрі, онука дуже любить бабусю та рідних. В родині теплі відносини. Бабуся займається вихованням та навчанням онуки.

12 червня 2025 року складено висновок органу опіки та піклування Берестинської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 66-67).

Із змісту висновку вбачається, що ОСОБА_1 повністю займається вихованням онуки. За весь цей час батько не приїздив та матеріально не допомагав дитині. Вихованням та розвитком дитини батько не займається.

В 2023 році мати та донька приїхали до бабусі. Батько дитини не приїздить до дитини, вихованням дитини не займається. Бабуся повністю забезпечує та виховує онуку.

Під час відвідування була проведена бесіда з дитиною. ОСОБА_9 повідомила, що батько проживає окремо дуже давно. На запитання щодо батька ОСОБА_9 повідомила, що не хоче жити з ним. Хоче залишитися з бабусею та не проти позбавлення його батьківських прав.

За весь цей час ОСОБА_2 жодного разу не звертався до служби у справах дітей Берестинськоїміської ради щодо питань пов`язаних з донькою.

01 травня 2025 року дане питання розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Берестинської міськоїради, але у зв`язку з неявкою відповідача розгляд даного питання було перенесено на наступне засідання.

05 червня 2025 року дане питання вдруге розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Берестинської міської ради.

12 червня 2025 року рішенням виконавчого комітету Берестинської міської ради було вирішено вважати за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по відношенню до його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (частини перша та друга статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини)).

Стаття 9 Конвенція про права дитини зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частини друга та третя статті 51 Конституції України).

Відповідно до абзацу четвертого частини першої статті 1 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства» (далі - Закон № 2402-III) забезпечення найкращих інтересів дитини - це дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити.

Частиною першою статті 8 Закону № 2402-III передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з частинами першою, другою статті 12 Закону № 2402-III виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, повагу до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України).

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (частини друга та третя статті 150 СК України).

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (частини перша, друга та четверта статті 155 СК України).

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею (частина друга статті 157 СК України).

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (частина перша статті 165 СК України).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58).

ЄСПЛ також зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Під час визначення основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року в справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року в справі «М. С. проти України», заява № 2091/13).

Також ЄСПЛ наголошував на тому, що позбавлення особи її/його батьківських прав є особливо кардинальним заходом, який позбавляє батька/матір сімейного життя з дитиною, та не відповідає меті їх возз`єднання, зазначивши, що наявність сімейних зв`язків між подружжям та дитиною, про які вони дійсно піклуються, мають бути захищені відповідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ від 30 червня 2020 року в справі «Ілля Ляпін проти Росії», заява № 70879/11)

Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Попри це насамперед повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

У даному випадку суд на перше місце ставить якнайкращі інтереси дитини, оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, що потрібні для ухвалення рішення. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є винятковим заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування потрібно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками(постанова Верховного Суду від 23 жовтня 2024 року в справі № 361/2014/22 (провадження № 61-9249св24)).

Судовим розглядом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка залишилась без батьківського піклування, тимчасово влаштована з ІНФОРМАЦІЯ_11 в родину своєї бабусі ОСОБА_1 , де проживає по теперішній час, батько дитини ОСОБА_2 з дитиною не проживає та не спілкується, без поважних причин та свідомо не виконує свої батьківські обов`язки з виховання та утримання дитини, не проявляє інтересу до внутрішнього світу дитини та її подальшої долі, дитина не отримує від батька жодної допомоги для морального та фізичного розвитку.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Судом встановлено, що батько неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників, разом з яким проживає дитина.

Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з дня пред`явлення даного позову (з позовом до суду позивач звернулась 17 березня 2025 року) з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітнього дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць.

Одночасно, суд роз`яснює, що відповідно до приписів ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості..

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем пред`явлено до суду дві позовні вимоги, а саме позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

До позовної заяви долучено квитанцію від 14 березня 2025 року про сплату судового збору у розмірі 1 211,20 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів.

З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 211,20 грн за вимоги щодо позбавлення батьківських прав, а також підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн, враховуючи, що позивач згідно Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за пред`явлення вимог про стягнення аліментів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 128, 141, 223, 247, 259, 264-265, 268, 273, 280-284, 289, 351-352, 354-355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Берестинської міської ради про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 березня 2025 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа Служба у справах дітей Берестинської міської ради, , місцезнаходження: Харківська область, м. Берестин, вул. Історична, 94.

Повний текст рішення складено 15 липня 2025 року.

Суддя А.О. Логвінов