Справа № 747/458/24
Провадження№ 2/747/7/25
У Х В А Л А

іменем України

10.07.2025 року селище Талалаївка

Суддя Талалаївського районного суд Чернігівської області Тіщенко Л.В. розглянула заяву представника відповідача адвоката Карпенка В.К. про компенсацію судових витрат, здійснених внаслідок необґрунтованих дій позивача, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді в Талалаївському районному суді перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до СТОВ «Батьківщина» про визнання відсутнім права оренди земельної ділянки та зобов`язання повернути земельну ділянку. Ухвалою підготовчого судового засідання від 10 липня 2025 року позов за заявою представника позивача залишено без розгляду.

Після закінчення розгляду справи, розгляд якої був призначений ухвалою від 25.05.2025 року на 11.00 год 10 липня 2025 року, від представника відповідача адвоката Карпенка В.К. 10.07.2025 року в 12 год 33 хв через систему «Електронний суд» надійшла заява про компенсацію судових витрат, здійснених внаслідок необґрунтованих дій позивача, у якій він просить суд з посиланням на ст 133, 137, 175 ЦПК України при задоволенні заяви ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду стягнути з позивача по справі понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20 000 грн.

Розглянувши заяву, суддя приходить до наступного висновку.

Частиною п`ятою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду саме відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Стягнення витрат на професійну правничу допомогу регулюються статтями 133, 137 ЦПК України, які передбачають, зокрема що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3ст. 133 ЦПК України), та відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Таким чином, компенсація судових витрат, здійснених внаслідок необґрунтованих дій позивача та стягнення з позивача на користь відповідача понесених судових витрат мають різну правову та процесуальну природу і походження. Як було встановлено, заява представника відповідача подана вже після закінчення розгляду справи. Відповідно до ч.8 ст 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно із частиною першою статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц було зроблено висновок, що «вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні». Також у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2024 року у справі № 757/33206/22-ц зазначено, що «тлумачення частини першої статті 246 ЦПК України та частини восьмої статті 141 ЦПК України дає підстави для висновку, що у випадку, якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі. А у разі закінчення процесуального строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України (п`ять днів після ухвалення рішення суду), - також і поважні причини пропуску цього строку. За відсутності обґрунтування поважних причин строку подання таких доказів до закінчення судових дебатів у справі чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат. Натомість наслідком закінчення процесуального строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України, є залишення заяви без розгляду».

У вказаній справі представник відповідача Карпенко В.К. до дати винесення ухвали судом про залишення позову без розгляду у поданому відзиві просив стягнути з позивача на користь відповідача понесені ним витрати на правничу допомогу, однак жодних доказів щодо самих витрат до суду не подано і поважних причин щодо неможливості надання таких доказів не наведено. Як вбачається з матеріалів справи представник відповідача 05.06.2025 року отримав доступ до електронної справи згідно поданої ним заяви (а.с.176), однак доказів щодо понесених судових витрат в термін до дня розгляду справи 10 липня 2025 року, який становив більше одного місяця, представником не було подано. Суддею не встановлено поважних причин неподання представником відповідача доказів на підтвердження розміру судових витрат на правничу допомогу, понесених у суді, до закінчення розгляду справи, а тому заяву представника відповідача необхідно залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 133, 137 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача СТОВ «БАТЬКІВЩИНА» - адвоката Карпенка Віктора Костянтиновича про компенсацію судових витрат, здійснених внаслдіок необґрунтованих дій позивача залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня отримання учасниками справи її копії.

Суддя: Л.В.Тіщенко