2/465/2537/25
У Х В А Л А

/про відвід судді/

09.07.2025 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Коліщук З.М.,

секретаря судового засідання Беднар А.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

встановив:

У провадженні Франківського районного суду м. Львова, перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 14.04.2025 року відкрито провадження у справі і призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

04.07.2025 року від позивача надійшла заява про відвід судді Коліщук З.М., яка мотивована тим, що він сумнівається у неупередженості, об`єктивності та професійній компетентності головуючого судді, навівши обставини, які, на думку позивача, викликають у нього сумнів, а саме: копія ухвали суду від 14 квітня 2025 року позивачеві надіслана не була, всупереч приписам частини 5 статті 128 ЦПК України судову повістку про виклик на 15 травня 2025 року судом позивачеві також надіслано не було. Звертає увагу, що жоден із учасників справи заяви в порядку частини 13 статті 128 ЦПК України до суду не подавав. Посилається, що матеріали справи не містять жодної довідки, щодо відсутності фінансування на поштову кореспонденцію. 02 липня 2025 року йому вдруге SMS повідомленням 08 год. 55 хв. було надіслано повідомлення про виклик до суду на 11 год. 03 липня 2025 року.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заяву про відвід підтримав.

Заслухавни думку позивача, дослідивш обставини заяви, суд дійшов наступного висновку.

Підстави для відводу судді та порядок вирішення заяви про відвід визначено статтями 36, 37, 39, 40 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

У ч. 3 ст. 40 ЦПК УКраїни зазначено, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

За результатами вирішення заяви про відвід, відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

2. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

3. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Відповідно до ч.4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, не є підставою для відводу судді незгода позивача з процесуальними рішеннями судді.

У заяві ОСОБА_1 не зазначено належних доказів про наявність обставин, які б викликали сумнів у безсторонності та упередженості судді.

Суд дійшов висновку, що відвід є необґрунтованим, оскільки не містить посилання на дії, вчинені суддею, що можуть свідчити про її необ`єктивність або упередженість, що є підставами для відводу, визначеними ст.36 ЦПК України. Доказів необ`єктивності чи упередженості судді заявником не надано.

Водночас, слід звернути увагу на те, що враховуючи воєнний стан, відсутність в суді достатніх коштів на відправку поштової кореспонденції, судом позивачу надсилалися СМС повідомлення про дату судових засідань на його номер мобільного телефону, вказаний ним особисто. Ці СМС повідомлення доставлялися адресату. Проте, позивач заяви-згоди на отримання таких СМС повідомлень за весь час перебування справи на розгляді не подав, і використовує відсутність його письмової згоди на отримання СМС повідомлень як підставу для відводу.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював свою позицію щодо презюмування неупередженості судді за відсутності доказів зворотного (у справах Киприану проти Кипру, Хаушальс проти Данії). Крім того, зазначав, що неупередженість повинна оцінюватися як за допомогою суб`єктивного критерію, який полягає у визначенні існування особистої упередженості у конкретного судді в справі, що ним розглядається, так і об`єктивного критерію, коли намагаються з`ясувати, чи забезпечив суддя достатні гарантії що виключають будь-які законні сумніви (Пескадор Валеро проти Іспанії).

Враховуючи наведене, на думку суду, крім особистих припущень, будь-яких доказів або фактичних даних в обґрунтування заяви про відвід заявником суду не надано.

Таким чином, оскільки суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу та його невідповідність вимогам ст. 36 ЦПК України, у зв`язку із чим вирішення заяви про відвід необхідно передати судді, визначеному у порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

Керуючись ст. 36, 37, 39, 40, 258-261 ЦПК України,

постановив:

Відвід, заявлений позивачем ОСОБА_1 , про відвід судді Коліщук З.М. визнати необґрунтованим.

Заяву позивача ОСОБА_1 , про відвід головуючого у справі судді Коліщук З.М., передати для вирішення судді, визначеному у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя З.М. Коліщук