Справа № 444/2501/25
Провадження № 2/444/1463/2025
УХВАЛА

про повернення позовної заяви позивачу

10 липня 2025 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Ясиновський Р. Б., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , яка подана представником позивача ОСОБА_2 до Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання бездіяльності органу місцевого самоврядування протиправною та зобов`язання вчинення дій щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою загального користування (заїздом), -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 через свого представника - ОСОБА_2 звернулася в Жовківський районний суд Львівської області із позовом до Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання бездіяльності органу місцевого самоврядування протиправною та зобов`язання вчинення дій щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою загального користування (заїздом).

Як встановлено із позовної заяви представник позивача просить:

1) Визнати протиправною бездіяльність Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, яка полягає у невжитті заходів щодо усунення самовільного зайняття громадянином ОСОБА_3 земельної ділянки загального користування - дороги (заїзду) до будинку АДРЕСА_1 .;

2) Зобов`язати Рава-Руську міську раду Львівського району Львівської області вчинити дії, спрямовані на припинення самовільного зайняття громадянином ОСОБА_3 земельної ділянки загального користування - дороги (заїзду) до будинку АДРЕСА_1 та відновлення права позивача на вільний заїзд до її будинку, зокрема звернутися до суду із позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні землями загального користування - дорогою (заїздом) до будинку АДРЕСА_1 , шляхом знесення (демонтажу) Лявтошлягером В. М. самовільно спорудженої огорожі (паркану) зі сторони дороги (заїзду), який є землею загального користування, забезпечивши при цьому ширину смуги проїзду (заїзду) не менше 3.5 метра.

Позовна заява підписана та подана до суду А.Юнко, який діє на підставі довіреності від 19.03.2025 року.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Частиною сьомою статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Статтею 131-2 Конституції України визначено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Згідно з ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною першою статті 60 ЦПК України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Частиною першою статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду: 1) малозначних справ; 2) справ, що виникають з трудових відносин; 3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; 4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом (ч. 5 ст. 19 ЦПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги непов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); 4) справи про розірвання шлюбу; 5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (ч. 9 ст. 19 ЦПК України).

Частиною першою статті 274 ЦПК України встановлено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

Згідно з ч. 2 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справив порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Суд відмовляє у розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження або постановляє ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, якщо після прийняття судом до розгляду заяви позивача належним чином подано зустрічний позов або позов третьої особи із самостійними вимогами, або за первинним позовом відбулося збільшення розміру позовних вимог або зміна предмета позову, і відповідна справа не може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження (ч.5 ст. 274 ЦПК України).

З огляду на обсяг та зміст позовних вимог та беручи до уваги характер спірних правовідносин, складність справи, суддя вважає, що дана справа не є справою незначної складності та не може бути визнана судом малозначною, а також не виникає з трудових відносин, що виключає застосування положень ч. 2 ст. 60 ЦПК України та представництво позивача за довіреністю будь-якою особою, яка досягла вісімнадцяти років та має цивільну процесуальну дієздатність. У цій справі представляти інтереси позивача відповідно до чинного законодавства уповноважений адвокат або законний представник.

Однак, як встановлено з матеріалів позовної заяви, така підписана та подана до суду представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , який сам особисто і підписав дану позовну заяву. До позовної заяви не додано доказів того, що представник позивача ОСОБА_1 - Юнко Андрій Йосипович є адвокатом, який, як передбачено наведеними вище нормами ЦПК України, уповноважений здійснювати представництво позивача у справі за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи, що позовну заяву від імені ОСОБА_1 підписано та подано до суду ОСОБА_2 , який на підтвердження своїх повноважень надав довіреність від 19.03.2025, беручи до уваги підстави та предмет позову, та те, що дана цивільна справа не є малозначною, що виключає можливість представництва позивача у суді особою, яка діє на підставі довіреності та не має статусу адвоката, суддя дійшов висновку, що позовна заява підписана особою, яка не має права її підписувати, а тому таку належить повернути особі, яка її подала.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 15, 19, 43, 49, 58, 60, 62, 175, 177, 185, 260, 261, 274, 353 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка подана представником позивача ОСОБА_2 до Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання бездіяльності органу місцевого самоврядування протиправною та зобов`язання вчинення дій щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою загального користування (заїздом) - повернути позивачу разом із доданими до неї документами.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 10.07.2025 року.

Суддя Ясиновський Р. Б.