Справа № 534/477/25
Провадження № 2/638/4353/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Цвіри Д.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Кириченко Галини Володимирівни про відвід судді Дзержинського районного суду м. Харкова Цвіри Д.М. від розгляду скарги у цивільній справі № 534/477/25 за позовною заявою Управління соціального захисту населення Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, -

встановив:

В провадженні судді Дзержинського районного суду м. Харкова Цвіри Д.М. перебуває вищевказана цивільна справа.

10.07.2025 представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Кириченко Галиною Володимирівною, подано через систему «Електронний суд» заяву про відвід судді Цвіри Д.М. від розгляду даної справи, яке передана судді Цвірі Д.М. 14.07.2025.

Заява мотивована тим, що суддя систематично порушує право учасника справи - відповідача ОСОБА_1 на ознайомлення з матеріалами справи, на отримання копій ухвали Шевченківського районного суду м. Харкова про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками, подання відзиву на позов.

Так, відповідач двічі (24 квітня 2025 року та 15 травня 2025 року) поштою надіслала до суду заяву про надсилання їй копії ухвали про відкриття провадження та копії позову з додатками на адресу місця її проживання в м. Горішні Плавні Кременчуцького району Полтавської області.

Зазначені листи доставлені до суду 28 квітня 2025 року і 19 травня 2025 року відповідно.

Станом на 09 липня 2025 року документи на адресу відповідача не надіслані. 25 червня 2025 року відповідач, зареєструвавши електронний кабінет в ЄСІКС, подала через електронний кабінет заяву до суду про надання доступу до матеріалів справи в електронному вигляді.

Станом на 09 липня 2025 року доступ до матеріалів справи в електронному вигляді відповідачеві не наданий. 04 липня 2025 року представник відповідача адвокат Кириченко Г.В. через електронний кабінет в ЄСІКС також подала до суду заяву про надання доступу до матеріалів електронної справи.

Станом на 18 год. 00 хв. 09 липня 2025 року доступ до матеріалів справи в електронному вигляді представнику відповідача не наданий.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В порушення наведених вимог ЦПК України суддя Цвіра Д.М. неналежним чином виконує відповідні функції головуючого у справі та в порушення принципу змагальності перешкоджає відповідачу в реалізації останньою своїх прав, передбачених цим кодексом, що спричиняє неможливість складання відзиву на позов, а також користування відповідачем іншими процесуальними правами з метою заперечення проти заявлених до неї позовних вимог та, відповідно, належне виконання відповідачем процесуальних обов`язків.

Зазначені обставини перешкоджають також представнику відповідача у наданні правничої допомоги. Необізнаність із суттю позовних вимог, доказами, доданими до позовної заяви перешкоджає складанню відзиву на позов, вчинення інших дій з представництва інтересів відповідача у справі.

Зазначені обставини, на думку представника відповідача, свідчать про свідоме систематичне порушення суддею прав відповідача та надання внаслідок цього переваг іншій стороні у справі - УСЗН Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Наведені вище обставини є такими, що викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді Цвіра Д.М. при розгляді справи № 534/477/25.

З метою усунення будь-яких сумнівів в неупередженості та об`єктивності судді у даній справі заявляю про відвід судді Шевченківського районного суду міста Харкова Цвіра Діані Миколаївні.

Приписами ч. 7 ст. 40 ЦПК України визначено, що відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява про відвід є необґрунтованою.

Статтею 36 ЦПК України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" від 10 грудня 2009 року, зазначено, що наявність безсторонності має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії", "Веттштайн проти Швейцарії"). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" від 10 червня 1996 року). Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Оцінюючи доводи, викладені в заяві про відвід в їх сукупності, суд приходить до висновку, що висловлені доводи щодо відводу судді не ґрунтуються на вимогах п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, заявником не надано належних та допустимих доказів наявності та обґрунтованості обставини, що викликають сумнів в неупередженості або зацікавленості судді, а також наведені позивачем підстави для відводу судді не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, а є лише незгодою сторони з процесуальними рішеннями судді, тому не можуть бути підставою для відводу в розумінні ч. 4 ст. 36 ЦПК України.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства України, встановлені при розгляді заяви обставини, письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість поданої заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що викладені у заяві доводи про відвід судді є необґрунтованими, а тому питання про відвід судді має бути вирішено суддею, визначеним у порядку ч. 1 ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд,-

постановив :

Визнати необґрунтованою заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Кириченко Галини Володимирівни про відвід судді Дзержинського районного суду м. Харкова Цвіри Д.М. від розгляду скарги у цивільній справі № 534/477/25 за позовною заявою Управління соціального захисту населення Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Передати заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Кириченко Галини Володимирівни про відвід судді Дзержинського районного суду м. Харкова Цвіри Д.М. від розгляду скарги у цивільній справі № 534/477/25 за позовною заявою Управління соціального захисту населення Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, для вирішення в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України, у зв`язку з визнанням заявленого відводу судді необґрунтованим.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя Д.М.Цвіра