Справа № 645/5773/24
Провадження № 2-о/645/25/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Спесивцева О.В.,

секретаря судового засідання - Асєєвої К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку окремого провадження цивільну справу

за заявою ОСОБА_1

заінтересовані особи: Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; Міністерство оборони України

про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

Заявник, ОСОБА_1 , звернулась до суду із заявою, в якій просила:

- встановити факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 , громадянин України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп: НОМЕР_2 ;

- внести зміни до актового запису №296 від 06 березня 2013 року, вчиненого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп: НОМЕР_2 , у графі "батько" вказати " ОСОБА_2 , громадянин України", в графі "прізвище" вказати " ОСОБА_4 " та видати нове свідоцтво про народження дитини.

В обґрунтування заяви вказує, що у період з січня 2006 року до липня 2024 року заявниця проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з громадянином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп НОМЕР_1 , громадянином України. З липня 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації заявниці, у квартирі, яка їй належить на праві власності. Між ними були відносини як чоловіка та дружини, вони вели спільний бюджет та домашнє господарство, піклувалися один про одного, проводили спільно час, спілкувалися з родичами та друзями один одного, що підтверджується спільними фотознімками. Під час спільного проживання у ОСОБА_3 та ОСОБА_2 народилася дитина, донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції був вчинений актовий запис №296 від 06 березня 2013 року. Дитину ОСОБА_1 зареєструвала на своє прізвище, в порядку ст. 135 Сімейного кодексу України, а ім`я та по-батькові батька вказала справжні з її слів, так як на той час шлюбні стосунки між нею та ОСОБА_2 у встановленому законом порядку органами ДРАЦС зареєстровані не були. ОСОБА_2 як під час вагітності ОСОБА_1 , так і після народження дитини визнавав, що ОСОБА_3 є його донькою. Він супроводжував ОСОБА_1 під час візитів у жіночу консультацію, забрав її з дитиною з пологового будинку, приймав активну участь у вихованні та утриманні їх спільної доньки, дарував їй подарунки, вітав на свята, проводив з нею спільно час, відвідував разом з донькою дитячий садочок, дитячу поліклініку, школу, що підтверджується їх спільними фотознімками, відповідями на адвокатські запити.

У зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України, 06 вересня 2022 року ОСОБА_2 був призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після чого він проходив військову службу на посаді командира танку танкового взводу танкової роти батальйону забезпечення навчального процесу ІНФОРМАЦІЯ_12. Незважаючи на військову службу ОСОБА_2 продовжив допомагати заявниці та їх спільній донці ОСОБА_3 матеріально, регулярно спілкувався з ним по телефону, при можливості навідував їх та ночував вдома. Повністю оплатив вартість лікування ОСОБА_1 протягом 2022-2023 років. Постійно перераховував грошові кошти на утримання сім`ї, що підтверджується копіями скрін-шотів із відповідних банківських застосунків.

Вказує, що 03.07.2024 року ОСОБА_1 зателефонував безпосередній командир ОСОБА_2 і повідомив, що останній загинув під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Слатине Харківської області. ІНФОРМАЦІЯ_2 на офіційному сайті Південної міської територіальної громади Харківського району Харківської області (ІНФОРМАЦІЯ_11) була розміщена публікація наступного змісту: "Зі скорботою в серці повідомляємо, що під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації проти України, відданий Військовій присязі на вірність Українському народові біля н. п. Слатине, Харківської області загинув ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) старший сержант, командир танка танкового взводу танкової роти батальйону забезпечення навчального процесу ІНФОРМАЦІЯ_12 (мешканець сел. Буди) - ОСОБА_5 , 1967 р.н.

Пізніше заявниці стало відомо, що ОСОБА_2 був похований на цвинтарі села Буди Харківського району Харківської області. Про дату та час поховання їй не повідомили.

Згідно відповіді Комунального закладу охорони здоров`я Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи від 05.08.2024 року №02-06/1769 повідомлено, що для проходження судово-медичної експертизи 04.07.2024 року тіло загиблого військовослужбовця, військової частини № НОМЕР_3 командира танка, старшого сержанта ОСОБА_2 було доставлено до Дергачівського міського відділення КЗОЗ ХОБСМЕ, та зареєстровано під номером 12-17/248-Дт/24 де 04.07.2024 року була проведена судово-медична експертиза трупу. Причиною смерті гр-на ОСОБА_2 явилась а) вибухова травма. Було проведено відбір біологічних зразків.

