Справа № 527/1488/25
провадження 2/527/756/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Левицької Т.В.,

з участю секретаря судових засідань - Папенко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу 527/1488/25 за позовом ОСОБА_1 до Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області, з участю третьої особи: Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

12 травня 2025 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 2003 року у її правомірному користуванні постійно та безперервно перебуває житлова будівля з господарськими будівлями та спорудами, розташована по АДРЕСА_1 . З 2003 року по 2025 рік крім неї у вказаному вище житлі періодично мешкали її діти: син ОСОБА_2 , 2005 року народження, син ОСОБА_3 , 2015 року народження та її чоловік ОСОБА_4 . За час відкритого, безперервного та правомірного володіння оспорюваним нерухомим майном, починаючи з 2003 року вказана будівля нею відремонтована. Крім того, нею виготовлено технічний паспорт на даний будинок у 2003 році та у 2024 році. Однак у останній час вона не має змоги користуватися електричною енергією та постійно проживати у даному будинку, адже, як виявилось, у неї не має і ніколи не було відповідних документів, які посвідчують її право власності на вказане нерухоме майно. Так, у листопаді 2023 року, під час планової заміни лічильника електроенергії, її постачання було припинено для надання до ПАТ «Полтаваобленерго» правовстановлюючих документів на будівлю. Для вирішення питання про реєстрацію права власності на житло на себе, вона неодноразово зверталася до компетентних органів, однак виявилось, що правовстановлюючих документів на вказане житло не має і ніколи не було, право власності взагалі за жодною особою зареєстроване не було.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд визнати за нею за набувальною давністю право власності на нерухоме майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, позначеного у технічній документації літерою «А», загальною площею 115,0 кв.м житловою площею 58,6 кв.м, гаражу літньої кухні літера «Б», погребу літера «В», сараю літера «Г» та розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити у її відсутність, зазначила, що підтримує позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, зазначив, що при вирішені спору, покладається на розсуд суду.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, при винесені рішення покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 03.11.2023 № 377, виданої Броварківським старостинським округом Градизької селищної ради Полтавської області, за адресою: АДРЕСА_1 проживають: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 син, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 син. ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за даною адресою проживають без реєстрації.

28 серпня 2013 року ОСОБА_5 було укладено договір про надання послуг з газопостачання до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.41-42).

23 травня 2016 року між ПАТ «Укртелеком» та ОСОБА_6 було укладено Договір № 69 про надання телекомунікаційних послуг, за адресою: АДРЕСА_1 , також 24 травня 2016 року було підписано Акт приймання-передачі обладнання у тимчасове платне користування. 24 травня 2016 року укладена Додаткова угода щодо надання обладнання на умовах оренди за акційною вартістю до договору/угоди про надання послуг доступу до мережі Інтернет за технологією ADSL та 24 травня 2016 року підписана Угода № 101 про надання послуги доступу до мережі Інтернет за технологією ADSL до договору № 69 про надання телекомунікаційних послуг (а.с.37-38, 54, 56, 57).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 04.03.2003 (а.с.31, 32).

Як вбачається з технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , будинок має наступні технічні характеристики: житловий будинок «А», загальною площею 115,0 кв.м., житловою площею 58,6 кв.м., гараж літня кухня літера «Б», погреб літера «В», сарай літера «Г» (а.с. 12-17).

Відповідно до Експертного звіту № 4/25 про проведення будівельно-технічного обстеження нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , технічний стан будинку є задовільний і конструкція об`єкту зведена без порушення будівельних стандартів і норм, придатна для постійної експлуатації за призначенням (а.с.18-26).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 426053363 від 08.05.2025 року, права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровані (а.с.27).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , останні є односельцями ОСОБА_1 та їм відомо, що остання проживає в будинку за адресою АДРЕСА_1 більше 10 років (а.с.78-82).

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ч.2 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.344 Цивільного кодексу України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

За ч.4 ст.344 Цивільного кодексу України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року.

Згідно з п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати,зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Приймаючи до уваги те, що позивачкою доведено її добросовісне, відкрите, безперервне володіння житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 більше 10 років, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3-15, 76, 82, 258, 259, 263, 265, 268,273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л ИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 за набувальною давністю право власності на нерухоме майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, позначеного у технічній документації літерою «А», загальною площею 115,0 кв.м., житловою площею 58,6 кв.м., гаражу літньої кухні літера «Б», погребу літера «В», сараю літера «Г» та розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ).

Відповідач: Градизька селищна рада Кременчуцького району Полтавської області (місцезнаходження: Полтавська обл., Кременчуцький р-н., смт Градизьк, вул. Київська, 51, ).

Третя особа: Кременчуцька районної військова адміністрація (місцезнаходження: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Соборна, 14/23, ).

Суддя Т. В. Левицька