Справа № 2-5504/2007
Провадження № 4-с/357/15/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Сомок О. А. ,

при секретарі Пугач В. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Біла Церква скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Державний виконавець Деснянського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Архіпов Денис Миколайович, третя особа: ОСОБА_2 на дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із скаргою на дії державного виконавця, в якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця Деснянського відділу ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) щодо відмови у перерахунку заборгованості по аліментам, зобов`язати державного виконавця Деснянського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) здійснити перерахунок заборгованості по аліментам починаючи з липня 2007 року, а не з червня 2007 року, а також враховуючи відомості з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела нарахованого доходу ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2012 року по 1 квартал 2024 року включно, враховуючи добровільно сплачені скаржником аліменти за 2023-2024 роки у розмірі 271 408,91 грн., та враховуючи довідку № 12-46 від 14.06.2024 р. видану Погребищенською міською радою Вінницької області, зобов`язати державного виконавця Деснянського відділу ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) направити виконавче провадження № 33197029, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виконання до іншого відділу державної виконавчої служби за місцем фактичного проживання боржника, яким є АДРЕСА_1 .

І. Позиція сторін у справі.

Скарга обґрунтована тим, що на виконанні у Деснянському відділі ДВС у м. Києві перебуває виконавче провадження № 33197029, з примусового виконання виконавчого листа № 2-5504/07 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. 22.03.2025 представником скаржника було направлено до відділу ДВС адвокатський запит щодо розміру заборгованості по аліментам ОСОБА_1 з проханням надати розрахунок такої заборгованості, а також враховуючи наявну інформацію про офіційні доходи боржника у період 2012-2024 ставилося прохання щодо здійснення перерахунку заборгованості боржника по аліментам. Окрім того, враховуючи фактичне місце проживання боржника у Вінницькій області у вказаному запиті ставилося прохання щодо направлення виконавчого провадження на виконання за належністю до відповідного відділу ДВС за місцем фактичного проживання боржника. 03.04.2025 представник скаржника отримав відповідь на вказаний запит, в якій зазначено, що заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів станом на 25.12.2024 становить 257 304,65 грн. Також згідно відповіді відділу ДВС виконавче провадження передавалось на виконання до державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області ЦМУ МЮ (м. Київ). В подальшому 03.05.2023 виконавче провадження передано до Деснянського відділу ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) так як в ході виконавчих дій встановлено, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстрований та не проживає. Отже, виконавче провадження не направлено державним виконавцем на виконання до іншого відділу ДВС за належністю. Згідно довідки № 12-46 від 14.06.2024, виданої Погребищенською міською радою Вінницької області, ОСОБА_1 постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з 13 квітня 2018 року по теперішній час. 27.01.2023 державним виконавцем Деснянського відділу ДВС винесено постанову про передачу виконавчого провадження на виконання до Погребищенського відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області у зв`язку з фактичним проживанням ОСОБА_1 у с. Бухни Погребищенського району Вінницької області та у зв`язку з зареєстрованим за ним на праві власності нерухомим майном у с. Бухни Погребищенського району Вінницької області. 11.07.2024 р. ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було сплачено аліменти у розмірі 148 732,70 гри. які перераховані на рахунок відділу ДВС. Крім того, матеріалами виконавчого провадження підтверджується, що ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 до 11.07.2024 (в 2023 р.) сплатив аліменти у розмірі 76 141,61 грн. Також 14.10.2024 ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплатив аліменти у розмірі 46 534,60 грн. які перераховані на рахунок відділу ДВС. Тобто в загальному розмірі аліменти сплачені в сумі 271 408,91 грн. (76 141,61 грн.+ 148 732,70 грн. + 46 534,60 грн.). Матеріалами виконавчого провадження також підтверджується, що крім суми аліментів у розмірі 271 408,91 грн. сплачених ОСОБА_1 , з нього також було стягнуто частково аліменти на користь ОСОБА_2 за час перебування на виконанні виконавчого листа у відділі ДВС. Також станом на сьогодні з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти у розмірі 50 % його доходу. Враховуючи частково стягнуті аліменти з ОСОБА_1 за час перебування на виконанні виконавчого листа у відділі ДВС, також враховуючи відомості з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела нарахованого боржнику ОСОБА_1 доходу за період з 1 кварталу 2012 року по 1 квартал 2024 року включно, також враховуючи що з квітня 2018 року по теперішній час ОСОБА_1 постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 відповідно з цього періоду розрахунок заборгованості по аліментам проводиться із середнього заробітку по місцю проживання боржника, а не середнього заробітку по м. Києву. Отже враховуючи наведене, а також добровільну сплату ОСОБА_1 аліментів у розмірі 271 408,91 грн., розмір заборгованості по аліментам ОСОБА_1 станом на 25.12.2024 у розмірі 257 304,65 грн. не відповідає дійсності. Враховуючи викладені обставини, ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною скаргою.

