Справа № 167/810/24
Номер провадження 2-др/167/7/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 липня 2025 року м. Рожище
Рожищенський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Гармай І. Т.,
секретаря судового засідання Ісакової Н. Ю.,
відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області заяву позивача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат понесених на професійну правничу допомогу стороною позивача у зв`язку з розглядом цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя
Стислий виклад доводів учасників справи.
27 червня 2025 року Рожищенським районним судом Волинської області ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задоволено.
Представник позивача в судових дебатах заявив про те, що позивачем буде подано заяву про відшкодування судових витрат понесених за надання професійної правничої допомоги з відповідними доказами протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Позиція учасників справи.
Позивач ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, 07 липня 2025 року представник позивача на електронну адресу суду надіслав заяву в якій заявлені вимоги підтримав та просив розгляд заяви проводити у його та позивача відсутності.
Представники відповідача Поліщук В. А., ОСОБА_4 будучи завчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні вказувала, що адвокатом Стасюком О. В. завищено вартість послуг. Покликалась на те, що має групу по інвалідності і отримує пенсію лише 3300 грн, заявлена сума витрат на правничу допомогу є занадто великою. Одночасно зазначала, що необхідно щоб позивач самостійно ніс витрати на правничу допомогу як і вона, зменшити розмір судових витрат та покладалась на погляд суду.
Процесуальній дії у справі.
Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 03 липня 2025 року судове засідання для розгляду заяви по суті призначено 11 липня 2025 року о 11 год 30 хв з повідомленням (викликом) сторін.
Заслухавши відповідача ОСОБА_1 , дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи заяву, суд доходить такого висновку.
Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.
Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 27 червня 2025 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задоволено повністю.

Згідно копії посвідчення адвоката України Стасюк О. В. є адвокатом та має право на зайняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до поданого ордера на надання правничої допомоги серії АС № 1101806 позивач ОСОБА_2 на підставі договору про надання правничої допомоги № б/н від 08 липня 2024 року уповноважує адвоката Стасюка О. В. представляти його інтереси в Рожищенському районному суді Волинської області, дата 26 вересня 2024 року.

05 липня 2024 року між адвокатом Стасюком О. В. та позивачем ОСОБА_2 було укладено договір про надання правової допомоги.

У відповідності до п. 1.1. договору про надання правової допомоги від 05 липня 2024 року в порядку на умовах, изначених цим Договором, АДВОКАТ, за завданням КЛІЄНТА, зобов`язується надати консультаційні та інші послуги щод захисту та представництва інтересів останнього в органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також в судах усіх інстанцій, передбачених Законом України «Про судоустрій та статус суддів» та іншими Законами України з усіма процесуальними правами та обов`язками визначеними чинним законодавством (надалі іменується послуги).

Пунктом 5. 1 договору про надання правової допомоги від 05 липня 2024 року сторони визначили, що вартість послуг, передбачених п. 1.1 цього договору обумовлюється сторонами згідно актів прийому-передачі наданих послуг в процесі виконання умов даного договору та (або) згідно із укладеними додатковими угодами до даного договору щодо визначення вартості послуг.

Згідно акта прийому-передачі наданих послуг, згідно договору про надання правничої допомоги від 05 липня 2024 року укладеного з ОСОБА_2 щодо розгляду справи в суді першої інстанції від 27 червня 2025 року позивачу ОСОБА_2 було надано таку правничу допомогу, а саме:

- підготовка та подання позовної заяви у справі № 167/810/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, кількість годин 4, ціна - 2000 грн, вартість - 8000 грн;

- підготовка та участь у судових засіданнях у справі № 161/17237/23, кількість годин 10, ціна - 1000 грн, вартість - 10000 грн. Всього 18000 грн.

Відповідно до квитанції прибуткового касового ордера № б/н від 27 червня 2025 року ОСОБА_2 на підставі договору, акта приймання-передачі наданих послуг від 27 червня 2025 року сплачено адвокату Стасюку О. В. 18000 грн.

Зміст правовідносин.

Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з вирішенням питання розподілу судових витрат пов`язаних з розглядом справи.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)).

Згідно з ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України).

Частиною 1, 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 134 ЦПК України).

Згідно з вимогами ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому ч. 8 ст. 141 ЦПК України встановлює, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в ч. 4 ст. 62 ЦПК України.

У відповідності до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.

Визначення договору про надання правничої допомоги міститься в ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правничої допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правничої допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правничої допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 ЦК України. Зокрема, ст. 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

У постанові Верховного Суду від 28 вересня 2023 року в справі № 686/31892/19 зазначено, що «…склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення…».

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 904/1017/20).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21).

