Справа №442/2223/24
Провадження №2/442/47/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі

головуючого судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря судового засідання Томан Р.М., Лесович О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобич в порядку загального позовного провадження справу №442/2223/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Петрів Віолети Янівни про усунення від права на спадкування спадкоємця за законом,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_3 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

представник відповідача ОСОБА_4 ,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якому просить усунути ОСОБА_2 від права на спадкування після смерті спадкодавця- брата ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер у віці 67 років ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обгрунтування позовних вимог покликається на те що є спадкоємцем другої черги за законом після смерті покійного рідного брата ОСОБА_5 ., ІНФОРМАЦІЯ_3 „ який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та до дня своєї смерті був зареєстрований та проживав зі адресою: АДРЕСА_1 , надалі за текстом «Спадкодавець». Додатково зазначив, що на час смерті у брата ОСОБА_5 не було спадкоємців першої черги за законом, оскільки він не був одруженим та не мав дітей, а батьки померли значно раніше. Спадщину після смерті брата ОСОБА_6 прийняв у передбачені законом строк та спосіб, подавши до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Петрів Віолети Янівни відповідну заяву ще 27 вересня 2023р., на підставі якої заведено спадкову справу номер у Спадковому реєстрі 71307225 (номер у нотаріуса 111/2023). На його заяву від 26 лютого 2024р., приватним нотаріусом Петрів Віолетою Янівною 16 березня 2024р. видано Свідоцтва про право на спадщину за законом, що зареєстровані в реєстрі нотаріуса за №1218 та №1219, відповідно до яких отримав у спадщину 14 частку у праві власності на житловий будинок під АДРЕСА_2 з належними до нього господарськими спорудами та будівлями, а також 1/4 частку у праві власності на земельну ділянку площею 0,25га з кадастровим номером №:01:002:0280 з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за цією ж адресою: АДРЕСА_2 .

Водночас, з виданих приватним нотаріусом Петрів В.Я. свідоцтв про право на спадщину йому стало відомо, що іншим спадкоємцем другої черги за законом, яка теж прийняла спадщину, є Відповідач у справі - сестра ОСОБА_2 , яка десятиліттями не підтримувала жодного зв`язку із братом - спадкодавцем ОСОБА_5 за його життя, не цікавилася його життям, та побутом, а також не надавала йому жодної допомоги під час його численних важких захворювань, якими він хворів, незважаючи на те, що брат був одиноким, проживав сам, а зважаючи на наявні у нього захворювання, він не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував постійної сторонньої допомоги, догляду та піклування до дня своєї смерті.

Увесь цей період життя брата - спадкодавця ОСОБА_5 він, разом із своїми дочкам ОСОБА_7 та ОСОБА_8 доглядав за братом, підтримував його і морально, так і фінансово, купував необхідні ліки, продукти харчуванні оплачував різні інші витрати., в тому числі пов`язані із організацією стаціонарного та амбулаторного лікування, медичного обстеженні створював необхідні для брата умови проживання. Водночас, відповідачка у справі ОСОБА_2 як рідна сестра жодного разу за період з 2003р. до дня його смерті не провідала брата, не надала йому жодної допомоги, не брала жодної участі у його догляді, незважаючи на те, що брат за весь цей період неодноразове тривалий час, в тому числі до дня своєї смерті, перебував у безпорадному стані, про що сестрі ОСОБА_9 було відомо. Більше того, за життя відповідачка навіть не спілкувалась із братом ОСОБА_6 у будь-який спосіб з невідомих причин.

Тому вважає, що відповідачка ОСОБА_2 на підставі частини 5 статті 1224 Цивільного кодексу України підлягає усуненню від права на спадкуванні за законом за моїм позовом, оскільки вона ухилялася від наданні допомоги спадкодавцеві - братові ОСОБА_5 , який через тяжку хворобу тривалий час, в тому числі до дня смерті включно перебував у безпорадному стані.

09.04.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідачки, в якому зазначено, що позовні вимоги не визнає через їх безпідставність. Зазначила, що вона є є рідною сестрою ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 м.Дрогобич Львівської області. За життя брат ОСОБА_10 заповіту не залишив. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, на житловий будинок АДРЕСА_3 , загальною площею 101,1кв м , також земельну ділянку.Спадкоємців першої черги за законом після смерті брата ОСОБА_11 немає.

