Справа № 932/341/24
Провадження № 2/932/180/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2025 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді - Куцевола В.В.

при секретарі - Рибалці В.І.

за участі

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Дніпрі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Дніпровської міської ради, Київської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Красота Тетяна Олександрівна про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 , в якій позивач просила суд визначити їй додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилалася на те, що є донькою ОСОБА_3 11.10.2023 року Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Київ Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) видано свідоцтво про смерть ОСОБА_3 . Вчасно подати заяву на прийняття спадщини не змогла, оскільки мешкає в Республіці Польща, за адресою АДРЕСА_1 . Після отримання консультацій у української юристки в Польщі, поїхала в Україну та отримала свідоцтво про смерть матері. 16.10.2023 року на підставі заяви приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Красота Т.О. завела спадкову справу № 69/2023. 28.11.2023 року представник за довіреністю отримав постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій, у зв`язку з тим, що відсутній факт прийняття спадщини. Строки встановлення карантину СОVID-19 у Варшаві та початок воєнних дій в Україні, змусили затриматися у Польщі. Тривалий шлях отримання Свідоцтва про смерть матері, яка померла на тимчасово окупованій території України (Автономна Республіка Крим, місто Судак) перешкодили своєчасно подати заяву про прийняття спадщини. Вказані факти є поважними причинами пропуску строку, а саме: тривала хвороба позивача (перебування у довготривалому стресовому стані), внаслідок смерті матері; у зв`язку зі смертю матері на території АР Крим, тривалий час не могла отримати свідоцтво про смерть матері, для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини; велика відстань між місцем постійного проживання позивача і місцем знаходження спадкового майна.

Ухвалою суду від 19.01.2024 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 15.01.20255 року замінено відповідача - ОСОБА_4 , на належних відповідачів Дніпровську міську та Київську міську раду.

Відповідачем - Київською міською радою подано відзив, у якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, у зв`язку із не доведенням поважності причин пропуску із заявою про прийняття спадщини.

Відповідачем Дніпровською міською радою подано заяву про прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Третьою особою письмових пояснень не надано.

Ухвалою суду від 22.05.2025 року закрито підготовче провадження у справі і призначено її до розгляду по суті, у судовому засіданні.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, додатково зазначив, що смерть ОСОБА_3 настала на тимчасово окупованій території, у зв`язку із чим позивач не мала змоги своєчасно подати заяву про прийняття спадщини. Одразу після отримання рішення суду про встановлення факту смерті та реєстрації такого факту відповідно до вимог чинного законодавства вона подала заяву про прийняття спадщини.

У судове засідання інші учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представники відповідачів у заявах по суті справи просили провести розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, а також вислухавши представника позивача, суд дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено, що відповідно до копії рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07.08.2023 року у справі №753/13547/23 встановлено факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, визнавши датою її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті м. Судак, Автономна Республіка Крим, Україна.

Згідно наданої представником позивача копії вказаного рішення воно видано судом 11.10.2023 року.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 11.10.2023 року Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у м.Судак, АРК, актовий запис №40.

Відповідно до копії спадкової справи №69/2023, заведеної 16.10.2023 року, з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 звернулася її донька ОСОБА_2 . Також в матеріалах спадкової справи наявний заповіт згідно якого ОСОБА_3 заповіла квартиру АДРЕСА_2 дочці ОСОБА_6 .

Згідно копії постанови приватного нотаріуса ДМНО Красоти Т.О. від 08.11.2023 року, відмовлено ОСОБА_7 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За приписами ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46цього Кодексу).

Відповідно до положень ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до приписів ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз`яснено у п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно правової позиції викладеної у постанові ВС/КЦС від 26.06.2019 прийнятій за результатами розгляду справи №565/1145/17, поважними причинами пропуску строку визначаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Враховуючи, що спадкодавець померла на окупованій території, що встановлено судовим рішенням від 07.08.2023 року у справі №753/13547/23, що спричинило для позивача необхідність вчинення ряду дій спрямованих на реалізацію її спадкових прав й вона одразу після отримання свідоцтва про смерть звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, заявлені вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

У позові позивач просив покласти судові витрати на позивача.

Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

За вказаних обставин, враховуючи позицію позивача, суд вважає за необхідне покласти судові витрати на позивача.

Керуючись ст. ст. 4,12, 76-81, 83, 258, 259, 265, 268, 272-273, 352-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Дніпровської міської ради, Київської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Красота Тетяна Олександрівна про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_7 додатковий строк у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя В.В. Куцевол