Справа №534/602/25
Провадження №2/534/218/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2025 року м. Горішні Плавні
Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області
в складі суду: головуючого судді Малюк М.В.,
за участю секретаря судового засідання Савченко Я.О.,
учасники справи не з`явилися,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального виробничого підприємства «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
КВП «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість в загальній сумі 40 031,60 грн, яка складається з: боргу за послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання в сумі 38 955,40 грн, інфляційних втрат в сумі 837,43 грн, 3% річних від простроченої суми 238,77 грн та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3 028 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що КВП «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» є виконавцем послуг з постачання гарячої води і теплової енергії споживачам м. Горішні Плавні. Позивач надає комунальні послуги відповідачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Внаслідок невиконання відповідачами зобов`язань з оплати наданих послуг станом на липень 2024 року у відповідачів виникла заборгованість в сумі 38 955,40 грн. Окрім того, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, позивачем нараховано на вказану суму заборгованості 3% річних у розмірі 238,77 грн та інфляційні втрати в розмірі 837,43 грн. За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідачів означену заборгованість.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 правом відзиву на позовну заяву не скористалися, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подали.
Заяви (клопотання) учасників справи.
Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суду не повідомили, клопотання про розгляд справи у їх відсутність не подали.
Процесуальні дії у справі.
14.04.2025 Комсомольським міським судом Полтавської області постановлено ухвалу, якою позовну заяву КВП «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» залишено без руху. Позивачем у встановлений судом строк усунуто недоліки позовної заяви.
Законом України Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів №4273-IX від 26.02.2025, змінено найменування місцевих загальних судів, зокрема, Комсомольський міський суд Полтавської області перейменовано на Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області.
29.04.2025 Горішньоплавнівським міським судом Полтавської області постановлено ухвалу, якою відкрите провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У відповідності до вимог частини 1 статті 281 ЦПК України, 14.07.2025 судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду цієї справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Встановлені Судом обставини
Суд дослідив та оцінив докази у справі та встановив, що комунальне виробниче підприємство «Теплоенерго» м.Горішні Плавні» є виконавцем послуг з постачання гарячої води і теплової енергії (опалення) споживачам у м. Горішні Плавні.
Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань КВП «Теплоенерго» м. Горішні Плавні здійснює діяльність з постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря, інші будівельно монтажні роботи.
Підприємство створене з метою задоволення потреб населення та інших споживачів міста, незалежно від форм власності, в послугах централізованого постачання теплової енергії та гарячої води, а також обслуговування всіх інженерних мереж, споруд, вузлів тепломереж.
Відповідно до пункту 2.1 Статуту КВП «Теплоенерго» м. Горішні Плавні», діяльність підприємства спрямована на надання споживачам міста послуг по теплопостачанню та гарячому водопостачанню.
Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги.
За умовами цього договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу та відшкодувати витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання в строки і на умовах, що визначені цим договором (пункт 5 договору).
Згідно з умовами в пунктах 32, 33 цього договору, розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги, обсягу теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), є календарний місяць.
Плата за абонентське обслуговування та плата за послугу нараховується щомісяця.
Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку розміру плати за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.
Виконавець формує та надає споживачу рахунок на оплату спожитої послуги та обсягів теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу.
Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.
Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу (пункт 34 договору).
У довідці про нарахування вартості послуг б/н та дати, доданої до позову, за період з 11.2018 07.2024 щодо житла за вказаною адресою позивачем нараховано заборгованість з теплопостачання та гарячого водопостачання на загальну суму 40 031,60 грн, у тому числі, основна заборгованість - 38 955,40грн, інфляційні втрати - 837,43 грн; 3 % річних від простроченої суми 238,77 грн.
З відповіді від 24.03.2025 №20-11/1134, наданої Сектором з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб житлового відділу департаменту економічного розвитку та ресурсів виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, вбачається, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з відповідями щодо реєстрації особи в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків від 14.07.2025 №№ 1569421, 1569418, місце проживання відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зазначене за адресою: АДРЕСА_1 .
Отже відповідачі є користувачами означеного об`єкта нерухомості, а позивач надає комунальні послуги відповідачам за вказаним об`єктом за адресою: АДРЕСА_1
Норми права, застосовані Судом. Висновки Суду
Частиною 4 статті 319 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що власність зобов`язує.
Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами статті 815 ЦК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за найм житла. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.
За статтями 156,162 ЖК України власник та члени його сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки.
Згідно зі статтею 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України.
Згідно зі статтею 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ від 8.10.1992 №572 із змінами, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний , зокрема, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Виконавцем послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація; з послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води (частина 2 статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Відповідно до частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов`язок споживача укладати договори про надання житлово-комунальних послу у порядку і випадках, визначених законом.
Виконавець комунальної послуги зобов`язаний, зокрема, готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором (частина 2 статті 8 цього Закону).
Статтею 12 Закону України встановлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).
Згідно із пунктами 1-2 частини 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.
Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.