Єдиними спадкоємцями другої черги за законом, які прийняли спадщину після смерті брата ОСОБА_5 , є: вона, відповідачка ОСОБА_12 , позивач ОСОБА_1 та ще одна сестра ОСОБА_13 . У встановлений законодавством строк подали нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Сестра ОСОБА_13 подала нотаріусу заяву про відмову все прийняття спадщини за законом в її користь та користь позивача ОСОБА_1 16.03.2024року приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Петрів В.Я. видала позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом.

Як на підставу заявленого позову позивач ОСОБА_1 посилається на те, що за життя брата ОСОБА_5 відповідачка ОСОБА_12 , десятиліттями не підтримувала жодного зв`язку з братом, не цікавилася його життям, а також не надавала йому жодної допомоги під час його численних важких захворювань, якими він хворів ще з 2003року, не зважаючи на те, що брат був одиноким, проживав сам, зважаючи на наявні у нього захворювання, він не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував постійної сторонньої допомоги, догляду та піклування до дня своєї смерті.

Однак, такі твердження позивача вважає безпідставними та недоведеними, а посилання на медичні документи щодо проходження братом ОСОБА_5 лікування, не доводять факту безпорадного стащ. брата ОСОБА_5 та потреби у постійній сторонній допомозі, догляді та піклуванні. Вказує, що починаючи з 2002року почала їздити на роботу за кордон в Італію, однак кожного року два-три рази у рік приїжджала додому та перебувала в Україні від двох до п`яти місяців.Перебуваючи в Україні часто приїжджала до брата ОСОБА_5 в с.Ясениця-Сільна Дрогобицького району Львівської області, спілкувалася з ним, підтримувала дружні родинні стосунки, при цьому брат жодного разу не звертався до неїз проханням надати йому будь яку допомогу.. Стороннього догляду чи допомоги брат ОСОБА_6 нє потребував так як завжди сам себе обслуговував, займався будівництвом нового будинку та численних господарських споруд, сам вів велике домашнє господарство, так як мав корову, коня, курей, кота, собаку, за якими він сам доглядав. Знаючи, що у брата незначний розмір пенсії, разом з сестрою ОСОБА_14 , яка також перебувала на роботі в Італії, часто, щомісячно, передавали для брата ОСОБА_5 грошові кошти, які він вкладав у будівництво та ведення домашнього господарства, зокрема, у купівлю будівельних матеріалів, у купівлю корму для йоге свійських тварин: коня, корови, курей, собаки, кота. Окрім фінансової допомоги я також передавала продукти харчування для брата ОСОБА_6 .

Стверджує, що наявність у справі медичних документів не свідчить про те, що ОСОБА_5 страждав тяжкою хворобою, перебував у безпорадному стані, не міг себе самостійно обслуговувати.

Вважає, що позивачем не доведено відповідними засобами доказування наявність вказаних юридичних фактів у їх сукупності, а саме: не підтверджено факту безпорадного стану ОСОБА_5 та його потреби в сторонньому догляді. Позивачем не доведено факт, що за життя брат ОСОБА_5 звертався до відповідачки ОСОБА_12 з проханням про надання йому будь-якої допомоги, а також не доведено факт ухилення її від надання допомоги йому, який не перебував у безпорадному стані.Також вважає, що позивачем не надано жодних доказів щодо ухилення її від надання братові ОСОБА_15 допомоги при можливості її надання та потреби спадкодавця брата ОСОБА_6 в допомозі саме від неї, тобто позивачем не доведено та не підтверджено нагальної потреби спадкодавця в отриманні допомоги саме від відповідачки за умови її надання іншими особами, а також, що вона мала матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

