Справа № 755/8410/23
Провадження № 2/761/6384/2025
УХВАЛА

10 липня 2025 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Романишеної І.П.,

за участі секретаря Біловус Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву про відвід головуючого судді Романишеної І.П. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державний нотаріус П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Демяносова В.Ф., про встановлення факту проживання однією сім`єю та зміну черговості одержання права на спадкування,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду міста Києва перебуває вищезазначена цивільна справа.

До суду від представника позивача надійшла заява про відвід головуючого судді у справі з посиланням на підстави, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 36, ч. 1 ст. 37 ЦПК України.

Заява обгрунтована тим, що 10.06.2025 року винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження. Дане судове засіданння відбулося без участі представника та позивача, про час та дату засідання стороні позивача не було відомо. Оскільки, 10.06.2025 року було закрито підготовче провадження, задоволено клопотання представника відповідача2 про допит свідка та про витребування доказів, представник позивача не мав можливості заперечувати проти даних клопотань.

Ураховуючи викладене, просив задовольнити заяву про відвід судді від участі у даній справі.

Згідно ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд не вбачає підстав для повідомлення учасників справи про судове засідання, а тому відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вказана заява про відвід є необґрунтованою з наступних підстав.

Підстави для відводу судді передбачені ст. 36 ЦПК України. Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За умовами ч.ч. 3, 4 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Зі змісту заяви вбачається, що сторона позивача не погоджується з процесуальним рішенням головуючого судді, а саме із ухвалою про закриття підготовчого провадження, у якій було задоволено клопотання про виклик свідків та витребування доказів, оскільки представник позивача не був повідомлений про дату та часу розгляду судового засідання, що на думку представника фактично обмежило позивача в можливості подати заперечення проти клопотань представника відповідача2.

Суд зауважує, що згідно ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як зазначив Конституційний суд України в своєму рішенні від 23 травня 2001 №6-рп/2001 судоустрій і судочинство визначаються виключно законом України. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідно процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій інстанції та прийняття по них судових рішень належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

У висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Щодо доводів представника позивача про неповідомлення про дату та часу розгляду справи сторони позивача, суд зауважує, що повістку про виклик до суду було направлено на електронну пошту позивача, яка нею була зазначена у позові, про що в матерілах справи наявна довідка про доставку електронного листа до електронної скриньки о 09:13 год. 26.05.2025 року.

Так, постанова Верховного Суду від 20.01.2023 року у справі № 465/6147/18 містить висновок, що для цілей ЦПК України офіційною електронною адресою є електронна адреса, зареєстрована в ЄСІТС. Разом з тим, якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Принагідно зауважити, що ухвалою суду від 10.06.2025 року при закритті підготовчого провадження судом окрім задоволення клопотань представника відповідача2 було задоволено також і клопотання представника позивача про виклик свідків з метою повного та всебічного розгляду справи.

Таким чином, викладені у заяві про відвід обставини не містять передбачених законом підстав про відвід судді, а відтак, суд не вбачає підстав для задоволення заяви.

Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне передати заяву представника позивача про відвід для її вирішення в іншому складі суду у відповідності до вимог ч. 3 ст. 40 та ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40, 259, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати заяву представника позивача - адвоката Дунь В.В. про відвід головуючого судді Романишеної І.П. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державний нотаріус П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Демяносова В.Ф., про встановлення факту проживання однією сім`єю та зміну черговості одержання права на спадкування,- необґрунтованою.

Передати заяву про відвід для її вирішення в іншому складі суду у відповідності до вимог ч. 3 ст. 40 та ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА