Справа № 545/1323/25
Провадження № 2/545/1092/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2025 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: Цибізової С.А.,

за участю секретаря: Кисличної І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтава у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус» та ОСОБА_1 укладений договір №8038156 від 29.06.2024, за яким надав позичальнику кредит в розмірі 7500,00 грн, строком 360 днів, зі сплатою процентів 1,5% в день. Відповідно до договору факторингу №27.01/25-Ф від 27.01.2025 укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Факторинг Партнерс» до останнього перейшло право грошової вимоги за договором №8038156 від 29.06.2024. Проте відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 41 100,00 грн, з яких: 12 500,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 22 350,00 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 6250,00 грн заборгованість за пенею та/або штрафами.

Просив стягнути з відповідача суму заборгованості за договором №8038156 від 29.06.2024 в розмірі 41 100,00 грн, судовий збір в сумі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000,00 грн.

У відзиві на позов представник відповідача заперечувала щодо позовних вимог посилаючись на те, що кредитний договір укладений 29.06.2024, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», відповідно денна процентна ставка у відповідності до чинного законодавства не може перевищувати 1%. Зазначила, що позивач здійснював нарахування відсотків спочатку за ставкою 1,50% в день, що перевищувало максимально допустимий розмір ставки визначений законодавством. Положення кредитного договору в частині щоденної відсоткової ставки 1,50% на день є несправедливими та підлягають зміні з урахуванням положень законодавства. Вимога про заборгованість за пенею в сумі 6 250,00 грн є безпідставною, з огляду на положення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Позивачем не надано доказів на підтвердження розміру наданого відповідачеві кредиту. Вартість правничої допомоги в сумі 13 000,00 грн з огляду на малозначність справи та складність написання відзиву є неспівмірним. Вартість правової допомоги є значно завищеною та не відповідає критеріям реальності наданих адвокатських послуг та розумності їх вартості. Попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс або які очікує понести у зв`язку з розглядом справи складає: за підготовку відзиву на позовну заяву 6000,00 грн, та у зв`язку з розглядом справи (участь адвоката у судових засіданнях) - 8000,00 грн, та які просила стягнути з позивача.

У відповіді на відзив представник позивача посилався на те, що кредитний договір №8038156 укладений 29.06.2024, в період, коли діяла гранична відсоткова ставка 1,5%, яка і була передбачена умовами кредитного договору, а тому вважає, що посилання відповідача на застосування при здійсненні розрахунку заборгованості за кредитним договором денної відсоткової ставки на рівні 1% є безпідставним. Матеріали справи не містять доказів належного виконання зобов`язань відповідачем та сплати заборгованості, в тому числі і часткової. Заявлений відповідачем попередній розмір витрат на правничу допомогу 6000,00 грн за підготовку відзиву на позовну заяву та 8 000,00 грн за участь адвоката у судових засіданнях, є неспівмірним з обсягом послуг, є очевидно завищеним, враховуючи, що справа розглядається в порядку спрощеного провадження.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Щодо понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу заперечував та просив відмовити.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися. Попередньо представник надала заяву про розгляд справи без їхньої участі, за наявними в матеріалах справи документами. Позовні вимоги просила задовольнити частково.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Предметом спору у даній справі є повернення позичальником грошових коштів та сплата відсотків.

Предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 41 100,00 грн.

Встановлено, що 29.06.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладений договір №8038156 про надання споживчого кредиту.

Договір №8038156 про надання споживчого кредиту від 29.06.2024 підписаний ОСОБА_1 в електронному вигляді електронним підписом одноразовим ідентифікатором А8795, 29.06.2024 14:11:55, містить його податковий номер, адресу, електронну адресу та номер мобільного телефону (а.с.31-40).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч.12 ст.11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Отже, вищезазначений договір №8038156 від 29.06.2024 укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.

Таким чином, факт укладення договору №8038156 про надання споживчого кредиту від 29.06.2024 між сторонами є доведеним.

Відповідно до п.1.2 договору №8038156 від 29.06.2024 товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Згідно з п.1.3, 1.4, 1.6 договору №8038156 від 29.06.2024 сума кредиту (загальний розмір) складає 7500,00 грн, тип кредиту кредит. Строк кредиту 360 днів. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби.

Відповідно до п.2.1 договору №8038156 від 29.06.2024 кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .

Згідно з повідомленням АТ КБ «ПриватБанк» від 03.06.2025 №20.1.0.0.0/7-250530/36646-БТ на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 (а.с.169).