Заперечуючи вимоги скарги представник стягувача ОСОБА_6 подала заперечення на скаргу, в яких зазначила, що виконавче провадження № 33197029 відкрито Деснянським ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) постановою від 26.06.2012. 13.05.2022 виконавець Деснянського відділу ДМС у місті Києві звернувся із запитом до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві, з метою отримання інформації про місце реєстрації боржника ОСОБА_1 . 04.10.2022 виконавець Деснянського відділу ДМС у місті Києві звернувся до Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області із запитом про надання інформації щодо місця реєстрації боржника. 12.10.2022 листом № 0501.13-5377/05.2-22 Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області повідомило, що громадянин ОСОБА_1 , зареєстрованим або знятим з реєстрації у Вінницькій області не значиться. 02.11.2022 Державна міграційна служба України листом № 6.2-7254/6-22 повідомила, що місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 . Згодом виконавцем Деснянського відділу ДВС у м. Києві встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №317940206 за боржником зареєстрований житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , територіальність підвідомча Погребищенському відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Загальний розмір заборгованості станом на 27.01.2023 становить 439886,74 грн. 27.01.2023 листом Деснянський відділ ДМС у м. Києві передав постанову від 27.01.2023 та виконавче провадження до Погребищенського відділу ДМС у Вінницькій області. 28.02.2023 Погребищенським відділом державної виконавчої служби прийнято до провадження № 33197029. В ході проведення виконавчих дій встановлено, що ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 не зареєстрований та не проживає. В матеріалах виконавчого провадження № 33197029 знаходиться відповідь Державної міграційної служби від 02.11.2022 року згідно якої встановлено, що місце реєстрації боржника АДРЕСА_2 ., що є підвідомчістю Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ). Тому, виконавчий документ було передано до Деснянського відділу ДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ). 12.05.2023 постановою Деснянського відділу ДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) виконавче провадження № 33197029 прийнято до провадження знову. Представник стягувача зауважує, що поштову кореспонденцію до Білоцерківського міськрайонного суду скаржник ОСОБА_1 направляє з міста Київ, на наліпці штрих-коду міститься напис «Київ-103». Отже, скаржник все ж проживає у місті Київ, а не у Вінницькій області. Відповідно до мотивувальної частини постанови Київського апеляційного суду від 17.02.2025 у справі № 357/4263/24, зазначено: «Колегія суддів критично відноситься, до позиції сторони відповідача щодо невірності розрахунку заборгованості, який розраховувався державним виконавцем по місту Київ, адже з довідки Виконавчого комітету Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області № 12-46 від 14.06.2024 вбачається, що ОСОБА_1 не має реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Навпаки, в матеріалах справи наявний Витяг з інформаційної системи Державної міграційної служби України про адресу реєстрації відповідача: АДРЕСА_2 . Така ж адреса відповідача зазначена у відзиві на позовну заяву від 04.07.2024 року, у клопотанні про долучення доказів від 23.10.2024 року». Отже, даний доказ уже розглядався та оцінювався Київським апеляційним судом, йому була надано оцінку.

