Справа № 503/935/25
Провадження № 2-н/503/30/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року м. Кодима

Cуддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., дослідивши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,

встановив:

Заявник подала до суду вище вказану заяву про видачу судового наказу про стягнення з боржника на її користь аліментів на утримання дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів.

Водночас із цим, на виконання вимог пункту 2 ч.2 ст. 163 ЦПК України, узмісті заяви про видачу судового наказу заявник ОСОБА_1 зазначила, що місце проживання боржника ОСОБА_2 є адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Крім того, згідно положень ч.1 ст. 28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Однак, зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, а саме копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 виданого Вознесенським РВ УМВС України в Миколаївській області 03.07.2015 року, яким документована заявник ОСОБА_1 та в якому на 12 сторінці в розділі «Місце проживання» міститься запис про її зареєстроване місце проживання з 22.06.2018 року; копії довідки від 26.04.2022 року № 5123- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи виданої управлінням соціального захисту населення Подільської районної державної адміністрації Одеської області; а також довідку Центру надання адміністративних послуг Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 20.06.2025 року № 1366, вбачаються ті обставини, що:

- зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання заявника ОСОБА_1 є адреса: АДРЕСА_2 ;

- місцем фактичного проживання заявника ОСОБА_1 , як внутрішньо переміщеної особи, є адреса: АДРЕСА_3 .

В свою чергу, згідноінформації отриманої судом в порядку виконання вимог ч.5 і 7 ст. 187 ЦПК України, а саме з відповідей Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 11.07.2025 року № 18566/19.03.03-10/19/14/25 та з відповіді № 1568349 від 14.07.2025 року, боржник ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

На даний час декларування та реєстрація місця проживання (перебування) фізичних осіб в Україні регулюється виключно Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» від 05.11.2021 року № 1871-IX, який набрав чинності 01.12.2021 року. В свою чергу ч.1 ст. 4 цього Закону передбачає, що особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування).

В свою чергу пунктом 51 ч.1 ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 року № 5492-VI, до Єдиного державного демографічного реєстру вноситься інформація про особу, зокрема відомості про зареєстроване або задеклароване місце проживання (перебування) особи.

Таким чином зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання як заявника ОСОБА_1 так і боржника ОСОБА_2 є адреса: АДРЕСА_2 , що є адміністративною територією Корабельного району м. Миколаєва.

Водночас адреса: АДРЕСА_3 є місцем фактичного проживання/перебування заявника ОСОБА_1 , як взятої на облік внутрішньо переміщеної особи, згідно змісту заяви про видачу судового наказу, копії довідки управлінням соціального захисту населення Подільської районної державної адміністрації Одеської області від 26.04.2022 року № 5123- та довідки Центру надання адміністративних послуг Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 20.06.2025 року № 1366.

Відповідно до положень ч.1-2 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Адресою фактичного місця проживання внутрішньо переміщеної особи може бути адреса відповідного місця компактного поселення внутрішньо переміщених осіб (адреса містечка із збірних модулів, гуртожитку, оздоровчого табору, будинку відпочинку, санаторію, пансіонату, готелю тощо).

При цьому, ч.1 ст. 41 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII передбачає, що облік внутрішньо переміщених осіб здійснюється у Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб.

У зв`язку з чим суд вважає, що адреса фактичного проживання взятої на облік внутрішньо переміщеної особи не є тотожнім поняттю зареєстрованого або задекларованого місця проживання (перебування) особи, а також не підміняє його за своєю суттю, оскільки такі облік і декларація/реєстрація мають різну мету та правові наслідки. Крім того, такий висновок суду підтверджує і зміст самих положень ч.2-3 ст. 6 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII, якими врегульовано порядок внесення відомостей про зареєстроване місце проживання внутрішньо переміщеної особи на підставі документів, що підтверджують реєстрацію місця проживання, або відомостей, внесених до документів особи, які підлягають обміну, а також може використовуватися інформація з Державного реєстру виборців, Єдиного державного демографічного реєстру, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, реєстрів територіальних громад, Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

З огляду на зазначене суд вважає, що фактичне місце проживання внутрішньо переміщеної особи не змінює і тимчасово не підмінює задеклароване або зареєстроване місця проживання (перебування) цієї особи.

Суд звертає увагу на те, що аналогічна за своєю суттю позиція викладена Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в своїй постанові від 21.07.2022 року у справі № 433/1937/19 (провадження № 61-5298св21), в якій відзначено про відсутність тотожності між адресами «зареєстрованого місця проживання особи» та «обліку, як внутрішньо переміщеної особи».

Таким чином розгляд даної справи не належить до підсудності Кодимського районного суду Одеської області як у відповідності до загальних положень визначення територіальної юрисдикції (підсудності), передбачених ч.1 ст. 27 і ч.1 ст. 162 ЦПК України (за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача/боржника), так і у відповідності до положень альтернативного (за вибором позивача/заявника) визначення територіальної юрисдикції (підсудності), передбачених ч.1 ст. 28 і ч.1 ст. 162 ЦПК України (за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання позивача), за якими таким судом є Корабельний районний суд м. Миколаєва, територіальна юрисдикція якого розповсюджується на адміністративну територію Корабельного району м. Миколаєва, де розташоване зареєстроване місце проживання заявника і боржника.

Відповідно до пункту 9 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушення правил підсудності.

Ураховуючи зазначене вище, вважаю необхідним відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу.

Керуючись ст. 27, 28, 162, 165, 258-261 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу зазаявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Д. В. Вороненко