Вказує, що встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення, оскільки це відповідатиме інтересам дитини, дасть змогу їй юридично закріпити відомості про батька дитини, який загинув обороняючи свою державу та відповідно отримати передбачені чинним законодавством пільги.

Ухвалою суду від 01.10.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Вирішено розгляд справи здійснювати за правилами окремого провадження. Призначено судове засідання.

Міністерством оборони України до суду надано письмові пояснення, в яких просить залишити без розгляду заяву.

Ухвалою суду від 13.03.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання Міністерства оборони України про залишення без розгляду заяви.

Ухвалою суду від 13.03.2025 року задоволено клопотання представника заявника про призначення судової експертизи. Призначено у справі судову молекулярно- генетичну експертизу. Проведення експертизи доручено експертам Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (61036, м. Харків, вул. Ковтуна, буд. 34), попередивши експертів про кримінальну відповідальність відповідно до ст. ст.384, 385 КК України. Провадження по справі зупинити на час проведення судової експертизи.

16.04.2025 року до суду з Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичний центру МВС України надійшло клопотання експерта № СЕ-19/121-25/8923-БД від 15.04.2025 про надання додаткових матеріалів для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи за матеріалами справи №645/5773/24.

Ухвалою суду від 17.04.2025 року провадження у справі поновлено у зв`язку з виниклою необхідністю щодо вирішення вказаного клопотання експерта, призначено засідання.

Ухвалою суду від 24.04.2025 року задоволено клопотання судового експерта та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи.

26.06.2025 року до суду з Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичний центру МВС України надійшов висновок експерта від 03.06.2025 року №СЕ-19/121-25/8923-БД.

Ухвалою суду від 26.06.2025 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання.

Сторони у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у визначеному законом порядку.

Від представника заявника - адвоката Кайданніка Д.А. надійшла заява, в якій він просив провести судове засідання без його участі та участі заявниці, вимоги заяви підтримав та просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України, у наданих до суду письмових поясненнях просив проводити розгляд справи без його участі.

Представник заінтересованої особи - Третього відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у судове засідання не прибув, причин неявки не повідомив, із заявами до суду не звертався.

Враховуючи, що судове засідання відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення заяви, з огляду на наступне.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав.

Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України.

Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

У п. 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13 постанови Пленуму зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 за № 3 визначено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року за №3 питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції був вчинений актовий запис №296 від 06 березня 2013 року. В графі батько зазначено « ОСОБА_6 » в графі мати « ОСОБА_1 » (а.с. 19, зворот).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України ( № витягу 8) відомості про батька ОСОБА_3 записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України та вказано « ОСОБА_6 » (а.с. 20, зворот).

Довідкою за підписом директора Комунального закладу «Харківський ліцей №72 ХМР» від 15.08.2024 року №02-23/258 вказано, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 навчається у 6-В класі вказаного навчального закладу (а.с. 42).

Також, директором Комунального закладу «Харківський ліцей №72 ХМР» та класним керівником на дитину, ОСОБА_3 , складено характеристику, у якій вказано, зокрема, що вихованням дитини займається мати ОСОБА_1 та батько ОСОБА_2 (а.с. 41).

Відповідно до відповіді Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча поліклініка №15» ХМР від 20.08.2024 року №289/1/0/554-24 повідомлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , знаходилась на медичному обслуговуванні у поліклініці з 2013 року. В 2018 році укладено Декларацію з лікарем, який надає первинну медичну допомогу - з лікарем-педіатром ОСОБА_7 . Після грудня 2023 року, у зв`язку з необхідністю переукладення декларацій через верифікацію профілів лікарів, для переукладення Декларації батьки дитини не з`явились. За інформацією лікаря-педіатра ОСОБА_8 та відповідно до записів в історії розвитку дитини (форма №112/о): при зверненні за медичною допомогою до поліклініки з дитиною знаходились і мати - ОСОБА_1 , і ОСОБА_2 , який визнавався батьком дитини; ОСОБА_2 , був присутній при відвідуванні поліклініки дитиною, а також був присутній при відвідуванні дитини лікарем вдома, але частіше з дитиною була присутня мати - ОСОБА_1 (а.с.37-38)

Згідно Витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_12 від 06.09.2022 року №269 (по стройовій частині), військовослужбовця за призивом, сержанта ОСОБА_2 призначено на посаду за татами воєнного часу до ІНФОРМАЦІЯ_12 навідником третього танкового взводу першої танкової роти батальйону забезпечення навчального процесу, ІНФОРМАЦІЯ_10. З 06.09.2022 року зараховано його до списків особового складу інституту та на всі види забезпечення (а.с. 90).

