справа № 570/5433/24
провадження № 2/570/309/2025
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 липня 2025 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

його представника адвоката Куль І.В.,

представника відповідача адвоката Янчарука О.І.,

представника третьої особи Валентюк О.В.,

секретаря судового засідання Полюхович М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області /м.Рівне, вул.C.Петлюри, 10/ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОХОЛДИНГ "ЗОРЯ"", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Західне міжрегіональне управління державної служби з питань праці, Головне управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними дій відповідача , визнання права на оплату праці та стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку,

у с т а н о в и в:

покликаючись на недостовірний облік робочого часу, в зв`язку з чим недонарахована та невиплачена заробітна плата, представник позивача адвокат Ілона Куль у поданій до суду 20 жовтня 2024 року позовній заяві (з урахуванням заяв про збільшення розміру позовних вимог ) просить:

1) визнати протиправними дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг "Зоря" щодо недостовірного ведення обліку використання робочого часу охоронника ОСОБА_1 та скасувати табелі обліку використання робочого часу служби охорони Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг "Зоря" в частині обліку використанні робочого часу охоронника ОСОБА_1 з 01 червня 2017 року до 23 лютого 2024 року;

2) зобов?язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг "Зоря" провести перерахунок належних ОСОБА_1 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг "Зоря" грошових коштів, включаючи заробітну плату за роботу у нічний час, понаднормово, у вихідні та святкові дні та виплатити ОСОБА_1 недоотриману суму коштів за виконану роботу:

- у червні 2017 року 240 год з них: 81 год надурочно 80 год нічних 64 год вихідні та святкові; липні 2017 року 256 год. з них: 88 год надурочно 82 год нічних 54 год вихідні та святкові; серпні 2017 року 248 год. з них: 73 год надурочно 86 год нічних 80 год вихідні та святкові; вересні 2017 року 240 год з них: 72 год надурочно 80 год нічних 40 год вихідні та святкові; жовтні 2017 року 256 год з них: 89 год надурочно 82 год нічних 64 год вихідні та святкові; листопаді 2017 року 214 год з них: 38 год надурочно 78 год нічних 72 год вихідні та святкові; грудні 2017 року 240 год з них: 72 год. надурочно 80 год нічних 56 год вихідні та святкові;

- січні 2018 року 240 год з них: 72 год надурочно 80 год нічних 72 год вихідні та святкові; лютому 2018 року 216 год з них: 56 год надурочно 72 год нічних 56 год вихідні та святкові; березні 2018 року 256 год з них: 89 год надурочно 82 год нічних 64 год вихідні та святкові; квітні 2018 року 240 год з них: 81 год надурочно 80 год нічних 64 год вихідні та святкові; у травні 2018 року 248 год з них: 89 год надурочно 86 год нічних 88 год вихідні та святкові; у червні 2018 року 240 год з них: 81 год надурочно 80 год нічних 64 год вихідні та святкові; у липні 2018 року 240 год з них: 73 год надурочно 80 год нічних 64 год вихідні та святкові; у серпні 2018 року 248 год з них: 73 год надурочно 82 год нічних 72 год вихідні та святкові; у вересні 2018 року 240 год з них: 80 год надурочно 86 год нічних 72 год вихідні та святкові; у жовтні 2018 року 248 год з них: 88 год надурочно 82 год нічних 64 год вихідні та святкові; у листопаді 2018 року 192 год з них: 32 год надурочно 64 год нічних 40 год вихідні та святкові; у грудні 2018 року 240 год з них: 82 год надурочно 80 год нічних 72 год вихідні та святкові;

- ??у січні 2019 року 184 год з них: 16 год надурочно 58 год нічних 80 год вихідні та святкові; у лютому 2019 року 46 год нічних; у березні 2019 року 32 год нічних; у квітні 2019 року 32 год нічних; у травні 2019 року 8 год нічних; у червні 2019 року 16 год нічних; у липні 2019 року 48 год нічних; у серпні 2019 року 40 год нічних; - у листопаді 2019 року 24 год нічних; - у грудні 2019 року 8 год нічних;

- ??у січні 2020 року 240 год з них: 73 год надурочно 80 год нічних 64 год вихідні та святкові; у лютому 2020 року 240 год з них: 80 год надурочно 80 год нічних 80 год вихідні та святкові; у березні 2020 року 120 год з них: 32 год надурочно 40 год нічних 40 год вихідні та святкові; у квітні 2020 року 192 год з них: 25 год надурочно 64 год нічних 80 год вихідні та святкові; у травні 2020 року 232 год з них: 81 год надурочно 74 год нічних 72 год вихідні та святкові; у червні 2020 року 224 год з них: 64 год надурочно 74 год нічних 72 год вихідні та святкові; у липні 2020 року 224 год з них: 40 год надурочно 78 год нічних 40 год вихідні та святкові; у серпні 2020 року 480 нічних 64 год вихідні та святкові; у вересні 2020 року 240 год з них: 64 год надурочно 80 год нічних 56 год вихідні та святкові; у жовтні 2020 року 256 год з них: 89 год надурочно 82 год нічних 72 год вихідні та святкові; у листопаді 2020 року 216 год з них: 48 год надурочно 72 год нічних 48 год вихідні та святкові; - у грудні 2020 року 214 год з них: 40 год надурочно 78 год нічних 56 год вихідні та святкові;

