Справа № 161/9410/25
Провадження № 2/161/3582/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Мазура Д. Г.

за участі секретаря судового засідання Дручок О. М.

представника позивача: Булат Ю.В.

відповідача: ОСОБА_1

представника відповідача: Мельника Я.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Луцького міськрайонного суду Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

15.05.2025 представник позивача ОСОБА_2 , адвокат Булат Ю.В., звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Свій позов мотивує тим, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є студенткою факультету міжнародних відносин денної форми навчання за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб першого (бакалаврацького) рівня Волинського національного університету імені Лесі Українки. Вказує, що з відповідача за рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.06.2006 року стягувалися аліменти на дочку починаючи з 10.03.2006 року до досягнення останньою повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 виповнилося 18 років та припинилося стягнення аліментів, відповідач ОСОБА_1 коштів на утримання дитини не надає, крім того має заборгованість зі сплати аліментів. Також, ОСОБА_2 зазначає, що оскільки донька навчається на контрактній формі навчання, стипендію не отримує, у зв`язку з навчанням не може влаштуватися на роботу, а тому не має самостійного доходу і заробітку, позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання в розмірі 4 000,00 грн. на місяць починаючи з дати подання позовної заяви до суду та до закінчення навчання дитини, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, залежно від того, яка з цих обставин настане першою.

16 травня 2025 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

20 червня 2025 на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_1 , - ОСОБА_4 , надійшов відзив на позовну заяву, у якій сторона відповідача просить прийняти цей відзив на позовну заяву до розгляду та долучити його до матеріалів справи, відмовити у позовних вимогах ОСОБА_2 в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача зазначає, що на примусовому виконанні перебувало рішення суду від 21.06.2006 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , за ініціативи стягувача виконавче провадження було закінчено. Проте, позивач повторно звернулася до органів ДВС про примусове виконання рішення від 21.06.2006 року, про що відповідач не був проінформований більше трьох років, а тому утворилася заборгованість. 05.08.2024 державним виконавцем було звернено стягнення на усі доходи відповідача у розмірі 50% щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, відповідно до якого останній на користь позивачки здійснював періодичні платежі у розмірі близько 4 000 грн.

Представник відповідача зазначає, що ОСОБА_1 , у жовтні 2015 вдруге одружився, та на підставі судового наказу виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області від 30.08.2024 з нього стягуються аліменти на неповнолітню доньку ОСОБА_5 , у розмірі частини заробітку щомісячно, але не більше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яка народилася від другого шлюбу.

Також представник відповідача зазначає, що на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.06.2025 з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Коллект центр» також стягується заборгованість у розмірі 34 362, 78 грн. Крім цього, в серпні 2023 відповідачу було встановлено інвалідність III групи.

До того ж, представник відповідача вказує, що 28 травня 2025 ОСОБА_1 звернувся до роботодавця із заявою щодо збільшення відсотка стягнення коштів із заробітної плати з травня 2025 року до 70%. Заробітна плата ОСОБА_1 становить 21 000 грн на місяць (без обов`язкових відрахувань), в результаті стягнення із його заробітку обов`язкових платежів та 70% аліментів - його фактичний дохід на місяць складає - 4851,00 грн., що ледь перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (з 01.01.2025 3028, 00 грн) та становить близько 50% мінімальної заробітної плати (з 01.01.2025 8000, 00 грн), а тому ОСОБА_1 не має з чого сплачувати аліменти на повнолітню ОСОБА_3 , яка продовжує навчання.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 , зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_1 просили відмовити у задоволені позовних вимогах в повному обсязі, покликаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується копією свідоцтва про народження ( а.с 9).

З матеріалів справи вбачається, що матір ОСОБА_2 як законний представник ОСОБА_3 16.08.2022 уклала договір про навчання у закладі вищої освіти № 10(МВ)2022 з Волинським національним університетом імені Лесі Українки в особі проректора з навчальної роботи та рекрутації Громика Ю.В. про навчання ОСОБА_3 у закладі вищої освіти за спеціальністю міжнародні відносини денної форми. Згідно договору про навчання у закладі вищої освіти між вищим навчальним закладом та фізичною особою № 10(МВ)2022 с від 16.08.2022 вартість освітньої послуги за 2022/2023 навчальний рік становить 29 000 грн. (а.с. 15).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 не отримує стипендії, оскільки навчається на платній формі навчання, у зв`язку з навчанням не працює та не має власних прибутків, проживає з матір`ю ОСОБА_2 , всі витрати на утримання та навчання доньки несе позивач.