25.04.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що не визнає наведені у відзиві відповідачки заперечення проти заявленого позову. Зазначає, що усі недуги у брата були дуже важкими та супроводжувались численними ускладненнями, внаслідок чого брат ОСОБА_5 не мав можливості самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування. Крім цього, ОСОБА_6 постійно потребував періодичного огляду у сімейного лікаря, обстеження у різних спеціалізованих лікарів у різних спеціалізованих медичних установах, що підтверджується відповідними копіями виписок з його історії хвороби та копіями інших письмових доказів, що додані мною як додатки до позовної заяви, однак пройти самостійно такі обстеження з огляду на важкий стан свого здоров`я він не мав змоги та потребував у цьому постійної сторонньої допомоги та догляду. Також вважає неправдивими, такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та не ґрунтуються на жодних належних, допустимих, достовірних й достатніх доказах твердження відповідачки про те, що вона, перебуваючи в Україні, часто приїжджала до брата ОСОБА_5 , спілкувалася з ним, підтримувала дружні родинні стосунки, а брат жодного разу не звертався до відповідачки надати йому допомогу, щомісячно передавала для брата ОСОБА_6 грошові кошти, продукти харчування.

Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.03.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, про що повідомити сторони, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також, позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

Призначено підготовче судове засідання на 08.05.2024.

09.04.2024 від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву.

08.05.2024 від приватного нотаріуса надійшла копія спадкової справи після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

25.04.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив.

08.05.2024 від відповідачки надійшов зустрічний позов.

07.05.2024 від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів, яке ухвалою від 08.05.2024 задоволено.

08.05.2024 від представника позивача надійшла заява про виклик та допит свідків у справі.

07.05.2024 від відповідачки надійшло клопотання про доручення письмових доказів та заява про виклик та допит свідків у справі.

08.05.2024 розгляд справи відкладено на 12.06.2024.

22.05.2024 від відповідачки надійшло заперечення на відповідь на відзив.

07.06.2024 від КП ЛОР „Дрогобицьке МБТІ та ЕО надійшов оригінал Інвентаризаційної справи № 501 на будинок АДРЕСА_2 .

Ухвалою від 12.06.2024 у прийнятті зустрічного позову відмовлено. Постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач вимоги підтримав, пояснив, що він, відповідачка та померлий ОСОБА_5 є братами та сестрою. Ще у них є дві сестри ОСОБА_14 та ОСОБА_16 . Пояснив, що їх батько помер в 1994 році, мати померла 2005 року. Мати проживала в старій батьківській хаті, а брат ОСОБА_6 проживав в новій хаті, яку почав будувати сам з допомогою позивача. ОСОБА_17 з 2000 року часто хворів, потребував допомоги, не міг самостійно себе обходити. Останній рік спадкодавець не міг самостійно пересуватись, купити собі ліки, потребував постійного догляду та медичної допомоги. Всю цю допомогу надавав позивач та його доньки. Відповідачка ж знала про стан брата, однак за 20 років жодного разу не приїхала, не відвідала, не допомогла. Тому вважає, що остання умисно ухилялась від допомоги братові, хоча могла таку надавати, а тому повинна бути усунена від права на спадкування.

Відповідачка в судовому засіданні позову не визнала, просила в такому відмовити. Пояснила, що ОСОБА_18 був її братом. Вона із сестрами домовилась допомагати братові, а коли хтось із них був за кордоном на заробітках, то допомагали грошима. Вона перебувала за кордоном з 2002 по 2022 рік, а відтак систематично передавала гроші братові. Так у 2003 році оплачувала обстеження брата в лікарні; коли з 20.07.2018 по 25.07.2018 брат мав приступ, то лікування оплачувала відповідач та сестра ОСОБА_14 ; також оплачувала лікування брата в 2010 році. Зазначила, що брат завжди вів домашнє господарство, працював, косив, тримав тварин, і ніколи не потребував стороннього догляду такого, щоб біля нього потрібно було сидіти, не був у безпорадному стані, ніколи не зверртався по таку допомогу. Вона з сестрами завжди допомагала фінансово та часто приїжджала відвідати. Також зазначила, що похороном брата ОСОБА_6 займалась сестра ОСОБА_14 , якій вона передавала гроші на це.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснила, що є донькою позивача а спадкодавець ОСОБА_6 був її рідним дядьком. Зазначила, що впродовж 20 років дядько потребував стороннього догляду і допомоги. Оскільки вона має медичну освіту, завжди йому допомагала, робила уколи, слідкувала за прийомом ліків, обробляла рани. Коли дядько лежав в лікарні, поруч з ним завжди був її батько-позивач по справі.