- у січні 2021 року 240 год з них: 89 год надурочно 80 год нічних 80 год вихідні та святкові; у лютому 2021 року 72 год з них: 32 год надурочно 24 год нічних 16 год вихідні та святкові; у березні 2021 року 216 год з них: 56 год надурочно 72 год нічних 56 год вихідні та святкові; у квітні 2021 року 240 год з них: 65 год надурочно 80 год нічних 56 год вихідні та святкові; у травні 2021 року 240 год з них: 96 год надуорочно 80 год нічних 96 год вихідні та святкові; у червні 2021 року 240 год з них: 80 г надурочно 80 гол нічних 64 год вихідні та святкові; у липні 2021 року 216 год з них: 40 год надурочно 72 год нічних 64 год вихідні та святкові; у серпні 2021 року 216 год з них: 49 год надурочно 72 год нічних 72 год вихідні та святкові; у вересні 2021 року 216 год з них: 40 год надурочно 72 год нічних 48 год вихідні та святкові; у жовтні 2021 року 268 год з них: 9 год надурочно 56 год нічних 72 год вихідні та святкові; у листопаді 2021 року 24 год нічних 16 год вихідні та святкові; у грудні 2021 року 16 год нічних 24 год вихідні та святкові;

- у січні 2022 року 232 год з них: 74 год надурочно 80 год нічних 80 год вихідні та святкові; лютому 2022 року 248 год з них: 64 год надурочно 86 год нічних 72 год вихідні та святкові; березні 2022 року 264 год з них: 89 год надурочно 90 год нічних; квітні 2022 року 224 год з них: 64 год надурочно 80 год нічних; травні 2022 року 272 год з них: 112 год надурочно 94 год нічних; червні 2022 року 240 год з них: 81 год надурочно 86 год нічних; липні 2022 року 240 год з них: 72 год надурочно 80 год нічних; у серпні 2022 року 328 год з них: 153 год надурочно 106 год нічних 72 год; вихідні та святкові; у вересні 2022 року 240 год з них: 64 год надурочно 80 год нічних 72 год вихідні та святкові; у жовтні 2022 року 248 год з них: 89 год надурочно 80 год нічних 72 год вихідні та святкові; у листопаді 2022 року 240 год з них: 64 год надурочно 80 год нічних 72 год вихідні та святкові; у грудні 2022 року 240 год з них: 72 год надурочно 80 год нічних 54 год вихідні та святкові;

- у січні 2023 року 256 год з них: 80 год надурочно 82 год нічних 88 год вихідні та святкові; у лютому 2023 року 224 год з них: 64 год надурочно 78 год нічних 56 год вихідні та святкові; у березні 2023 року 240 год з них: 56 год надурочно 80 год нічних 64 год вихідні та святкові; у квітні 2023 року 240 год з них: 80 год надурочно 80 год нічних 80 год вихідні та святкові; у травні 2023 року 328 год з них: 144 год надурочно 106 год нічних 80 год вихідні та святкові; у червні 2023 року 304 год з них: 176 год надурочно 128 год нічних 98 год вихідні та святкові; у липні 2023 року 240 год з них: 72 год надурочно 80 год нічних 64 год вихідні та святкові; у серпні 2023 року 168 год з них: 40 год надурочно 56 год нічних 48 год вихідні та святкові; у вересні 2023 року 192 год з них: 56 год надурочно 64 год нічних 40 год вихідні та святкові: у жовтні 2023 року 256 год з них: 80 год надурочно 82 год нічних 88 год вихідні та святкові у листопаді 2023 року 224 год з них: 48 год надурочно 74 год нічних 54 год вихідні та святкові; у грудні 2023 року 248 год з них: 80 год надурочно 86 год нічних 88 год вихідні та святкові;

- у січні 2024 року 240 год з них: 56 год надурочно 80 год нічних 56 год вихідні та святові.

3) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг "Зоря" на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати в сумі 562 577 грн. 55 коп.;

4) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг "Зоря" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 144 787 грн. 50 коп.