З виписки за договором №б/н за період 29.06.2024-29.07.2024 вбачається, що на картку № НОМЕР_2 зараховано кошти в сумі 7 500,00 грн.(а.с. 170-171).

Отже, факт отримання відповідачем коштів є доведеним.

Однак, позичальником умови договору позики належним чином не виконувались внаслідок чого виникла заборгованість.

Відповідно до картки обліку договору (розрахунок заборгованості) ТОВ «Авентус Україна» вбачається, що за відповідачем рахується заборгованість за договором №8038156 від 29.06.2024 у розмірі 41 100,00 гн, з яких: 12500,00 грн основний борг; 22350,00 грн проценти; 6250,00 грн штраф (а.с.13-17).

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» укладений договір факторингу №27.01/25-Ф від 27.01.2025 у відповідності до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором №8038156 від 29.06.2024 (а.с.20-29).

Згідно з реєстром боржників до договору факторингу №27.01/25-Ф від 27.01.2025 за договором №8038156 від 29.06.2024, боржником якого є ОСОБА_1 заборгованість становить у розмірі 41 100,00 грн, з яких: 12 500,00 грн заборгованість по основному боргу; 22 350,00 грн заборгованість по процентам; 6 250,00 грн заборгованість по штрафам (а.с.42-43).

Таким чином у позивача виникло право вимоги до відповідача за кредитним договором на суму 41 100,00 грн.

У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом - ч.1 ст.527 ЦК України.

Якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно ч.1 ст.530 ЦК України.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В силу вимог ч.1 ст.610, ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, сплатити неустойку, встановлені договором або законом.

Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Щодо стягнення з відповідача відсотків в розмірі 22 350,00 грн, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.1.5 договору №8038156 від 29.06.2024 тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: 1.5.1 в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору. Знижена процентна ставка 1,425% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач до 29.07.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перерахованого за зниженою процентною ставкою.

З картки обліку договору (розрахунок заборгованості) ТОВ «Авентус Україна» вбачається, що за договором №8038156 від 29.06.2024 в період з 29.06.2024 по 27.10.2024 нараховані відсотки за стандартною процентною ставкою 1,50% в день, що в загальному розмірі становить 22 350,00 грн (а.с.13-17).

Суд частково не погоджується з таким розрахунком, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом №3498-ІХ від 22.11.2023.

Закон України від 22.11.2023 №3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023.

Відповідно до ч.5 ст.94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.

Враховуючи, що самим Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» передбачено те, що він набирає чинності 24 грудня 2023 року, а кредитний договір було укладено 29 червня 2024 року, тобто після набрання чинності цим Законом, до спірних правовідносин підлягає застосуванню ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування».

Також суд враховує, що пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів (24.12.2023 по 22.04.2024) - 2,5 %; протягом наступних 120 днів (23.04.2024 по 20.08.2024) - 1,5 %.

Відповідач вважав, що дія пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» не поширюється на кредитний договір, оскільки він укладений після набрання чиннності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» .

Відповідно до п.п.13) пункту 5 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» у Законі України "Про споживче кредитування"розділі IV "Прикінцеві та перехідні положення" доповнити пунктом 17 такого змісту:"17. Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:протягом перших 120 днів - 2,5 %;протягом наступних 120 днів - 1,5 %".

Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Разом із тим, дана норма не передбачає, що дія пункту 5 розділу І цього Закону не поширюється на договори про споживчий кредит, укладені після набрання чинності цим Законом.

Таким чином, доводи відповідача про те, що п.17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» підлягає застосуванню лише до договорів, які укладені до набрання чинності цим законом є помилковими.

Згідно з карткою обліку договору (розрахунок заборгованості) ТОВ «Авентус Україна» вбачається, що в період з 29.06.2024 по 20.08.2024 нараховані відсотки за стандартною процентною ставкою 1,5% в день в розмірі 9600,00 грн (а.с.13-17).

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» та стягнення з відповідача заборгованості за процентами за користування кредитом з розрахунку диференційованого розміру денної процентної ставки: 1,5% за період з 29.06.2024 по 20.08.2024 в розмірі 9600,00 грн; 1% х 12 500,00 грн х 68 днів (за період з 21.08.20.24 по 27.10.2024 включно) = 8 500,00 грн, а всього 18 100,00 грн.

Щодо стягнення пені та/або штрафів у розмірі 6250,00 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.6.4 договору №8038156 від 29.06.2024 у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф: у розмірі 675,00 грн на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання; та у розмірі 150,00 грн починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання (а.с.31-40).

