Справа № 675/978/25
Провадження № 2/675/593/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" липня 2025 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді - Пашкевича Р. В.,

за участю: секретаря судового засідання Гедзенюк В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Ізяслав цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» (далі ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №199932 від 21.07.2021 року в сумі 9600,00 грн, судового збору у сумі 2422,40 грн, а також витрат на правничу допомогу, який згідно попереднього (орієнтованого) розрахунку складає 10500,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 21.07.2021 року між ТОВ «Займер» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №199932.

17.02.2022 року між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» право вимоги за договором позики №199932 від 21.07.2021 року.

Загальний розмір заборгованості, за яким ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло право вимоги до ОСОБА_1 та згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором №199932 від 21.07.2021 року, станом на 16.04.2025 року становить 9600,00 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в сумі 2000,00 грн; простроченої заборгованості за процентами в сумі 7600,00 грн.

16.07.2025 року представником позивача направлено до суду заяву про розподіл судових витрат, в якій останній просив стягнути з ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10500,00 грн.

Таким чином, оскільки станом на день пред`явлення даного позову до суду відповідачем не виконано взятих на себе зобов`язань згідно з кредитним договором №199932 від 21.07.2021 року, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 9600,00 грн за вищевказаним кредитним договором, а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 10500,00 грн.

Ухвалою судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 23.06.2025 року прийнято справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано сторонам по справі подати відзив та відповідь на відзив.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданій до суду письмовій заяві просив розглянути справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, у поданій до суду письмовій заяві зазначив, що позовні вимоги ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» визнає повністю. Також, заперечив щодо поданої заяви позивача про стягнення витрат на професійну правову допомогу у розмірі 10500,00 грн., які просив зменшити.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши позицію відповідача, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.07.2021 року між ТОВ «Займер» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №199932. Договір укладено в письмовій формі у вигляді електронного документа з накладенням електронного підпису відповідача. Підписавши вказаний договір відповідач підтвердив, що він ознайомлений та повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства (п. 6.7.1. договору).

Крім того підтвердив, що отримав від Товариства до укладення цього договору інформацію, зазначену в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»(п. 6.8. договору).

Пунктом 1.1. договору встановлено, що товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 2000,00 грн на умовах строковості, поворотності платності (далі кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Кредит надається строком на 10 днів, тобто до 30.07.2021 року. Строк дії договору 10 днів, але в будь-якому випадку, договір діє до повного його виконання сторонами (п. 1.2. договору).

Пунктом 1.3. договору визначено, що за користування кредитом клієнт сплачує товариству 730% річних від суми кредиту в розрахунку 2% на добу. Тип процентної ставки фіксована. Без письмової згоди клієнта товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за договором.

Датою укладення договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта (п. 1.6. договору).

Відповідно до п. 2.3. договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. У випадку прострочення погашення кредиту проценти нараховуються і за період прострочення, але не більше 180 календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки.

Такі ж умови стосовно суми кредиту, строку кредиту, розміру щомісячного платежу, процентної ставки за кредитом, містяться у Додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту №199932 від 21.07.2021 року.

Кредитний договір укладено з відповідачем ОСОБА_1 у електронній формі, Акцепт договору підписано шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «СL6306», що підтверджено довідкою про ідентифікацію.

ТOB «Займер» виконало зобов`язання за укладеним договором, надавши відповідачу грошові кошти за договором в сумі 2000,00 грн. на відповідну платіжку картку позичальника, яка зазначена в договорі, а останній їх отримав, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «ПрофітГід», де в описі платежу зазначено час здійснення переказу коштів 21.07.2021 року згідно договору №199932.

17.02.2022 року між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» право вимоги за договором позики №199932 від 21.07.2021 року.

Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу №01-17/02/2022 від 17.02.2022 року ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №199932 від 21.07.2021 року у розмірі 9600,00 грн, з яких: 2000,00 грн залишок за тілом кредиту; 7600,00 грн. залишок по відсотках, що підтверджується також даними виписки з особового рахунка за кредитним договором №199932 про заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за період з 21.07.2021 року по 16.04.2025 року.

