Справа № 404/4032/24
Номер провадження 2/404/1104/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року Фортечний районний суд міста Кропивницького в складі:

головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Коцюбі Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якому просив стягнути з останньої заборгованість у розмірі 111 314,42 грн., судові витрати у розмірі 3028 грн., та витрати на правничу допомогу у розмірі 25 000 гривень.

В обґрунтування позову зазначав, що 24 грудня 2020 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» був укладений договір про надання споживчого кредиту № 457683, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі 37 500 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 24 грудня 2023 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах визначених умовами договору кредиту.

26 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 26-11/2021/13, відповідно до умов якого ТОВ «Слон кредит» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до відповідача за договором № 457683.

У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило права вимоги до позичальника ТОВ «Коллект Центр».

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань позивач змушений звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 27 травня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач 16 липня 2025 року направила до суду письмові пояснення у справі. Зазначала, що розрахунок заборгованості, наданий позивачем є юридично та математично хибним, оскільки ґрунтується на недійсних умовах договору та ігнорує фактичні обставини справи.

Вказано, що позивач стверджує, що сума кредиту становила 37 500 грн., однак згідно з платіжним дорученням та даними бюро кредитних історій на рахунок відповідача фактично надійшло 30 000 грн. Сума в розмірі 7 500 грн. була утримана первісним кредитором в момент видачі кредиту під виглядом процентів за перший день користування кредитом.

У розрахунку позивача зазначено, що сума погашень за договором становить 0,00 грн. Це є свідомим введенням суду в оману, оскільки відповідачем було здійснено 5 планових платежів ) з грудня 2020 року по квітень 2021 року) на загальну суму 14 520 грн. Виходячи з реальної суми кредиту та враховуючи 5 здійснених платежів, залишок тіла кредиту на момент припинення оплат становив 23 244,02 грн. Відповідно, загальна сума заборгованості станом на 08 квітня 2024 року складає 75 877,39 грн.

Відповідач зазначала, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували, що відповідача було належним чином письмово повідомлено про відступлення права вимоги.

Вважає, що вимога про стягнення 25 000 грн. витрат на правничу допомогу є безпідставною та підлягає повній відмові.

Представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Приписами частини 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких в учасників справи виникає спір.

Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що 24 грудня 2020 року між відповідачем ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» був укладений договір про надання споживчого кредиту № 457683, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі 37 500 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 24 грудня 2023 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах визначених умовами договору кредиту.

Так, судом також досліджено заяву-анкету, паспорт споживчого кредиту та додаток №1 до договору про надання споживчого кредиту, які були власноруч підписані відповідачем та містять детальну інформацію про умови кредитування.

26 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 26-11/2021/13, відповідно до умов якого ТОВ «Слон кредит» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до відповідача за договором № 457683.

У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило права вимоги до позичальника ТОВ «Коллект Центр».

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на 08 квітня 2024 року, відповідно до розрахунку заборгованості становить 111 314,42 грн., з яких: заборгованість за кредитом 36 313,74 грн., заборгованість за відсотками 50 561,04 грн., заборгованість за нарахованими відсотками 24 439,64 грн.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 626, 628 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Згідно зі статтею 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно зі частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в частині 1 статті 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

В силу вимог ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Відповідно до ч.1 ст.1077, ч.1 ст.1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

З аналізу вище зазначених норм законодавства та досліджених доказів, судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість.

З огляду на встановлені обставини суд вважає доведеним факт отримання відповідачем кредитних коштів.

В свою чергу, відповідачем, наданий позивачем розрахунок заборгованості не спростований.

На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було вжито заходи по погашенню заборгованості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат суд доходить наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі і факт надання ним правової допомоги позивачеві підтверджено.

Відповідач заперечувала проти заявлених позовних вимог у повному обсязі, у тому числі і щодо стягнення з неї витрат на правничу допомогу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Дослідивши надані докази, з огляду на заперечення сторони відповідача, враховуючи обсяг виконаної адвокатом роботи принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача про стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу та стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 3 028 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2-4, 12, 13, 19, 76-83, 89, 141, 258, 259, 263-265,353, 354, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість по кредитному договору № 457683 від 24 грудня 2020 року у розмірі 111 314,42 грн., витрати на оплату судового збору у сумі 3028 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», , місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3 офіс 306.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст судового рішення складено 17.07.2025 року.

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького Н. Ю. Іванова