Відповідно до Актового запису про смерть №145 від 08.07.2024 року, ОСОБА_2 , громадянин України, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 56 років; місце смерті: України, Харківська обл., Харківський район, селище Слатине; причина смерті: вибухова травма (а.с. 107)

Згідно Витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_12 від 16.10.2024 року №309 (по стройовій частині), старшого сержанта ОСОБА_2 , командора танку танкового взводу танкової роти батальйону забезпечення навчального процесу ІНФОРМАЦІЯ_12, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок вибухової травми, у зв`язку зі смертю, виключено зі списків особового салуд інституту та всіх видів забезпечення. Смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (захистом Батьківщини) (а.с. 91).

Відповідно до Висновку експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 03.06.2025 року №СЕ-19/121-25/8923-БД, проведеної на виконання ухвали суду від 13.03.2025 року, вказано, що «Гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , може бути біологічним батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Ймовірність даної події становить не менше ніж 99,999999998%» (а.с. 183-201).

Закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи.

У постанові Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 643/9245/18 зроблено висновок, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання особою свого батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.

Такі правові висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц,від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц,від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц.

Згідно з ч.ч.1-7 ст.102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що на сьогодні ДНК - тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення від 07 травня 2009 року в справі Калачова проти РФ № 3451/05, § 34).

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц зазначено, що СК України не визначає особливостей предмету доказування у цій категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Верховний Суд у постановах від 31 січня 2024 року у справі № 752/13549/22, від 13 вересня 2023 року у справі № 552/4291/22 виснував, що висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є достатньою підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК- тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження або спростування факту батьківства.

Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є достатньою підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження факту батьківства.

За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У ч. 2 ст.78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

В силу ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Факт батьківства ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , окрім висновку судової молекулярно-генетичної експертизи від 03.06.2025 року №СЕ-19/121-25/8923-БД, підтверджується також наданими заявником копіями відповіді з медичного закладу (а.с. 37-38), характеристики з навчального закладу на дитину (а.с. 41), а також доданими до заяви роздруківками фотографій на яких зображені ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та малолітня ОСОБА_3 (а.с. 43-50) та скріншотами (screenshot) переписки у соціальній мережі (а.с. 51-52).

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, доходить висновку про доведеність позивачем факту батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Беручи до уваги, що встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення, оскільки це відповідатиме інтересам дитини, дасть змогу їй юридично закріпити відомості про батька дитини, який загинув обороняючи свою державу та відповідно отримати передбачені чинним законодавством пільги, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідності її задоволення.

Згідно ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п. 2.13.1 р. ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Згідно з п. 2.16.4. р. ІІ Правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Згідно з п. 2.18. р.ІІ Правил, зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану.

Факт батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 перед судом доведено, а тому вимоги позивача про внесення змін до актового запису про народження дитини із зазначенням даних як батька дитини підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст. 7, 12, 13, 81, 89, 206, 258, 259, 263-265, 273, 293, 315, 316, 354 ЦПК України, ст.ст.128, 130, 135 Сімейного кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановитифакт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 , громадянин України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп: НОМЕР_2 .

Внести зміни до актового запису №296 від 06 березня 2013 року, вчиненого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп: НОМЕР_2 , у графі "батько" вказати " ОСОБА_2 , громадянин України", в графі "прізвище" вказати " ОСОБА_4 ".

Зобов`язати Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису та видати нове свідоцтво про народження дитини.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Представник заявника - адвокат Кайданнік Дмитро Анатолійович, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №5344 від 30.01.2019 року;

Заінтересовані особи:

Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, , адреса: м.Харква, вул. Григорія Тарасенка, буд. 73;

Міністерство оборони України, , адреса: м.Київ, проспект Повітряних сил України, буд.6

Повний текст рішення складено 14.07.2025 року.

Головуючий суддя О.В. Спесивцев