Провадження № 2/686/5763/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09 липня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Палінчака О.М.,

при секретарі Цибульській Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнення аліментів,

встановив:

12 червня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказавши, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.09.2018 року у справі № 686/16756/18 з відповідача на користь позивачки на утримання сина стягуються аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 24.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. ОСОБА_1 просить суд збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , має постійний і стабільний дохід, проте добровільно допомоги у достатньому розмірі на утримання сина не надає. Натомість позивачка хворіє, у зв`язку з чим не має змоги у повному розмірі утримувати сина.

Ухвалою суду від 24 червня 2025 року по справі відкрито провадження та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 , який повідомлявся про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав.

У відповідності до ст. 223 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши надані суду докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.09.2018 року у справі № 686/16756/18 з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 24.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили 09.10.2018 року.

На виконання зазначеного рішення суду 09.12.2019 року було видано виконавчий лист, на підставі якого 11.12.2019 року у Першому відділі державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області було відкрито виконавче провадження № 60864801.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 60864801 від 25 лютого 2025 року, розмір аліментів, нарахований відповідачу за лютий становить 1 598 грн. 00 коп.

Відповідно до копії довідки військової частини НОМЕР_1 № 421/А від 01.04.2025 року та копії довідки військової частини НОМЕР_1 № 175/А від 10.02.2025 року відповідач ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 . Отже, відповідач має постійний дохід.

Разом з тим, позивачка ОСОБА_1 хворіє, що підтверджується копіями виписок з медичної карти стаціонарного хворого № 11833 від 23.12.2022 року та № 11560 від 28.11.2023 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, за рішенням суду відповідно до статті 181 СК України. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У силу положень статей 183, 184 СК України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилалась позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року).

Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно положень ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 77, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Частина 1 ст. 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Так, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , батько ОСОБА_6 , є молодою людиною працездатного віку, має постійну роботу та стабільний дохід, а тому, з урахуванням вищевикладеного, має всі можливості, щоб забезпечити належне виконання обов`язку з достатнього матеріального утримання свого сина.

При вирішенні вимоги про зміну розміру стягнення аліментів, суд також враховує матеріальне становище позивачки, яка утримує та виховує дитини, і відповідача - платника аліментів (стабільність його доходів), відсутність доказів наявності у нього інших утриманців, рівність прав та обов`язків обох батьків щодо дітей, та приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати щомісячно аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного суду України 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (п. 23) відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, аліменти у зміненому розмірі підлягають стягненню саме з моменту набранням даним рішенням законної сили, а не з дня пред`явлення даного позову.

Окрім того, суд, також, приходить до висновку про віднесення судових витрат в розмірі 1211 грн. 20 коп. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, оскільки відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідач звільнений від сплати судового збору як військовослужбовець.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 181, 182, 183, 184, 190, 192 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 11-13, 81, 137, 141, 206, 263-265, 280 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Змінити розмір аліментів, що підлягають стягненню із ОСОБА_2 згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.09.2018 року у справі № 686/16756/18, а саме: стягувати із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів до Хмельницького апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 09 липня 2025 року.

Суддя: О.М. Палінчак