14.04.2025 року ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» направило на адресу відповідача вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором №199932 від 21.07.2021 року, в якій зазначено, що між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладений договір факторингу, за яким відбулось відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором, а також інформацію про те, що у відповідача існує заборгованість за кредитним договором, яку необхідно сплатити на вказані у повідомленні реквізити. Проте відомості щодо погашення в добровільному порядку вказаної суми заборгованості матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

У справі встановлено, 21.07.2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №199932 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, тобто укладено договір шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію».

Підписуючи договір, позичальник ОСОБА_1 підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися.

Таким чином, факт укладення договору про надання фінансового кредиту №199932 від 21.07.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Займер» є доведеним.

В подальшому, 17.02.2022 року між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №01-17/02/2022 від 17.02.2022 року, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 9600 грн.

Як вбачається з умов договору про надання фінансового кредиту №199932 від 21.07.2021 року, зокрема пункту 1.4, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом.

Згідно з розділом 7 договору відповідач зазначив наступний номер електронного платіжного засобу (банківської картки) № НОМЕР_1 .

Факт перерахування грошових коштів підтверджено довідкою ТОВ «ПрофітГід» про переказ на картку № НОМЕР_1 грошових коштів в розмірі 2000 грн.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем отримано кредитні кошти за договором про надання фінансового кредиту №199932 від 21.07.2021 року у сумі 2000 грн, однак він належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання та не повернув кредитні кошти у передбачений договором строк, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 9600,00 грн.

За вказаних обставин, суд вважає, що у відповідності до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довів правомірність своїх вимог, водночас відповідач не надав доказів, які спростовують твердження позивача.

Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 10500,00 грн суд враховує таке.

Судом встановлено, що 29.12.2023 року між позивачем та адвокатом Пархомчуком С. В. укладено договір про надання правової допомоги та 27.12.2024 року додаткову угоду №1 до вказаного договору. Предметом вказаного договору є зобов`язання надати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Відповідно до розділу 3 даного договору, сторони погодили порядок здійснення розрахунків, зокрема, вартість послуг узгоджується сторонами у формі акту приймання передачі виконаних робіт (наданих послуг).

Згідно з актом про отримання правової допомоги від 14.07.2025 року з детальним описом наданих послуг, сторони погодили надання правових послуг по стягненню заборгованості з ОСОБА_1 на загальну суму 10500,00 грн.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні відповідача всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З урахуванням конкретних обставин, зокрема, складністю справи та ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. При цьому, суд враховує, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема складністю справи та ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

За таких обставин, при визначенні розміру витрат на правову допомогу судом встановлено, що заявлена позивачем до стягнення сума витрат на правову допомогу в розмірі 10500,00 грн. є завищеною та необґрунтованою. Окрім того, справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження, спори вказаної категорії є поширеними та не мають особливої складності.

Враховуючи факт заперечення відповідача щодо встановленого розміру витрат на правову допомогу, незначну складність справи, розгляд її у порядку спрощеного провадження, обсяг виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, а також те, що всі обставини справи були встановлені без участі представника позивача, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу на загальну суму 3500,00 грн.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Окрім того, у відповідності до вимог ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до положень ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, позивачу належить повернути з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а іншу частину судового збору в розмірі 50% стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» (місце знаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 82, офіс 7, ) заборгованість за кредитним договором №199932 від 21.07.2021 року у розмірі 9600 (дев`ять тисяч шістсот) грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» (місце знаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 82, офіс 7, ), судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Повернути з державного бюджету Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» (місце знаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 82, офіс 7, ), 50% сплаченого ними судового збору (Платіжна інструкція №3 8785 в АТ КБ «Приватбанк» від 21.05.2025 року), що становить 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ», місце знаходження: м. Київ, вул. Кирилівська, 82, офіс 7, .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 18 липня 2025 року.

Суддя: Р. В. Пашкевич