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Мотивована оцінка щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання щодо витрат на правову допомогу.

У позовній заяві позивач зазначив, що для підготовки до подання позовної заяви поніс витрати, зокрема на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн.

27 червня 2025 року представник позивача в судових дебатах заявив про те, що позивачем буде подано заяву про відшкодування судових витрат понесених за надання професійної правничої допомоги.

Докази на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката позивачем надіслані суду 03 липня 2025 року разом із заявою про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Необхідно відзначити, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Судом встановлено, що представництво інтересів позивача ОСОБА_2 адвокатом Стасюком О. В. в цій справі здійснювалось на підставі ордера на надання правничої допомоги серії АС № 1101806 на підставі договору про надання правничої допомоги № б/н від 08 липня 2024 року.

Ордер є достатнім для підтвердження повноважень представника позивача адвоката Стасюка О. В. в суді (п. 2 ч. 4 ст. 62 ЦПК України), однак самостійно не заміняє договір про надання правничої допомоги, на підставі якого його видано.

До заяви про стягнення судових витрат позивачем приєднано копію договору про надання правничої допомоги від 05 липня 2024 року, укладеного з адвокатом Стасюком О. В.

Відповідно до п. 1.1 договору про надання правничої допомоги від 05 липня 2024 року в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Адвокат за завданням Клієнта, зобов`язується надати консультаційні та інші послуги щодо захисту та представництва інтересів останнього в органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також в судах усіх інстанцій, передбачених Законом України «Про судоустрій та статус суддів» та іншими Законами України з усіма процесуальними правами та обов`язками, визначеними чинним законодавством (надалі іменується послуг).

Вартість послуг, передбачених п. 1.1. цього Договору, обумовлюються Сторонами згідно актів прийому-передачі наданих послуг в процесі виконання умов даного Договору та (або) згідно із укладеними додатковими угодами до даного Договору щодо визначення вартості послуг (п. 5.1. договору про надання правничої допомоги від 05 липня 2024 року).

Однак такий договір не може вважатися договором, на підставі якого ОСОБА_2 надавалася професійна правнича допомога та здійснювалося представництво в суді в цій справі за ордером АС № 1101806 від 26 вересня 2024 року, оскільки в ордері зазначений договір № б/н від 08 липня 2024 року.

Суд зауважує, що в матеріалах справи відсутній договір про надання правничої допомоги, який зазначений у ордері на представництво інтересів позивача ОСОБА_2 адвокатом Стасюком О. В. (договір б/н від 08 липня 2024 року) та акт виконаних робіт на підставі указаного договору.

Разом з цим, суд звертає увагу, що в акті прийому-передачі наданих послуг, згідно договору про надання правничої допомоги від 05 липня 2024 року укладеного з ОСОБА_2 щодо розгляду справи в суді першої інстанції від 27 червня 2025 року зазначено, що адвокатом Стасюком О. В. клієнту ОСОБА_2 надавалась правнича допомога у підготовці та участі у судових засіданнях у справі № 161/17237/23, кількість годин 10, ціна 1000 грн, вартість 10000 грн.

Відповідно до п. 2. 2. 4 Положення про автоматизовану систему документообiгу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 39 від 11 листопада 2024 року, кожній судовій справі надається єдиний унікальний номер, який формується автоматизованою системою автоматично в суді першої інстанції, а в разі надходження заяви про визначення підсудності, поданої до пред`явлення позову, - в суді, до якого надійшла така заява. Єдиний унікальний номер залишається незмінним незалежно від проходження судової справи в інстанціях чи надходження судової справи за підсудністю з іншого суду будь-якої юрисдикції, в тому числі в разі повторного надходження судової справи після її належного оформлення, та який повинен обов`язково вказуватися судами всіх інстанцій в судовому рішенні.

Структура єдиного унікального номера судової справи є такою: код суду першої інстанції (три цифри) / номер судової справи за порядком у поточному році / рік реєстрації (дві цифри).

Суд констатує, що при реєстрації цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя автоматизованою системою автоматично в Рожищенському районному суді Волинської області присвоєно єдиний унікальний номер 167/810/24, який в подальшому не змінювався.

За змістом ст. 12, 81, 263 ЦПК України рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях і має бути ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами.

Ураховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що в задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат понесених на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом цієї цивільної справи необхідно відмовити, у зв`язку з недоведеністю позивачем належними та допустимими доказами понесених витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. 270, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат понесених на професійну правничу допомогу стороною позивача у зв`язку з розглядом цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного тексту додаткового рішення 14 липня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Представник відповідача: ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Головуючий суддя І. Т. Гармай