11 листопада 2024 року представник відповідача адвокат Олег Янчарук подав відзив, у якому просив відмовити у позові у зв`язку з необгрунтованістю. Стверджує, що наявний обов?язок щодо нарахування та виплати заробітної плати протягом періоду перебування позивача у трудових правовідносинах відповідач виконував належним чином у визначений законом спосіб, що підтверджується Індивідуальними відомостями про застраховану особу ОСОБА_1 із Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов?язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України Форми ОК-7 по страхувальнику - ТОВ «Агрохолдинг «Зоря»». Зазначає, що Положенням про порядок ведення табелів (табельний облік) ТОВ «Агрохолдинг «Зоря»» та Посадовою інструкцією охоронника не передбачено обов?язок щодо ведення табелів, оскільки такий обов?язок покладено на керівника структурного підрозділу. Додатково зазначає, що за період трудової діяльності відповідач не застосовував відносно позивача стягнення за порушення трудової дисципліни, що свідчить про обізнаність власних посадових обов?язків та правил внутрішнього трудового порядку. Вважає, що долучені позивачем до позовної заяви електронні докази у виді зображень журналу обліку робочого часу, є неналежними та недопустимими, а тому не можуть братися судом до уваги. Вказує, що твердження позивача про його залучення до роботи у нічний час, надурочно та у вихідні та святкові дні, не відповідають дійсності та не підтверджуються належними та допустимими доказами. Звертає увагу суду, що у товариства за укладеними з 01.01.2017 року Договорами здійснюється цілодобове обслуговування суб?єктами господарювання, які мають необхідну ліцензію на охоронну діяльність (цілодобове спостереження за об?єктами), використовуються в господарській діяльності, а тому у відповідача відсутня необхідність залучати працівників відділу охорони до роботи у нічний час, що підтверджується належними доказами. Крім цього, вважає, що позивачем пропущений строк на звернення до суду із позовом згідно з вимогами ч.2 ст.233 КЗпП України

06 лютого 2025 року представник позивача подала відповідь на відзив, у якій позовні вимоги підтримала, вказує, що всі додатки до створених в системі "Електронний суд" документів, не потребують додаткового засвідчення, оскільки підписуються кваліфікованим електронним підписом користувачів. Надані позивачем фото містять інформацію, що стосується предмету доказування та підписи уповноважених працівників роботодавця за змістом, є належними та достовірними. Відповідач у відзиві не вказує на невідповідність зображень оригіналу. Вказує, що працівники ТОВ "ПШР "ТИГР-1"Ю ПП "Аграрна компанія 2004" на території відповідача фактично не знаходилися, а виключно періодично здійснювали перевірку виконання штатними охоронниками підприємства своїх посадових обов`язків. Вважає, що позивач звернувсядо суду вчасно протягом трьох місяців з моменту як тільки зміг дізнатися про порушення своїх прав.

19 грудня 2025 року представник відповідача адвокат Олег Янчарук подав заперечення, у яких зазначає, що жодне фото якихось окремих сторінок (скільки б їх не було) не може свідчити про те, якого саме документу (з якою назвою) такі фото стосуються, позивач на власний розсуд називає це «фото сторінок журналу»; прив?язати кожне фото до якоїсь титульної сторінки якогось документу просто неможливо, а тому твердження позивача про те, що ці фото є зображеннями сторінок документу під назвою «журнал прийому-передачі змін» є абсолютно безпідставним і необґрунтованим; ??жодне фото не може підтвердити, що сфотографовані сторінки стосуються трудових відносин сторін; позивач намагається маніпулювати обмеженою кількістю якихось фото, стверджуючи при цьому, що ця обмежена кількість фото суцільно «підтверджує» набагато більшу кількість днів, які позивач відпрацював у період з червня 2017 року по лютий 2024 року (з документів, які надає позивач в обґрунтування позовних вимог вбачається, що в середньому в місяць позивач працював по 10 змін, що становить 120 змін на рік, або біля 810 змін, тобто, у позивача для спроби підтвердження своїх позовних вимог у обраний ним спосіб має бути мінімум 810 фото, а такої кількості в матеріалах справи немає, що вже свідчить на необґрунтованість позиції позивача); ??сам позивач у позовній заяві (стор.3, абз.6) визнає, що в нього немає чим обґрунтувати «окремі періоди 2019 року», в той час як в позовних вимогах просить стягнути з відповідача кошти в т.ч. за весь 2019 рік. Вважає, що відсутні підстави для застосування ст.117 КЗпП, оскільки жодних затримок з виплати позивачу заробітної плати не було, розрахунок при звільненні було у повному обсязі виплачений у день його звільнення.

01 листопада 2024 року від представника третьої особи Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці Алли Рижої через систему "Електронний суд" надійшли пояснення, у яких вона зазначає, що, отримавши звернення від фізичної особи про порушення її прав, працівник управління провів позаплановий захід державного нагляду (контролю) у ТОВ "Агрохолдинг "Зоря". За результатами перевірки склав акт №ЗХ/РВ/21189/134 від 05.08.2024, однак припис не складав.

Учасники справи відповідно до ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Третя особа: Головне управління ДПС у Рівненській області до суду жодного разу не з"явилася.