Аналіз означених норм свідчить, що тягар з утриманням майна, у цьому випадку, нерухомого майна - квартири, внесення плати за надані комунальні послуги, законодавець покладає на особу, що є володільцем цього майна (власника/співвласника або іншого користувача). Користувачами квартири за об`єктом нерухомості, зазначених в позові, є відповідачі.
Загальні питання щодо визначення поняття зобов`язання, порядку та строків його виконання, наслідків порушення строку його виконання визначаються Цивільним кодексом України.
Зокрема, відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом частини 1 статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи частина 1 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, далі ЦПК).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (стаття 12 ЦПК України).
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтврджуватися іншими засобами доказування (частина 2 статті 78 ЦПК).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 1, 5, 6 статті 81 ЦПК).
Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (частина 5 статті 177 статті ЦПК).
Суд, застосував означені норми права, оцінив наявні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємного зв`язку їх у сукупності, дійшов таких висновків.
Позивачем пред`явлено позов до відповідачів про стягнення заборгованості за надані послуги за спірний період. Відповідачем не спростовано фактів укладення між сторонами спору індивідуального договору про надання відповідних послуг, надання цих послуг позивачем та наявності основної заборгованості перед позивачем на загальну суму 40 031,60 грн.
Відповідачами не надано доказів, які б підтверджували належне виконання ними зобов`язань перед позивачем на надані останнім послуги, які б спростували суму заборгованості перед позивачем або позовні вимоги взагалі.
Суд доходить висновку про наявність та, відповідно, доведеність позивачем заборгованості зі сторони відповідачів, пов`язаних із користуванням об`єктом нерухомості, квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідачі, як споживачі комунальних послуг зобов`язані оплачувати спожиті послуги.
Згідно з частиною 3 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані в житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
У статті 540 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.
Відповідно до статті 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.
У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (частина перша статті 543 ЦК України).
Оскільки відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , за якою позивачем надаються житлово-комунальні послуги, з огляду на вимоги означених норм, вони разом несуть солідарну відповідальність на невиконання зобов`язань по оплаті комунальних послуг позивачеві.
Зважаючи на викладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання в сумі 38 955,40 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог про стягнення 3 % річних від простроченої суми та інфляційних втрат, суд зазначає таке.
Позивачем пред`явлено вимогу до відповідачів про стягнення інфляційних втрат за період з 01.07.2021 по 01.03.2022 у сумі 837,43 грн та 3 % річних від суми боргу за період з 01.07.2021 по 01.02.2022 у сумі 238,77 грн.
Аналіз частини другої статті 625 ЦК України дозволяє дійти висновку, що підставою застосування передбаченої цією нормою відповідальності є прострочення боржником виконання грошового зобов`язання.
Умови індивідуального договору, опублікованого на веб-сайті позивача, свідчать, що підставою для оплати наданих послуг, є рахунок на оплату, який формує виконавець та надає споживачеві на паперовому носії, в якому зазначаються дані щодо обсягу та вартості спожитої послуги в розрахунковому періоді (пункти 32-34 індивідуального договору на веб-сайті позивача).
Натомість позивачем не подано доказів виконання останнім зобов`язання щодо надання відповідачам рахунків на оплату спожитих послуг у спірному періоді, що не дозволяє суду пересвідчитися в тому, що строк виконання зобов`язань з оплати спожитих послуг вважається таким, що відповідачами порушено.
У відповідності до частини 4 статті 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Суд наголошує, що сам по собі факт, що відповідачі є користувачами квартири, за якою надаються позивачем послуги, та у відповідності до вимог ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також умов індивідуального договору зобов`язані сплачувати спожиті послуги, без визначення порушення строків проведення оплати, тобто без прострочення виконання грошового зобов`язання, не можуть бути підставою для застосування до них норм статті 625 ЦК України.
Зважаючи на викладене, суд доходить висновку про недоведення позивачем факту порушення відповідачами грошового зобов`язання по сплаті комунальних послуг, що виключає застосування до них відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 625 ЦК України.
Тому в задоволенні позову в цій частині (3% річних та інфляційних втрат) слід відмовити.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положень статті 141 ЦПК України.
Оскільки позов КВП «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» задоволено частково, суд покладає на відповідачів судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2946,60 грн, виходячи із розрахунку: (38 955,40 грн (розмір задоволеного позову) х 3 028,00 грн (сума сплаченого позивачем судового збору) : 40 031,60 грн (сума пред`явленого позову))
Керуючись ст ст. 12, 81, 89, 141, 263-265, 280-289, 354 ЦПК України, суд, -
Позов Комунального виробничого підприємства «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.
Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального виробничого підприємства «Теплоенерго» м.Горішні Плавні» заборгованість за послуги з теплопостачання та постачання гарячої води в загальній сумі 38 955 (тридцять вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять) грн 40 (сорок) коп.
В іншій частині позовних вимог, відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального виробничого підприємства «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» судовий збір у сумі по 1 473 (одна тисяча чотириста сімдесят три) грн 30 (тридцять) коп., з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне ім`я відповідача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .
Повне ім`я відповідача: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .
Суддя М.В.Малюк