Враховуючи викладене, відсутні підстави для передачі виконавчого документа до виконання до Погребищенського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області, оскільки скаржник не довів, що він проживає у Вінницькій області.

У запереченнях зазначено, що скаржник має борг у рамках виконавчого провадження. Відповідно до довідки про розрахунок заборгованості у ВП 33197029 від 05.05.2025, сума боргу складає 165296,34 грн. Крім того, відповідно до постанови від 27.03.2025 вирішено накласти штраф, у зв`язку із наявною заборгованістю зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, у розмірі 50 % суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 252239,59 гривень. Таким чином, загальний борг скаржника, який досі не сплачено, складає 467983,84 грн., в тому числі штраф та виконавчий збір. Окрім того, з скаржника стягнуто на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 50 000,00 грн у справі № 357/4263/24, яка досі не сплачена. Відповідно до рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2025 року у справі № 357/15903/24, з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 , на утримання доньки, що продовжує навчання, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 грудня 2024 року, і до закінчення навчання, але не пізніш ніж до досягнення донькою двадцяти трьох років. Таким чином, борг скаржника перед заінтересованою особою складає 467 535,93 грн (борг за виконавчим провадженням № 33197029, штраф за невиконання судового рішення, виконавчий збір та пеня за несплату аліментів).

Також, представник стягувача вказує на пропуск скаржником строку звернення до суду з питання перерахунку суми аліментів. Матеріали виконавчого провадження містять заяву про ознайомлення ОСОБА_8 від 18.06.2024 (вх. № 19032 від 12.06.2024), заяву про перерахунок аліментів від 23.06.2024 (вх. № 20282 від 27.06.2024), від 18.07.2024 (вх. №22838 від 23.07.2024), від 14.11.2024 (вх. № 33089 від 14.11.2024), від 14.11.2024 (вх № 33319 від 19.11.2024). А тому, про порушення своїх прав як боржника ОСОБА_1 знав ще з червня 2024 року. Заяви скаржником подавалися з червня 2024 року приблизно однакового змісту, 14 листопада 2024 року подано останню заяву про перерахунок, про порушення своїх прав (відсутність перерахунку) заявник дізнався 25 листопада 2024 року, але скаргу не подав. Матеріали скарги також не містять жодного клопотання про поновлення строків. Отже, скаржник порушив строки звернення зі скаргою на дії/бездіяльність державного виконавця з питання що стосується перерахунку розміру аліментів.

ІІ. Процесуальні дії та рішення у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Сомок О.А.

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 11.04.2025 залишив без руху скаргу ОСОБА_1 , надав строк для усунення недоліків (а.с. 21-22).

29.04.2025 на адресу суду надійшла заява на виконання вимог ухвали суду від 11.04.2025 (а.с. 25-37).

Ухвалою судді від 01 травня 2025 року прийнято скаргу до розгляду, відкрито провадження за скаргою (а.с. 38-39).

09.05.2025 представник стягувача ОСОБА_2 адвокат Коломієць Т.О. подала заяву про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 41-43).

12.05.2025 представник скаржника Федак М.Л. через систему «Електронний суд» сформував заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с. 44-55).

Ухвалою судді від 19.05.2025 задоволено клопотання представника скаржника Федак М.Л. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (а.с. 56-57).

19.05.2025 представник стягувача Коломієць Т.О. через систему «Електронний суд» подала заперечення на скаргу (а.с. 61-144).

19.05.2025 представник стягувача Коломієць Т.О. через систему «Електронний суд» подала клопотання про відкладення розгляду скарги, повідомлення про надання адвокату доступу до справи за допомогою Електронного кабінету користувача ЄСІТС (а.с. 145-149).

04.06.2025 представник стягувача Коломієць Т.О. через систему «Електронний суд» сформувала клопотання про відкладення розгляду скарги (а.с. 163-168).

11.07.2025 у судовому засіданні представник скаржника Федак М.Л. підтримав вимоги скарги.

Представник стягувача ОСОБА_2 адвокат Коломієць Т.О. заперечила вимоги скарги.