Враховуючи, що їх з`явлення не визнане обов`язковим, достатність матеріалів справи для прийняття рішення та доказів про правовідносини сторін, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору, суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, думку сторони, вважає, що можливо розглянути справу у відсутність третьої особию

У суді позивач позов підтримав повністю і по аналогічних мотивах.

По суті спору показав, що перебував у трудових відносинах з відповідачем майже 7 років. На об`єкті були закріплені три охоронці, які працювали доба через дві, що фіксувалося у журналі здачі чергування, фото з яких він надав суду, пр цього експерт підтвердив, що ознак монтажу ці фото не містять. Про своє табелювання по 40 год. в тиждень від дізнався з відповіді відповідача, вважає, що йому не нараховувалися нічні, святкові, вихідні, понадурочні

Представник позивача, підтримуючи вимоги та аргументацію свого довірителя, стверджує, що позивач працював позмінно, а не так як його табелювали на підприємстві, що підтверджує і перевірка Держпраці та здоровий глузд, оскільки дуже сумнівною є праця трьох охоронців одночасно з 9 по 18 год з вихідними у суботу та неділю, оскільки це не відповідає специфіці роботи підприємства, що підтвердили свідки в своїх показаннях, а начальник служби охорони, який є відповідальним за ведення табелів, боїться з`яявлятися до суду. Строк звернення до суду позивач не пропустив, оскільки про порушення свого права зміг дізнатися лише після належного отримання відповіді від відповідача.

Представник відповідача позов не визнав згідно з відзивом. Пояснив, що позивач під час працевлаштування у відповідача протягом 7 років був ознайомлений з усіма документами, які його стосуються, знав про обов`язки, правила внутрішнього розпорядку. Щодо наданих позивачем фото, то вони не містять жодних реквізітів, робота в нічний час передбачена договором, разом з тим немає необхідності залучати працівників у нічний час, свідки не можуть підтвердити весь період роботи позивача, перевірка Держпраці не знайшла жоних порушень у діях відповідача. Додатково вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду, що підтверджується відповіддю з поштового центру, крім того, він міг нарочним забрати відповідь, а не чекати поштове відправлення від "Укрпошти", при тому, що постійно приходив до відповідача, а попередню відповідь позивач отримав вчасно.

Представник третьої особи просить ухвалити законне та обгрунтоване рішення. Підтвердила, що після звернення позивача вони провели перевірку і відповідач надав їм табелі обліку робочого часу, які підтверджують позицію відповідача, опитування працівників при перевірці не проводили.

Суд встановив такі обставини.

01 червня 2017 року ОСОБА_1 прийнятий на посаду охоронника, про що зроблений відповідний запис у трудовій книжці /копія наказу №55-к від 01.06.2017/.

23 лютого 2024 року ОСОБА_1 звільнений з посади охоронника за угодою сторін згідно з наказом №30-к/тр від 23.02.2024 року.

26 лютого 2024 року позивач направив відповідачу запит на отримання інформації стосовно порядку нарахування заробітної плати, інформації про виплати, нараховані та виплачені на посаді охоронника служби охорони ТОВ "Агрохолдинг "Зоря".

28 березня 2024 року позивач отримав проміжну відповідь та був повідомлений про встановлення додаткового строку для розгляду звернення у термін, що не перевищує сорока п`яти днів від 26.02.2024 /лист №34 від 28.03.2024/.

11 квітня 2024 року директор ТОВ "Агрохолдинг "Зоря" О.С. Шаргородський надав позивачу письмову відповідь вих.№45 з додатковими відомостями щодо виплати заробітньої плати, надбавки, оплати відпустки, трудового та страхового стажу, яку надіслав поштовим відправленням №984.

Згідно з листом Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці №б/н від 08.07.2024 для підтвердження чи спростування можливих порушень законодавства про працю, викладених у зверненні ОСОБА_1 , Управління провело позаплановий захід державного нагляду (контролю) у ТОВ "Агрохолдинг "Зоря". Під час проведення позапланового заходу встановлено таке: Правилами внутрішнього трудового розпорядку, розділом 5 встановлено, що тривалість робочого часу для працівників становить 40 годин на тиждень, початок робочого дня з 8:30 та закінчення робочого дня о 17:30 з перервою на обід з 12:00 до 13:00, облік робочого часу для розрахунку заробітної плати ведуть у табелях обліку використания робочого часу. Також правилами внутрішнього трудового розпорядку передбачено, що працівники можуть працювати в гнучкому режимі робочого часу за умовами забезпечення якісного виконання роботи. У ході проведення перевірки будь-яких документів щодо впровадження гнучкого графіку працівникам товариства не надано. У зв?язку з відсутністю первинних документів а саме табелів обліку використання робочого часу, не має можливості дослідити, чи залучався ОСОБА_1 з червня 2017 року до червня 2023 року на роботу в нічні години, святкові та вихідні дні. Відповідно до наданих табелів обліку використання робочого часу за червень 2023 року - лютий 2024 року в нічні години, святкові та вихідні дні ОСОБА_1 не залучався.

05 грудня 2024 року представник позивача адвокат Ілона Куль звернулася до Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України з метою проведення комплексної судової комп`ютерно-технічної та фототехнічної експертизи для подання до суду у справі №570/5433/24.

Позивач долучив до матеріалів справи паперові копії електронних доказів про фіксування працівниками служби охорони ТОВ "Агрохолдинг "Зоря" приймання та здачі робочих змін, звіт працівника протягом чергування.

Відповідно до висновку експерта №КСЕ-19/118-24/14663 від 18.12.2024 встановлено атрибути графічних файлів: «IMG_20220202_103609100.jpg», «IMG_20220202_103755719.jpg», «IMG_20220202_104024001.jpg», «IMG_20220202_104317380.jpg», «IMG_20220202_104531116.jpg», «IMG_ 20220202_104754889.jpg», «IMG_20220202_105010263.jpg», «IMG_20220202_105310860.jpg», «IMG_20230428_082158228.jpg», «IMG_20230428_082549068.jpg», «IMG_20230428_083455708.jpg», «IMG_20230428_083831865.jpg», «IMG_20230428_084116252.jpg», «IMG_20230428_084327210.jpg», «IMG_20240201_114403174.jpg», «IMG_20240201_114938833.jpg», «IMG_20240201_115246862.jpg», «P91114-120316.jpg», «P91114-120924 jpg», «P91114-121320.jpg», «P91114-121616.jpg», «P91114-121950.jpg», «P91114-122325.jpg», «P91114-122640.jpg», «P91114-123013.jpg», «P91114-123251.jpg», «P91114-123737.jpg», які вказані у таблиці 1 та таблиці 2, на сторінках №№4-6 дослідницької частини висновку експерта.

У графічних файлах: «IMG_20220202_103609100.jpg», «IMG_ 20220202_103755719.jpg», «IMG_20220202_104024001.jpg», «IMG_20220202_104317380.jpg», «IMG_20220202_104531116.jpg», «IMG_20220202_104754889.jpg», «IMG_20220202_105010263.jpg», «IMG_20220202_105310860.jpg», «IMG_20230428_082158228.jpg», «IMG_20230428_082549068.jpg», «IMG_20230428_083831865.jpg», «IMG_20230428_083455708.jpg», «IMG_20230428_084116252.jpg», «IMG_20230428_084327210.jpg», «IMG_20240201_114403174.jpg», «IMG_20240201_114938833.jpg», «IMG_20240201_115246862.jpg», «P91114-120316jpg», «P91114-120924 jpg», «P91114-121320.jpg», «P91114-121616.jpg», «P91114-121950.jpg», «P91114-122325.jpg», «P91114-122640.jpg», «P91114-123013.jpg», «P91114-123251.jpg», «P91114-123737.jpg» ознак монтажу не виявлено.

Даний висновок підтвердив експерт Бучак Т.А. в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_2 у нотаріально посвідченій заяві від 15 листопада 2024 року зазначив, що працював у період з 04.07.2019 по 17.05.2024 на посаді охоронника у Приватному Акціонерному товаристві «Хмельницьке шляхово-будівельне управління №56», що розташоване поруч біля об?єкта Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг "Зоря"", на якому працював ОСОБА_1 . Стверджує, що за час його перебування у трудових відносинах з підприємством усі працівники служби охорони, включаючи його, працювали позмінно протягом 24 годин поспіль з 08.00 годин по 08.00 годин наступної доби, включаючи роботу у нічний час, вихідні та святкові дні. Графік чергування був встановлений наступний: одна доба працює, дві наступні доби - вихідні. Цією заявою підтверджує готовність з`явитися до суду на його виклик для підтвердження своїх показань у судовому засіданні.

ОСОБА_3 у нотаріально посвідченій заяві свідка від 15 листопада 2024 року зазначив, що працював у період з 19.07.2019 року по 06.02.2024 на посаді охоронника у ТОВ "Агрохолдинг "Зоря"" спільно з ОСОБА_1 . За час його перебування у трудових відносинах з підприємством усі працівники служби охорони, включаючи його, працювали позмінно протягом 24 годин поспіль з 08.00 годин по 08.00 годин наступної доби, включаючи роботу у нічний час, вихідні та святкові дні. Графік чергування був встановлений наступний: одна доба працює, дві наступні доби - вихідні. Пояснює, що прийняття зміни о 08.00 годин та здачу зміни о 08.00 годин наступної доби усі працівники фіксували письмово під підпис. Інформацію про відпрацьований час працівники кожного місяця подавали начальнику служби охорони у Табелі обліку використання робочого часу. Відмітки про явки та неявки за числами місяця вносилась до Табеля обліку використання робочого часу чорнильною ручкою.

