Справа № 331/3471/25
Провадження № 2-о/331/339/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя Яцун О.О., в стадії вирішення питання про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Запорізька міська ради, ОСОБА_2 , приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Бахматська Тетяна Михайлівна ,про визнання спадщини відумерлою,

В С Т А Н О В И В:

18 червня 2025 року до Олександрівськогорайонного суду міста Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Запорізька міська ради, ОСОБА_2 , приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Бахматська Тетяна Михайлівна про визнання спадщини відумерлою. У заяві заявник просить суд визнати відумерлою спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 27,1 кв.м., житловою площею 17,3 кв.м., та передати у власність Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 червня 2025 року, головуючим суддею по вищезазначеній цивільній справі визначено суддю Яцун О.О.

Вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 з доданими до неї матеріалами, суддею встановлено наступне.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.3) ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, п. 27).

Водночас Європейський Суд з прав людини уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо, суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Сторонами у справах окремого провадження є заявники, заінтересовані особи, які є спеціальними суб`єктами цього виду провадження.

При прийнятті до свого провадження заяви, поданої в порядку окремого провадження, суддя вирішує питання відповідності її вимогам розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України, а також загальним вимогам до заяви, передбаченим статтею 175 ЦПК України.

Виходячи з положень ч.ч. 1, 3, 4 ст. 56 ЦПК України, у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. При цьому органи державної влади, органи місцевого самоврядування повинні надати суду документи, що підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб.

У визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про прокуратуру», керівник окружної прокуратури представляє окружну прокуратуру у зносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями.

Як визначено у ч. ч. 1, 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

З наведених норм випливає, що прокурор наділений повноваженнями здійснювати представництво в суді двох суб`єктів права - громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) та держави, і не наділений повноваженнями здійснювати представництво в суді інших суб`єктів права.

Разом з тим, з позовною заявою до суду звернувся ОСОБА_1 .

При цьому, у позовній заяві не зазначено, яку посаду обіймає заявник, і, відповідно, не вказано орган прокуратури.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану, при цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Відповідно до пункту 8 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до частини 3 статті 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом ІV ЦПК України.

Відповідно до частин першої-третьоїстатті 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Відумерлою є спадщина, визнана такою на підставі встановлення судом існування (чи не існування) кількох юридичних фактів: факту смерті спадкодавця, відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від спадщини, неприйняття спадкоємцями спадщини чи відмови від її прийняття, дотримання органом місцевого самоврядування відповідної процедури.

Згідно статті 335 ЦПК України, у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою у порядку окремого провадження є те, що розгляд такої заяви не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04 січня 2023 року по справі № 198/99/15-ц.

Звертаючись до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, заявник зазначив у заяві, що приватним нотаріусом Бахматською Т.М. була заведена спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , за заявою ОСОБА_2 . Відповідно до заяви ОСОБА_2 про прийняття спадщини від 18.04.2024 року, ним не було зазначено ступінь спорідненості з померлою ОСОБА_3 .

Так, з доданої до матеріалів заяви копії спадкової справи вбачається, що 18 квітня 2024 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бахматською Тетяною Михайлівною відкрита спадкова справа № 74/2024 після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 . У матеріалах спадкової справи міститься заява заінтересованої особи у справі ОСОБА_2 про прийняття спадщини за законом після померлої ОСОБА_3 .

Крім того, відповідно до інформації, яка міститься у відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1496964 від 19.06.2025 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, визнання спадщини відумерлою можливе лише у разі безумовного встановлення фактів, що на спадкове майно, яке залишилося після смерті спадкодавця, ніхто зі спадкоємців в силу різних причин не претендує, або спадкоємці фактично чи юридично взагалі відсутні, внаслідок чого (неможливості спадкування) територіальна громада за місцем відкриття спадщини на підставі рішення суду стає законним правонаступником померлої особи в частині тих прав та обов`язків, які залишилися після її смерті.

Таким чином, визнання спадщини відумерлою, про що просить заявник, не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки із поданої заяви встановлено, що існує спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд встановив, що дана вимога не підлягає розгляду у порядку окремого провадження, оскільки з поданої заяви та долучених до неї доказів встановлено, що існує спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження з використанням відповідних процесуальних інститутів.

Частиною 9 статті 10 ЦПК України передбачено, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до частини 4 статті 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

За встановлених обставин, оскільки з заяви вбачається спір про право, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі у порядку окремого провадження та роз`яснює заявнику можливість звернутися до суду з відповідними вимогами у порядку позовного провадження.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 258-260, 293, 315-318, 353, 354 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У відкритті провадження у справі № 331/3471/25 (провадження № 2-о/331/339/2025) за заявою ОСОБА_4 , заінтересовані особи: Запорізька міська ради, ОСОБА_2 , приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Бахматська Тетяна Михайлівна, про визнання спадщини відумерлою, відмовити.

Роз`яснити заявнику, що він має право на звернення до суду із зазначеними вимогами у порядку позовного провадження.

Надіслати копію даної ухвали заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя О.О. Яцун