Номер провадження: 22-ц/813/778/25
Головуючий у першій інстанції Куриленко О.М.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.

за участю секретаря судового засідання - Рудуман А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 травня 2023 року

по справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2023 року АТ КБ «ПриватБанк», в інтересах якого діє представник Ляр Дмитро Юрійович, звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обґрунтовувавши заявлені позовні вимоги тим, що відповідач звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 02.08.2010 року, відповідно до якого отримала кредит у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок, однак в порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала належним чином, заборгованість не погасила. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість, яку в добровільному порядку сплачувати не бажає, тому позивач, звертаючись до суду із позовом, просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 32827,58 грн, станом на 13.02.2023 року, яка складається з наступного: 27501,86 грн - заборгованість за кредитом; 5325,72 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 24.05.2023 року позовні вимоги задоволені в повному обсязі. Стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 02.08.2010 року у розмірі 32827,58 грн, станом на 13.02.2023 року, яка складається з наступного: 27501,86 грн - заборгованість за кредитом; 5325,72 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом та судові витрати у розмірі 2684,0 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. В процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування всіх обставин справи та неналежну оцінку обставин справи.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована помилковим висновком суду першої інстанції про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 27501,86 грн, оскільки на час звернення банку із позовною заявою розмір кредитного ліміту становив 0 грн. Крім цього, згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем, відповідачкою погашено заборгованість за поточним тілом кредиту у більшому розмірі, ніж надано.

Разом з тим, скаржник стверджує, що позивачем не долучено до матеріалів справи Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи банку, з відміткою клієнта про ознайомлення з їх змістом та, що саме вказані умови, правила та тарифи діяли на момент підписання відповідачем заяви-анкети, яка не може свідчити про укладання договору.

Скаржник також стверджує, що надані позивачем розрахунок заборгованості та виписка, підготовлені робітниками банку та є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення заборгованості та слугувати беззаперечним доказом безспірності розміру грошових вимог.

Позиція інших учасників справи

Учасник провадження своїм правом передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України не скористалися, відзив на адресу суду не надходив.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

АТ КБ «ПриватБанк» повідомлені щодо дати та часу судового розгляду в електронному кабінеті Електронного Суду, що підтверджується довідкою.

Відповідач ОСОБА_1 повідомлена щодо дати, часу та місця судового розгляду у відповідності до положень п. 3 ч. 8 ст. 128 та ч. 2 ст. 129 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту ст. 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 634 ЦК України встановлює, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 02.08.2010 року звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією анкети-заяви від 02.08.2010 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанку», яка також містить підпис останньої на вказаній заяві. Дана заява-анкета в тому числі містить відомості про клієнта, а саме: ПІП, дату народження, паспортні дані та РНОКПП, місце проживання, місце роботи, контактні номера телефону. При цьому, у вказаній заяві міститься відмітка про отримання 02.08.2010 року картки і паролю до неї, та зазначено номер отриманої банківської картки НОМЕР_1 , що також засвідчена клієнтом ОСОБА_1 .

При цьому, факт оформлення та видачі відповідачу банківської картки підтверджується й довідкою банку про видачу, у зв`язку із підписанням кредитного договору № б/н, кредитних карток, а саме: НОМЕР_1 , дата відкриття 02.08.2010, термін дії 06/14, тип картки «Універсальна»; НОМЕР_2 , дата відкриття 03.06.2014, термін дії 01/18, тип картки «Універсальна»; НОМЕР_3 , дата відкриття 30.01.2018, термін дії 11/21, тип картки «Універсальна»; НОМЕР_4 , дата відкриття 04.11.2021, термін дії 11/25, тип картки «Універсальна».

Тобто, з наведеного вбачається, що відповідачу ОСОБА_1 банком оформлено та видано банківську картку типу «Універсальна».

Слід зазначити, що відповідачем в свою чергу підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна», в якій містить інформація щодо типу кредитної лінії, пільговий період, розміру базової відсоткової ставки в місяць, розміру щомісячних платежів, в тому числі й щодо санкцій у випадку неналежного виконання грошового зобов`язання. Дана довідка підписана безпосередньо ОСОБА_1 із встановленням дати 02.08.2010 року (дата видачі кредитної картки НОМЕР_1 ). Тобто, з наведеного вбачається, що відповідач ознайомлена із відповідними умовами кредитування з використанням картки «Універсальна», в тому числі й щодо необхідності внесення щомісячного платежу за користування кредитним лімітом тощо.

На підтвердження встановлення та зміни наданого ОСОБА_1 кредитного ліміту банком долучено довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки НОМЕР_1 , згідно якого: 20.04.2011 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 2100,0 грн; 02.12.2012 збільшено до 5000,0 грн; 24.06.2014 збільшено до 5500,0 грн; 13.08.2018 збільшено до 11000,0 грн; 25.11.2019 збільшено до 16000,0 грн; 26.08.2020 збільшено до 20000,0 грн; 01.11.2020 збільшено до 24000,0 грн; 30.11.2020 збільшено до 26000,0 грн; 26.12.2022 зменшено до 0 грн.

Встановлення та зміна розміру кредитного ліміту на кретину картку НОМЕР_1 підтверджується в тому числі й наданою банком випискою по картці за договором № б/н за період від 02.08.2010 року (тобто з моменту оформлення та відкриття банківського рахунку) по 14.02.2023 року.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги у відповідній частині відхиляються апеляційним судом, оскільки наявними матеріалами справи в сукупності підтверджується як факт отримання кредитної картки «Універсальна» так і факт встановлення кредитного ліміту, який в подальшому змінювався.

Слід зауважити, що відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту та є належним доказом на підтвердження наявності заборгованості, а тому доводи апеляційної скарги в даній частині також відхиляються апеляційним судом. При цьому, слід зауважити, що будь-якого альтернативного розрахунку заборгованості скаржником в свою чергу не надано.

З долученої виписки вбачається, що ОСОБА_1 , починаючи з дати відкриття банківського рахунку ІНФОРМАЦІЯ_1 , активно користувалася наданими банківськими картками, шляхом здійснення відповідних платіжних операції. При цьому, також вбачаються відомості щодо встановлення та зміни кредитного ліміту по картці відповідно до довідки про зміни встановленого кредитного ліміту, яким відповідач в свою чергу також користувалася, з урахуванням таких змін, в тому числі й здійснювала періодичне погашення виниклої заборгованості, шляхом внесення певних грошових коштів на кредитну картку.

З огляду на наведене в своїй сукупності, наявними матеріалами справи в свою чергу підтверджується факт користування відповідачем оформленими та в подальшому виданими банківськими картками, в тому числі й наданим банком кредитним лімітом, який останнім періодично погашався, шляхом внесення грошових коштів на відповідний рахунок, що в свою чергу свідчить про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі встановленому на банківську картку, згідно долученої довідки про зміну умов кредитування, а саме 26000,0 грн (30.11.2020 та в подальшому не збільшувався), з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів збільшення даного кредитного ліміту до заявленої позивачем суми 27501,86 грн, та при цьому відомостей щодо здійснення відповідачем повного/часткового погашення виниклої заборгованості станом на момент звернення банку із відповідними позовними вимогами щодо стягнення заборгованості, на що міститься посилання в апеляційній скарзі. Проте будь-яких доказів на підтвердження наведених доводів щодо погашення заборгованості за тілом кредиту у більшому розмірі, ніж заявлено позивачем, скаржником на адресу суду також не надано, у зв`язку із чим дані доводи також відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані.

Окрім того, зважаючи на наявність в матеріалах справи довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна», яка підписана відповідачем ОСОБА_1 , що свідчить про обізнаність та погодження останньої із запропонованими банком умовами кредитування, судом першої інстанції зроблено вірний висновок про наявність підстав для стягнення заборгованої по відсоткам у розмірі 5325,72 грн. З огляду на вищевикладене в своїй сукупності, розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача становить 31325,72 грн, яка складається з: 26000,0 тіло кредиту; 5325,72 грн відсотки за користування.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги вважає, що оскаржуване заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 24.05.2023 підлягає зміні в частині розміру заборгованості, зменшивши розмір з 32827,58 грн до 31325,72 грн.

Щодо судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684,0 грн, що підтверджується платіжним дорученням № PROM9B5OLA від 03.03.2023.

Оскільки за результати перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції апеляційним судом встановлено наявність підстав для зміни оскаржуваного рішення в частині заявленого позивачем та задоволеного судом першої інстанції розміру заборгованості, у відповідності до положень ч. 13 ст. 141 ЦПК України, апеляційним судом здійснюється розподіл судових витрат з урахуванням заявлених позовних вимог.

Відповідно розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 2549,80 грн.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Київського районного суду від 24 травня 2023 року змінити в частині розміру заборгованості за кредитом з 32827,58 грн до 31325,72 грн та розмір судового збору з 2684,0 грн до 2549,80 грн.

В іншій частині судове рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених пунктом 2 частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

В.В. Кострицький