Згідно з карткою обліку договору (розрахунок заборгованості) ТОВ «Авентус Україна» вбачається, що в період з 02.08.2024 по 09.09.2024 нарахований штраф в сумі 6 250,00 грн (а.с.13-17).

Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Таким чином, у задоволенні штрафу в розмірі 6 250,00 грн слід відмовити.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджено існування заборгованості у відповідача за вищевказаним кредитним договором, тому позовні вимоги з врахуванням положень Закону України «Про споживче кредитування» підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача заборгованості за договором №8038156 від 29.06.2024 в розмірі 30 600,00 грн, яка складається з: 12 500,00 грн суми заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 18 100,00 грн суми заборгованості за відсотками.

Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Судом встановлено, що 02.07.2024 між ТОВ «Факторинг Партнерс» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладений договір №02-07/2024 про надання правової допомоги (а.с.50-51).

Згідно з п.4.1 договору №02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024 загальна вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до цього договору.

Відповідно до заявки на надання юридичної допомоги №887 від 01.02.2024 та витягу з акту №5 про надання юридичної допомоги від 01.02.2025 Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» надані такі послуги, а саме: надання усної консультації 4000,00 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 9 000,00 грн (а.с.53).

Верховний Суд у постанові від 15.06.2021 по справі № 159/5837/19 зазначив, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Окрім того, судом встановлено, що 01.0.52025 між Адвокатом Шелудько Оксаною Олександрівною та ОСОБА_1 укладений договір про надання правової допомоги (а.с.145-146).

Згідно з актом здачі-прийняття наданих послуг від 20.2025 адвокатом надані такі послуги, а саме: складання додаткових пояснень по справі №545/1323/25 за позовом ТОВ «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, сума витрачених годин - 4 години, розмір гонорару за 1 годину 2 000,00 грн, загальний розмір гонорару 8 000,00 грн (а.с.142).

Відповідно до акту здачі-прийняття наданих послуг від 05.05.2025 адвокатом надані такі послуги, а саме: складання відзиву на позовну заяву по справі №545/1323/25 за позовом ТОВ «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, сума витрачених годин 3 години, розмір гонорару за 1 годину 2 000,00 грн, загальний розмір гонорару 6 000,00 грн (а.с.141).

Встановлено, що відповідачем сплачені кошти за надання правової допомоги згідно договору від 01.05.2025, акту здачі-прийняття наданих послуг від 05.05.2025 та акту здачі-прийняття наданих послуг від 20.0.52025 (зв.а.с.141, 142).

Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.01.2020 року у справі №690/408/17, та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, приймає до уваги обставини справи, умови укладених договорів про надання правової допомоги, відповідність правової винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи.

З матеріалів справи вбачається, що правнича допомога представника позивача полягала в оплаті послуг адвоката за надання усної консультації з вивченням документів та складенні позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду.

Правнича допомога представника відповідача полягала у складанні відзиву на позовну заяву по справі №545/1323/25 за позовом ТОВ «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та додаткових пояснень.

При цьому, суд враховує малозначність справи, її типовий характер та розгляд у спрощеному позовному провадженні з викликом осіб у судове засідання.

Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі за наявними в матеріалах справи доказами.

За таких обставин, суд оцінивши співмірність заявлених витрат зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) а також з огляду на принцип реальності та розумності, вважає за необхідне стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн з відповідача на користь позивача та 5 000,00 грн з позивача на користь відповідача.

Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором позики сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Так, позивач звернувся з позовом на загальну суму 41 100,00 грн; позов задоволений на суму 30 600,00 грн, тобто на 74,45%.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог, в сумі 1803,48 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3722,50 грн.

З позивача на користь відповідача підлягають стягненню понесені ним витрати на правову допомогу пропорційно до задоволених вимог 25,55%, а саме: в розмірі 1277,50 грн.

Таким чином, на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2445,00 грн (3722,50 1277,50).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 76, 141, 263, 265, 279 ЦПК України,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (, адреса місцезнаходження: вул. Ґедройця Єжи, буд.6, офіс 521, м. Київ, 03150) заборгованість за договором №8038156 від 29.06.2024 у розмірі 30 600 (тридцять тисяч шістсот) грн. 00 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (, адреса місцезнаходження: вул. Ґедройця Єжи, буд.6, офіс 521, м. Київ, 03150) судовий збір у розмірі 1 803 (одна тисяча вісімсот три) грн. 48 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (, адреса місцезнаходження: вул. Ґедройця Єжи, буд.6, офіс 521, м. Київ, 03150) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2445 (дві тисячі чотириста сорок п`ять ) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С. А. Цибізова