Однак 05 лютого та 17 лютого 2025 року до суду надійшли нотаріально посвідчені заяви від цих осіб, у яких вони відмовилися давати показання у судовій справі №570/5433/24, оскільки у них відсутні будь-які претензії до ТОВ "Агрохолдинг "Зоря" та зважаючи на їх стан здоров`я. Додатково вказали, що їх підписи на заявах були здійснені на попередньо підготовлених документах на особисті прохання ОСОБА_1 , який через особисту неприязнь до керівництва ТОВ «Агрохолдинг «Зоря»», керуючись особистими амбіціями та власними інтересами в матеріальному плані, просив їх допомогти та бути свідками у справі.

У долучених до матеріалів справи нотарільно посвідчених свідченнях ОСОБА_4 від 11 лютого 2025 року зазначено, що останній діючи вільно, цілеспрямовано, свідомо, добровільно, розумно та на власний розсуд, без будь-якого примусу, як фізичного так і психічного, бажаючи реального настання правових наслідків, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам?яті, усвідомлюючи значення своїх дій та керуючи ними, не помиляючись щодо обставин, викладених у цій заяві, діючи без впливу обману, за відсутності впливу тяжкої обставини, згідно зі своїм волевиявленням, яке повністю відповідає його внутрішній волі, розуміючи значення своєї згоди, цією заявою підтверджує, що працював в період з 01.04.2015 по 31.03.2021 на посаді охоронника у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг «Зоря» спільно з ОСОБА_1 . За час його перебування у трудових відносинах з підприємством усі працівники служби охорони, включаючи його, працювали позмінно протягом 24 годин поспіль у 08.00 годин по 08.00 годин наступної доби, включаючи роботу у нічний час, вихідні та святкові дні. Графік чергування був встановлений наступний: одна доба працює, дві наступні доби - вихідні. Стверджує, що прийняття зміни о 08.00 годин та здачу зміни о 08.00 годин наступної доби усі працівники фіксували письмово під підпис. Інформацію про відпрацьований час працівники кожного місяця подавали начальнику служби охорони у Табелі обліку використання робочого часу. Відмітки про явки та неявки за числами місяця вносилась до Табеля обліку використання робочого часу чорнильною ручкою.

Свідок ОСОБА_4 у суді стверджував, що робота охоронців проходить під камерами з внесенням даних у журнали чергувань, ще й приходять перевіряючі. Всім охоронцям нараховують однаково, але він вирішив до суду не подавати

Свідок ОСОБА_5 в суді стверджував, що він працював на іншому підприємстві поряд з позивачем з грудня 2022 по вересень 2023, інколи працювали в одній зміні, при цьому він як і позивач працювали доба через дві, графіка роботи та порядку оплати роботи позивача він не знає, але з його слів як і він отримував дві зарплати: одну на банківську карточку та у касі додатково.

Свідок ОСОБА_6 підтвердив у своїх показаннях в суді, що позивач працював сторожем подобово, бо така специфіка охоронців, як мають цілодобово охороняти об`єкт.

Згідно з довідкою начальника поштового відділення 35312, долученою до матеріалів справи, на момент отримання відправлення 984 у відділенні 35312 була відсутня кур`єрська доставка, оскільки відсутня кур`єрська служба. Тому отримувач відправлення не був повідомлений про надходження ПВ від ТОВ "Агрохолдинг "Зоря", за закінченням терміну зберігання відправлення було повернуте відправнику.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 17 січня 2025 року витребувано у оператора поштового зв`язку АТ "УКРПОШТА" (01001, м.Київ, вул.Хрещатик,22, , e-mail: ) інформацію про причини (підстави) невиконання відділенням поштового зв`язку 35312 (селище Клевань Рівненського району Рівненської області) послуги з кур`єрської доставки оплаченого поштового відправлення згідно з накладною №84; причини (підстави) видачі начальником поштового відділення 35312 довідки для адресата поштового відправлення з номером накладної №8, яка була додана до матеріалів справи.

12 лютого 2025 року від АТ "Укрпошта" надійшла відповідь, згідно з якою за повідомленням начальника відділення №2 м.Клевань із індексом 35312, в період з 27.03.2024 по 13.06.2024 у відділенні була вакантна посада листоноші, через що на начальника було збільшене навантаження. Всі поштові відправлення, що надходили до відділення №2 м.Клевань у зазначений період, не доставлялись на адреси адресатів, інформування адресатів здійснювалось sms/viber - повідомленнями про надходження, що в автоматичному режимі направлялись системою Укрпошти на номер мобільного телефону, що зазначався на поштових відправленнях відправником, та вручення поштових відправлень відбувалось у приміщенні відділення у разі звернення адресата.

Через зазначені причини телефонні узгодження доставки адресатам поштових відправлень із послугою КД начальником відділення №2 м.Клевань в період з 27.03.2024 по 13.06.2024 не здійснювались, у тому числі, ймовірно, щодо поштового відправлення Укрпошта Експрес №984 від 12.04.2024 з послутою КД.