У постанові про відкриття виконавчого провадження ВП №62219468, примусове виконання якого передбачає стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/3 частини від його заробітної плати щомісячно, починаючи 10.03.2006 року і до досягнення дитиною повноліття.

Також, у постанові про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП №76020882, примусове виконання якого передбачає стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_9 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 28 серпня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття.

Суд установив, що відповідно до акту огляду МСЕК серії №186113 ОСОБА_1 06.08.2024 повторно встановлено третю групу інвалідності, причина інвалідності загальне захворювання.

Прибутки ОСОБА_1 складаються із заробітної плати, яка за період з жовтня 2024 по квітень 2025 склала 143 400,00 гривень (а.с.76).

28 травня 2025 ОСОБА_1 звернувся до роботодавця із заявою щодо збільшення відсотка стягнення коштів із заробітної плати з травня 2025 року до 70%.

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу.

Згідно із ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав,у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Звертаючись з позовом ОСОБА_2 зазначила, що вона потребує матеріальної допомоги на утримання доньки, яка продовжує навчання в розмірі 4000 грн щомісячно, посилаючись, зокрема, на витрати, пов`язані з навчанням, харчуванням.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд ураховує, що відповідач фізично здоровий, не перебуває на обліку як особа з хронічними захворюваннями, не є особою з інвалідністю.

Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Щодо заперечення представника відповідача ОСОБА_4 та відповідача ОСОБА_1 про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 4000 грн., з тих підстав, що в результаті стягнення із заробітної плати ОСОБА_1 платежів та 70% аліментів - його фактичний дохід на місяць складає - 4851,00 грн., а тому ОСОБА_1 не має з чого сплачувати аліменти на повнолітню ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що кошти, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 за виконавчим провадженням ВП №62219468, є заборгованістю за несплачені аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_8 за минулі роки.

Суд зазначає, що під час розгляду даної справи ОСОБА_1 28 травня 2025 звернувся до свого роботодавця із заявою щодо збільшення відсотка стягнення коштів із його заробітної плати з травня 2025 року до 70%, вказавши потім, що саме зв`язку з цим, він не має можливості допомагати своїй старшій дочці по сплаті аліментів на навчання.

Суд розцінює такі дії відповідача, як спробу уникнути сплати аліментів на повнолітню ОСОБА_3 , яка продовжує навчання

З врахуванням викладеного, суд вважає, що ОСОБА_3 у зв`язку з її навчанням потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а її батько ОСОБА_1 спроможний таку надавати.

Також, враховуючи те, що ОСОБА_3 продовжує навчатися, форма навчання є денною, що виключає можливість власного працевлаштування, потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо її потреби в матеріальній допомозі батьків.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує також ту обставину, що з відповідача відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП №76020882 від 12.09.2024 стягуються аліменти на утримання ще однієї доньки ОСОБА_9 , а також те, що 06.08.2024 відповідачу повторно встановлено третю групу інвалідності.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи вищенаведені обставини, дохід відповідача, перебування на утриманні у відповідача ще однієї доньки, стан здоров`я відповідача, обов`язок обох батьків утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, суд, виходячи з принципів розумності та справедливості, доходить висновку, що позов необхідно задовольнити частково та стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 в розмірі 1200,00 грн щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду та до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення дитиною 23-річного віку.

На думку суду визначений розмір аліментів забезпечить належне виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків щодо утримання дитини на період її навчання та матеріальні потреби дитини пов`язані з навчанням.

Аліменти стягуються судом саме на час навчання, тривалість якого може змінюватися (зокрема у випадку відрахування з ВНЗ чи інших підстав) та буде контролюватися в межах процедури виконавчого провадження, а встановлений судом період стягнення аліментів до 23-річчя дитини, є преклюзивним та має на меті захист прав відповідача у випадку продовження навчання дитини після досягнення нею вказаного віку (постанова Верховного Суду від 08.02.18 у справі № 205/1302/16-ц).

Згідно із ч. 1ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно до п. 1 ч.1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно положень ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України(далі -ЦПК України), якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в пропорційному до задоволених вимог у розмірі 363, 36 гривень (1200*1211, 20/4000=706,03) слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст.12, 13, 77, 81, 89, 141, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 1 200 (одна тисяча двісті) гривень, 00 копійок щомісячно, починаючи з 15 травня 2025 року та до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ОСОБА_3 23 років.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 363 (триста шістдесят три) гривні 36 копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до обов`язкового негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Дата складання повного тексту рішення 10 липня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Д.Г.Мазур