Державний виконавець Деснянського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Архіпов Денис Миколайович в судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що скарга підлягає залишенню без розгляду, з наступних підстав.

ІІІ. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця відділу ДВС Деснянського районного управління юстиції у м.Києві від 26.06.2012 відкрито виконавче провадження № 33197029 з примусового виконання виконавчого листа № 2-5504, виданого 13.08.2007 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 25.06.2017 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 82).

13.05.2022 державний виконавець Деснянського відділу ДМС у місті Києві звернувся із запитом до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві, в якому просив терміново надати вичерпну інформацію про місце реєстрації боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 83).

04.10.2022 державний виконавець Деснянського відділу ДМС у місті Києві звернувся до Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області із запитом про надання інформації щодо місця реєстрації боржника ОСОБА_1 (а.с. 84).

Відповідно до листа № 0501.13-5377/05.2-22 від 12.10.2022 Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрованим або знятим з реєстрації у Вінницькій області не значиться (а.с. 85).

Згідно з відповіддю за вих. № 6.2-7254/6-22 від 02.11.2022 Державної міграційної служби України, місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 86).

Постановою державного виконавця від 27.01.2023, передано виконавчий лист № 2-5504 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 25.06.2017 і до досягнення дитиною повноліття до Погребищенського відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області ЦМУ МЮ (м.Київ) (а.с. 88-89).

Постановою від 28.02.2023 Погребищенського відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області ЦМУ МЮ (м.Київ) прийнято виконавче провадження № 33197029 з примусового виконання виконавчого листа № 2-5504 (а.с. 90-91).

03.05.2023 головним державним виконавцем Погребищенського відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області ЦМУ МЮ (м.Київ) Коротуном Р.П. передано виконавчий лист № 2-5504 до Деснянського відділу ДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) (а.с. 93-94).

12.05.2023 державним виконавцем Деснянського відділу ДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Архіповим Д.М. прийнято виконавче провадження № 33197029 з примусового виконання виконавчого листа № 2-5504 (а.с. 95-96).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 05.05.2025 загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження № 33197029 станом на 25.12.2024 становить 165 296,34 грн (а.с. 97-100).

Судом встановлено, що представник боржника ОСОБА_1 адвокат Федак М.Л. звертався до Деснянського відділу ДВС із заявою про перерахунок заборгованості по аліментам та направлення виконавчого листа за належністю до іншого відділу ДВС від 23.06.2024 (вх. № 20282 від 27.06.2024), від 18.07.2024 (вх. №22838 від 23.07.2024), від 14.11.2024 (а.с. 123-128).

Встановлено, що 22.03.2025 представник боржника ОСОБА_1 адвокат Федак М.Л. звернувся до Деснянського відділу ДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) із адвокатським запитом про надання інформації про розмір заборгованості ОСОБА_1 станом на 24.03.2025, надання розрахунку заборгованості, здійснення перерахунку, направлення виконавчого листа за належністю до іншого відділу ДВС (а.с. 29).

Листом від 28.03.2025 № 33197029 начальник Деснянського відділу ДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) надав відповідь на адвокатський запит, до якої долучив розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, відповідно до якого загальний розмір заборгованості станом на 25.12.2024 становить 257304,65 грн. (а.с. 32-34).

ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін.

Відповідно до положень ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Верховний Суд в своїх рішеннях неодноразово вказував, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця необхідно виходити з того, що у ЦПК України не міститься переліку поважних причин пропуску строку, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга залишається без розгляду та повертається заявникові.

Строк звернення до суду зі скаргою на дії державного, приватного виконавця є не строком позовної давності, а процесуальним строком, а тому у разі його пропуску, скарга може бути розглянута по суті лише після вирішення питання про його поновлення, оскільки, відповідно до ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду від 18.11.2020 в справі № 466/948/19 зроблено висновок, що з`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

Системний аналіз вказаних процесуальних норм разом із положеннями пункту «а» ч. 1 ст. 449 ЦПК України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод.

Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року в справі №143/950/19 (провадження № 61-21057св19), від 28 грудня 2020 року в справі №501/3532/18 (провадження № 61-14723св19), від 03 лютого 2021 року в справі №2-1441/10 (провадження № 61-17257св20).

У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року в справі №466/948/19 вказано, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №904/7326/17 (провадження №12-197гс18) зазначено, що «право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця».

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. За своєю суттю ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим (див. постанову Верховного Суду від 22 квітня 2020 року в справі №641/7824/18 (провадження № 61-10355св19)).

Так, з долучених до матеріалів скарги документів вбачається, що скаржник звертався до Деснянського відділу ДВС неодноразово із заявою про перерахунок заборгованості по аліментам та направлення виконавчого листа за належністю до іншого відділу ДВС від 23.06.2024 (вх. № 20282 від 27.06.2024), від 18.07.2024 (вх. №22838 від 23.07.2024), від 14.11.2024 (а.с. 123-128).

Таким чином, скаржник, будучи обізнаним про те, що відносно нього відкрито виконавче провадження та здійснюються виконавчі дії, з червня 2024 року припускаючи можливість порушення своїх прав з боку органу примусового виконання, звернувся з даною скаргою до суду лише у квітні 2025 року, тобто з порушенням строку, передбаченого ст. 449 ЦПК України та ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

У своїй скарзі заявник не просить поновити пропущений строк, з огляду на те, що відповідь на адвокатський запит від 22.03.2025, відділом ДВС було надано 28.03.2025, а скаргу було направлено до суду 08.04.2025.

За змістом ст. 81 ЦПК України обов`язок доказування поважності причин пропуску процесуальних строків та подача заяви про їх поновлення покладається на зацікавлену сторону.

При зверненні до суду зі скаргою на дії державного виконавця, саме на скаржника покладається обов`язок доведення наявності обставин, які унеможливили його звернення з такою скаргою у строк, встановлений законом.

Відповідно до ст. 122 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно зі ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В ч. 2 ст. 449 ЦПК України передбачено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Судом роз`яснюється, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для заявника подати у встановлений законом строк скаргу до суду. Це також ті обставини, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначених законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для подання скарги пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до ст. 89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У рішенні по справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03 ЄСПЛ зазначено: «Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі Golder v. the United Kingdom в ід 21 лютого 1975 року, Серія А N 18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі Guerin v. France від 29 липня 1998 року, Reports of Judgments and Decisions 1998-V, p. 1867, § 37). Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту (рішення у справі Perez de Rada Cavanilles v. Spain від 28 жовтня 1998 року).

В постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі N 755/8494/16-ц вказано про те, що відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03).

Таким чином, дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку про те, що скаржник був обізнаним про відкрите виконавче провадження щодо нього та знав про наявність в нього заборгованості зі сплати аліментів, неодноразово звертався до відділу ДВС із заявами про перерахунок розміру заборгованості по аліментам та саме із червня 2024 року, не отримавши будь-якої інформації після звернення із заявою, дізнавшись про можливе порушення його прав, скаржником не було здійснено жодних дій на отримання протягом розумного строку відповідних документів (відомостей) від виконавця.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі №320/7888/16-ц вказано, що стосується дотримання процесуальних строків, то, слід вважати, що сторони повинні таких дотримуватись та пропуск таких, за загальним правилом, призводить до втрати права особою на вчинення певної процесуальної дії у даному випадку на подання скарги.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 449 ЦПК України у разі подання скарги з пропуском строку і за відсутності поважних причин для його поновлення та клопотання особи, яка подає скаргу, така скарга залишається судом без розгляду.

Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку про пропуск скаржником строку на звернення до суду із скаргою, а тому в силу ч. 2 ст. 449 ЦПК України, скаргу слід залишити без розгляду.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Державний виконавець Деснянського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Архіпов Денис Миколайович, третя особа: ОСОБА_2 на дії державного виконавця залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. А. Сомок