Додатково проінформовано, що за проведеною перевіркою та поясненнями начальника відділення №2 м.Клевань довідка, видана адресату поштового відправлення №984 ОСОБА_1 помилково через незнання та невеликий досвід на посаді, не може вважатися офіційною відповіддю Укрпошти.

Суд застосував такі норми права.

Ст.43 Конституції України визначає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно з ч.1 ст.21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу /ч.1 ст.94 КЗпП України/.

Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України "Про оплату праці" роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

Згідно зі ст.106 КЗпП України за погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки. За відрядною системою оплати праці за роботу в надурочний час виплачується доплата у розмірі 100 відсотків тарифної ставки працівника відповідної кваліфікації, оплата праці якого здійснюється за погодинною системою, - за всі відпрацьовані надурочні години. У разі підсумованого обліку робочого часу оплачуються як надурочні всі години, відпрацьовані понад встановлений робочий час в обліковому періоді, у порядку, передбаченому частинами першою і другою цієї статті.

Відповідно до ст.107 КЗпП України робота у святковий і неробочий день (ч.4 ст.73) оплачується у подвійному розмірі: 1) відрядникам - за подвійними відрядними розцінками; 2) працівникам, праця яких оплачується за годинними або денними ставками, - у розмірі подвійної годинної або денної ставки; 3) працівникам, які одержують місячний оклад, - у розмірі одинарної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота у святковий і неробочий день провадилася у межах місячної норми робочого часу, і в розмірі подвійної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота провадилася понад місячну норму. Оплата у зазначеному розмірі провадиться за години, фактично відпрацьовані у святковий і неробочий день. На бажання працівника, який працював у святковий і неробочий день, йому може бути наданий інший день відпочинку.

Відповідно до ст.108 КЗпП України робота у нічний час (ст.54) оплачується у підвищеному розмірі, встановлюваному генеральною, галузевою (регіональною) угодами та колективним договором, але не нижче 20 відсотків тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи у нічний час.

Згідно з ст.110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці:а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати.

Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу.

При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму /ст.116 КЗпП України/.

Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у встановлені законодавством строки, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку,але не більш як за шість місяців.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У відповідності до ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення.

Суд дійшов таких висновків.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог.

Розглядаючи справу, суд визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідив подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Сторони скористалися правовою допомогою.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами за своїм характером є трудовими та регулюються нормами Кодексу законів про працю України (в редакції, що діяла на день виникнення спірних правовідносин), який визначає правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці.

Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Факт перебування у трудових відносинах позивача із відповідачем не заперечується сторонами та підтверджується долученими до матеріалів справи доказами.

Ведення табельного обліку робочого часу на підприємствах, в установах і організаціях регламентується наказом Держкомстату України від 05.12.2008р. № 489 "Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці".

У табелі обліку використання робочого часу (типова форма № п-5) робляться відмітки про фактично відпрацьований час, відпрацьовані за місяць години, у тому числі надурочні, вечірні, нічні години роботи та ін., а також інші відхилення від нормальних умов роботи.

Крім того, листом Міністерства праці та соціальної політики України «Про роз`яснення деяких питань законодавства» від 13.05.2010р. № 140/13/116-10 зазначено, що ведення табеля обліку використання робочого часу для підприємств є обов`язковим.

Отже зміст вищенаведених норм свідчить, що роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи шляхом ведення табеля обліку робочого часу. Відтак, належним і допустимим доказами обліку використаного робочого часу є табель обліку використаного робочого часу, форма якого встановлена наказом Держкомстату України від 05.12.2008р. № 489.

Так, за правилами ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Значення позовної давності полягає в тому, що цей інститут забезпечує визначеність та стабільність цивільних правовідносин. Він дисциплінує учасників цивільного обігу, стимулює їх до активності у здійсненні належних їм прав, зміцнює договірну дисципліну, сталість господарських відносин.

Для обчислення позовної давності застосовують загальні положення про обчислення строків, що містяться в ст.252-255 ЦК України та в інших нормах матеріального права.

Встановлені ст.233 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Згідно з вимогами ст.234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених ст.233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки. У ст.234 КЗпП України не наведений перелік поважних причин для поновлення строку звернення з заявою про вирішення спору, оскільки їх поважність має визначається в кожному випадку, залежно від конкретних обставин. Поважними причинами пропуску строку, встановленого в ч.1 ст.233 КЗпП України, мають кваліфікуватися ті, які об`єктивно перешкоджали чи створювали труднощі для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами.

Крім того, відповідно до ч.1, 5 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в ст.261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 904/3405/19 зроблений висновок, що позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом ч.5 ст.267 ЦК України позивач має право отримати судовий захист у разі визнання судом поважними причин пропуску позовної давності. Водночас саме на позивача покладений обов`язок доведення тієї обставини, що строк звернення до суду був пропущений ним з поважних причин. Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

Строки звернення працівника до суду за вирішенням трудового спору є складовою механізму реалізації права на судовий захист та однією із основних гарантій забезпечення прав і свобод учасників трудових правовідносин.