В 2008 році дядька завезли в лікарню і прооперували, оскільки у нього був приступ. Після цього він потребував догляду і сторонньї допомоги. В 2010 році через рани на ногах дядько майже місяць пролежав в лікарні. У 2018 році після інсульту дядько ОСОБА_6 втратив мову та мав паралізовану праву сторону тіла. Тому він потребував допомоги по господарству, що завжди робили її батько та члени їх сім`ї. Її тітка ОСОБА_14 була в стрика в лікарні, а тітка ОСОБА_9 ніколи не приїжджала. ОСОБА_20 ніколи не розповідав щоб сестри йому допомагали фінансово.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснила, що вона є знайомою ОСОБА_22 , для якої покійний був дядком. Їй відомо, що покійний ОСОБА_6 кілька разів приходив до ОСОБА_7 з документами, хотів переоформити на неї будинок. ОСОБА_7 постійно йому допомагала по господарству, доглядала, надавала медичну допомогу. Відповідачку ніколи не бачила.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні пояснила, що працювала в селі Ясениця листоношею. Покійного ОСОБА_6 знала, бо часто приходила до нього. Знала, що він проживав сам, а його брат і племінниці часто приходили до нього і йому допомагали, бо останній мав господарку, яку тримав до смерті. Зазначила, що відповідачка у справі пропонувала їй «калим», щоб та свідчила на її користь.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні пояснив, що в 2019 році був у гостях в ОСОБА_25 і був свідком як до неї приїжджав брат ОСОБА_6 . Вона йому передала конверт, як потім пояснила відповідачка , що то були гроші на будівництво.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що є сестрою сторін у справі та померлого ОСОБА_5 . Зазначила, що до смерті брат ОСОБА_6 проживав сам, мав господарку, домашніх тварин ( коня, кури, собаку й кота). Вказала, що в 2008 році, коли брат потрапив до лікарні, вона була постійно з ним. Його прооперували і він себе добре почував. Сестри ОСОБА_16 та ОСОБА_9 були за кордоном, тому допомагали фінансово. Сестра ОСОБА_9 передала кошти на придбання ліжка, матрасу і решти необхідних речей. Після першого інсульта брат продав корову і став наводити порядок з господаркою та документами. В 2018 році, коли брат потрапив в лікарню, вже була з ним особисто. Донька відповідачки привезла гроші на лікування, бо та була за кордоном. Востаннє брат потрапив до лікарні в комі і вже з коми не вийшов. Про це її повідомили аж на шостий день перебування брата в лікарні. А через два дні брат помер. На похорон гроші давали всі сестри. Подала заяву про відмову від прийняття спадщини, але про це тепер шкодує.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (стаття 1218 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частиною першою статті 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до частини другої статті 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (стаття 1268 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (стаття 1296 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Судом встановлено , що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 .

За життя ОСОБА_5 заповіту не склав.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями другої черги за законом після смерті ОСОБА_5 - їхнього рідного брата.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись в межах встановленого частиною першою статті 1270 ЦК України шестимісячного строку до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 . Позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом та звернувся до суду з позовом про усунення від права на спадкування ОСОБА_2 . Видача такого свідоцтва відповідачці призупинена.

Після смерті ОСОБА_5 за заявою ОСОБА_1 від 27.09.2023 приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Петрів Віолетою Янівною було заведено спадкову справу номер у Спадковому реєстрі 71307225 (номер у нотаріуса 111/2023).

16.03.2024 приватним нотаріусом Петрів Віолетою Янівною було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, що зареєстровані в реєстрі нотаріуса за №1218 та №1219, відповідно до яких позивач отримав у спадщину 1/2 частку у праві власності на житловий будинок під АДРЕСА_2 з належними до нього господарськими спорудами та будівлями, а також 1/2 частку у праві власності на земельну ділянку площею 0,25га з кадастровим номером №:01:002:0280 з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за цією ж адресою: АДРЕСА_2 .

Водночас, іншим спадкоємцем другої черги за законом після смерті ОСОБА_5 , яка теж прийняла спадщину після його смерті, є відповідач ОСОБА_2 рідна сестра померлого ОСОБА_5 .

Відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту частини п`ятої статті 1224 ЦК України та з урахуванням роз`яснень, наданих судам у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вказана позиція підтверджується також пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Вирішальним при цьому є медична документація.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Так, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Таким чином, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: перебування спадкодавця в безпорадному стані (безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування); ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання. У постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 337/6000/15-ц (провадження № 61-1302св 18) та від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц (провадження № 61-15926св18) зроблено висновок, що ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами СК України; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Позивач вважає, що останні роки свого життя його померлий брат не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував постійного стороннього догляду, допомоги та піклування, був зареєстрований та проживав разом із ним по АДРЕСА_2 , фактично знаходився на повному його утриманні. Він його доглядав, лікував та похоронив за власні кошти. В свою чергу відповідачка не піклувалися про ОСОБА_5 , не цікавилися його здоров`ям та життям, не надавала жодної матеріальної допомоги, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. На підтвердження позовних вимог позивач надав суду, зокрема, Довідку № 16-19/294 від 26.09.2023, з якої вбачається, що ОСОБА_5 до дня своєї смерті, яка ситалася ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований та проживав з по АДРЕСА_2 .

Також, позивачем надано Акт обстеження фактичного проживання № 16-19/119 від 11.03.2024, відповідно до якого ОСОБА_1 здійснював постійний догляд за рідним братом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до дня йог смерті.

Щодо наданих копій квитанцій про купівлю медичних перпаратів суд зазначає, що такі не доказом того, що саме позивачем були придбані для померлого ОСОБА_5 .

Крім того, ОСОБА_1 надано медичну документацію, з якої не вбачається що ОСОБА_5 страждав тяжкою хворобою, перебував у безпорадному стані, не міг себе самостійно обслуговувати.

Так, жодним медичним документом не підтверджено, що внаслідок віку, тяжкої хвороби, каліцтва ОСОБА_5 не був здатний сам себе обслуговувати і потребував стороннього догляду, таких застережень немає у жодній з виписок з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_5 , копії яких позивачем долучено до позовної заяви.

Що стосується долученої позивачем копії медичного паспорта ОСОБА_5 , у якому містяться записи медпрацівника, про те, що ОСОБА_18 з 2018року потребував постійного стороннього догляду, то такий доказ є недопустимим, оскільки відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 09.03.2021року №407, зареєстрованого Мін`юсті України 15.04.2021року за №510/36132 «Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я», медичний висновок про потребу у постійному сторонньому догляді, не може надавати одноосібно медпрацівник, а лише лікарсько-консультативна комісія закладу охорони здоров`я.

У долучених позивачем копіях довідок МСЕК про наявність групи інвалідності у брата ОСОБА_5 , також немає жодних застережень щодо потреби у постійному сторонньому догляді.

Отже, доказів того, що ОСОБА_5 перебував у безпорадному стані, хворів, перебував на обліку або лікувався у медичних закладах і не міг себе матеріально забезпечити, або самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим потребував стороннього догляду, допомоги і піклування позивачем не надано. Лиш доведення факту, що ОСОБА_5 неодноразово перебував на лікуванні, наявність у нього певних хворіб, не підтверджує перебування спадкодавця у безпорадному стані та потребування допомоги.

Також судом встановлено, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами того, що спадкодавець перебував допомоги саме від відповідачки, а остання, у свою чергу, умисно ухилялася від надання такої допомоги, що могло бути підставою для усунення права на спадкування.

Натомість в судовому засіданні встановлено, що відповідачка за життя свого брата допомагала йому по мірі можливості, оскільки перебувала за кордоном, відвідувала, коли була в Україні, надавала кошти на лікування, що підтвердили в судовому засіданні допитані свідки.

Відповідно до частин першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тягар доказування в цивільному процесі на підтвердження позовних вимог лежить саме на стороні позивача, однак, позивач не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, що відповідач ухилялася від надання допомоги своєму хворому братові, мала можливість її надавати, а також, не надано доказів звернення покійного за матеріальною чи фізичною допомогою саме до відповідачки.

Надаючи оцінку зібраним у справі доказам та аналізуючи норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд виходить з відсутності сукупності обставин, які відповідно до статті 1224 ЦК України є підставою для усунення спадкоємця від спадкування.

Відповідно до ч.ч.1,6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що у позові відмовляється, судовий збір з відповідачки не стягується.

Керуючись ст.ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст.1216,1217,1223,1224, 1258,1262 ЦК України, суд

ухвалив:

в позові відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Нагірна О.Б.