Справа № 515/1035/25
Провадження № 2/515/1352/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
УХВАЛА

15 липня 2025 року м. Татарбунари

Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Олійник К. І., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, виконавчий комітет Татарбунарської міської ради, що виступає як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2025 року до Татарбунарського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, виконавчий комітет Татарбунарської міської ради, що виступає як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю.

14 липня 2025 року у порядку автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано на розгляд судді Олійнику К. І.

Перевіривши матеріали позовної заяви та долучених до неї документів, суд встановив, що позовна заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач як на підставу звільнення від сплати судового збору, в позовній заяві, посилається на положення пункту 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до яких, від сплати судового збору звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що від сплати судового збору звільняються громадяни, які захищають у суді права та інтереси інших осіб, за умови, якщо останні мають пільги щодо сплати судового збору відповідно до законодавства.

Представництво інтересів іншої особи у суді не є абсолютною підставою для звільнення від сплати судового збору відповідно до пункту 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки закон не звільняє батьків, які звертаються в інтересах неповнолітньої дитини від сплати судового збору при зверненні до суду, за виключенням батьків дітей, пільги для яких встановлені пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Аналіз вказаних норм дає підстави дійти висновку про те, що Закон не відносить неповнолітніх дітей та батьків, які звертаються в їх інтересах, до категорії громадян, які звільняються від сплати судового збору, а тому позивач не вважається особою, яка звільняється від сплати судового збору на підставі пункту 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Вказану позиція Верховний Суд неодноразово викладав у своїх судових рішеннях, зокрема, в ухвалі від 15 січня 2018 року у справі № 607/1046/17, постанові від 13 червня 2018 року у справі № 367/5983/16-ц, ухвалі від 22 листопада 2018 року у справі 754/16008/17.

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір за подання до суду даної позовної заяви.

Ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання позовної заяви у 2025 році судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2025 року.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про визначення місця проживання дитини ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи на зазначене, для встановлення ставки судового збору за подання позовної заяви необхідно звернутись до положень Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік». Відповідно до ст. 7 зазначеного закону, з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 гривень.

Таким чином, 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1 211 гривень 20 копійок.

Відтак, позивач має сплатити судовий збір у розмірі 1 211 гривень 20 копійок за одну немайнову вимогу про визначення місця проживання дитини та надати суду докази такої сплати або ж надати суду клопотання про звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення його розміру) від сплати судового збору із відповідними доказами чи надати докази щодо наявності інших пільги щодо сплати судового збору.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Судовий збір має бути сплачений за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК в Од.обл./м.Татарбун./22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37607526 , Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), Рахунок отримувача: UA0015732, Код класифікації доходів бюджету: 22030101, Призначення платежу: 101 __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Татарбунарський районний суд Одеської області (назва суду, де розглядається справа).

При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником фізичною особою ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Відповідно до частини другої статті 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За правилами статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

Якщо, заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважатиметься неподаною і повертається заявнику.

На підставі викладеного, керуючись статями 95, 175, 177, 185 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, виконавчий комітет Татарбунарської міської ради, що виступає як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю залишити без руху.

Надати позивачу для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали будуть застосовані наслідки, передбачені частиною третьою статті 185 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К. І. Олійник