Перевірка дотримання вимог закону щодо строків звернення до суду за вирішенням трудового спору здійснюється судом за принципом «ex officio», незалежно від того, чи заявляє відповідач про пропуск позивачем строку звернення до суду, на відміну від застосування позовної давності при вирішені судом цивільного спору, коли застосування позовної давності судом здійснюється тільки за заявою сторони у спорі. Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 751/1198/18 (провадження № 61-5845св19), від 03 жовтня 2022 року у справі № 204/1724/20 (провадження № 61-18714св20).

Суд враховує, що Законом України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» КЗпП України доповнений главою XIX Прикінцеві положення такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст.233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Верховний Суд у постанові від 11 грудня 2023 року у справі № 947/8885/21 (провадження № 61-7480сво22) дійшов висновку, що запровадження на всій території України карантину законодавець визначив безумовною правовою підставою для продовження строків, визначених ст.233 КЗпП України, на строк дії такого карантину.

Такий висновок викладено і в постановах Верхового Суду від 03 серпня 2023 року у справі № 280/6779/22 (провадження № К/990/17641/23), від 02 серпня 2023 року у справі № 380/17776/22 (провадження № К/990/9109/23), від 25 квітня 2023 року у справі № 380/15245/22 (провадження № К/990/5056/23), від 19 січня 2023 року у справі № 460/17052/21 (провадження № К/990/30421/22), від 21 червня 2023 року у справі № 212/5018/20 (провадження № 61-2744св23).

Правова природа строку звернення до суду дозволяє констатувати, що запровадження строку, у межах якого особа може звернутися до суду з позовом, обумовлена передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права. Забезпечення дотримання принципу правової визначеності потребує чіткого виконання сторонами та іншими учасниками справи вимог щодо строків звернення до суду, а від судів вимагається дотримуватися встановлених законом правил при прийнятті процесуальних рішень. Порушення строку звернення до суду при визнанні судом зазначених позивачем причин пропуску неповажними є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Разом із тим, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позивач з неповажних причин пропустив строк звернення до суду, суд відмовляє в позові у зв`язку з пропуском строку звернення до суду (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 вересня 2021 року в справі № 414/2586/20 (провадження № 61-7185св21)).

Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги наявні в матеріалах справи документи, оцінюючи подані докази за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов до висновку, що хоча позивачу не в достатній мірі виплачувалася заробітна плата, оскільки відповідач не довів встановлення на підприємстві для позивача графіку роботи з 08.30 до 17.30 год, але ним пропущений строк для звернення до суду без поважних причин.

Право на звернення до суду з цим позовом виникло у ОСОБА_1 , проте з позовом він звернувся 21 жовтня 2024 року, тобто з пропуском установленого ч.1 ст.233 КЗпП України строку. Питання про поновлення строку звернення до суду сторона позивача не заявляла. У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначав про пропуск ОСОБА_1 тримісячного строку для звернення до суду з позовом.

Враховуючи наведене, суд погоджується з позицією відповідача, що позивач з початку роботи достеменно знав про порушення його прав, приймаючи до уваги відсутність фактів, які б свідчили про існування перешкод для звернення до суду, у матеріалах справи відсутні докази про існування об`єктивних перешкод для подання ним позову у визначений законодавством строк, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення пропущеного строку, оскільки помилка заявника в обрані належного порядку захисту його трудових прав не може слугувати достатньою причиною для обґрунтування поважності причин пропуску строків звернення до суду за їх захистом.

З огляду на викладене, оскільки позивач пред`явив позов з пропуском установленого ст.233 КЗпП України строку й поважних причин для його поновлення не навів, у задоволенні вимог слід відмовити.Отже, пропуск ОСОБА_1 строку на звернення до суду з позовом є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Як наслідок, враховуючи відмову в позові по суті спору, немає підстав для задоволення похідних вимог.

Справедливість, добросовісність та розумність відповідно до п.6 ст.3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз.десятий п.9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v.Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч.1,2 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з відмовою в позові судові витрати не підлягають відшкодуванню.

З огляду на викладене, керуючись ст.263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

відмовити у цивільному позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОХОЛДИНГ "ЗОРЯ"", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Західне міжрегіональне управління державної служби з питань праці, Головне управління ДПС у Рівненській області, про визнання протиправними дій відповідача , визнання права на оплату праці та стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошена лише вступна та резолютивна частина судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг "Зоря", , місцезнаходження: пл.Володимира Плютинського,2, с.Зоря Рівненського району Рівненської області.

Третя особа: Західне міжрегіональне управління державної служби з питань праці, , місцезнаходження: пл.Міцкевича, 8 м.Львів.

Третя особа: Головне управління ДПС у Рівненській області, , місцезнаходження: вул.Відінська,12 м.Рівне.

Суддя: Кушнір Н.В.