УХВАЛА

10 липня 2025 року

м. Київ

справа № 347/237/22

провадження № 61-7698 ск25

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 24 березня 2025 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 13 травня 2025 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 24 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області, треті особи: відділ освіти Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області, Розтоківський ліцей Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області, про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 24 травня 2023 року, залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 31 серпня 2025 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 01 листопада 2023 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на вказані судові рішення, на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 24 травня 2023 року у цій справі, посилаючись на пункт 1 частини другої статті 423 ЦПК України.

Зазначила, що на час ухвалення рішення судам не було відомо про три обставини, а саме:

1) у 2021 році інституційний аудит Розтоківського ліцею Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області не проводився;

2) листом Управління державної служби якості освіти в Івано-Франківській області від 22 липня 2024 року № 409/06-17 повідомлено, що порушень вимог законодавства щодо розподілу педагогічного навантаження в Розтоківському ліцеї Кутської селищної ради на 2021/2022 рік не виявлено;

3) відповідно до копії наказу № 87-з від 01 вересня 2017 року обов`язки по здійсненню зовнішнього контролю за виконанням керівниками навчальних закладів посадових обов`язків, вчиненням ними певних дій чи прийняттям рішень покладено було на ОСОБА_2 , як заступника директора виховної роботи. Про вказаний наказ ОСОБА_1 не знала, і з ним його ніхто не ознайомлював.

З урахуванням зазначеного вважає, що після набрання рішенням законної сили, а саме 01 листопада 2023 року, їй стали відомі обставини, які є істотними для справи та які не могли бути їй відомі під час розгляду цієї справи.

Ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 24 березня 2025 року, залишеною без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 13 травня 2025 року (повний текст складено 21 травня 2025 року), відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 24 травня 2023 року.

18 червня 2025 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду через засоби поштового зв`язкукасаційну скаргу на вказані судові рішення, у якій просила їх скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити заяву, скасувати рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 24 травня 2023 року та ухвалити нове про задоволення позову.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про її необгрунтованість, з огляду на таке.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України, передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина четверта, п`ята статті 423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

За змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, положенням законодавства України та мають бути збалансовані з ефективністю правового захисту і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду лише тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Таким чином, нововиявленими обставинами є фактичні обставини, які мають істотне значення і які об`єктивно існували на час розгляду справи, але не були відомі і не могли бути відомі особі, яка звертається з заявою про перегляд рішення суду.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що вказані заявником обставини не є нововиявленими, оскільки існували на час розгляду цієї справи і були предметом дослідження та розгляду судами, якими встановлено, що наказ № 87-з від 01 вересня 2017 року про перебування у прямому підпорядкуванні близьких осіб існував на час розгляду справи, і лише підтверджує факт недотримання ОСОБА_1 вимог антикорупційного законодавства, оскільки цей наказ виданий до набуття Кутською селищною радою статусу засновника навчального закладу і правонаступника відділу освіти. Заявник сама не заперечувала, що нового засновника навчального закладу вона не повідомила про підпорядкування близької особи і цим обставинам була надана оцінка у судовому рішенні.

Обставини стосовно інституційного аудиту Розтоківського ліцею встановлювались під час розгляду цієї справи і про те, що він не проводився, судом констатовано.

Оцінку законності розподілу тижневого навантаження по Розтоківському ліцею на 2021/2022 навчальний рік (наказ № 62-к від 31 серпня 2021 року) надано Косівським районним судом Івано-Франківської області у рішенні від 14 червня 2022 року в справі № 347/2510/21, яке залишене без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 26 липня 2022 року, що спростовує посилання заявника на лист Управління Державної служби якості освіти в Івано-Франківській області від 22 липня 2024 року № 409/06-17.

Встановивши, що обставини, на які посилається заявник, як на нововиявлені, не спростовують факти, покладені в основу судового рішення і ці обставини не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні та у розумінні статті 423 ЦПК Українитакими не являються, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення.

Доводи касаційної скарги, які є аналогічними тим, що були викладені в апеляційній скарзі і їм дана належна правова оцінка, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та не впливають на законність і обґрунтованість судових рішень, а є незгодою заявника з їх змістом та тлумачення норм процесуального права на свій розсуд.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. Вказане правило застосовується судом касаційної інстанції і при оскарженні постанови суду апеляційної інстанції, яка прийнята за результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування пункту 1 частини другої статті423 ЦПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, наслідки розгляду такої скарги не мають значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень, тому є підстави для відмови у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою.

Керуючись частинами четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 24 березня 2025 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 13 травня 2025 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 24 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області, треті особи: відділ освіти Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області, Розтоківський ліцей Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області, про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара