Дата документу 10.07.2025
Справа № 334/1446/25
Провадження № 2/334/1466/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Філіпової І.М.,

за участю секретаря Мандик М. О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), Обухівський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиція (м. Київ), про звільнення від сплати аліментів та про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

20.02.2025 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 , в якому просить:

- припинити стягнення з нього на користь відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, за виконавчим листом №316/1891/16-ц;

- звільнити ОСОБА_3 від сплати аліментів на користь відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, за виконавчим листом №316/1891/16-ц;

- стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

28.02.2014 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

14.02.2017 року Енергодарським міським судом Запорізької області було видано виконавчий лист №316/1891/16-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення 12.12.2016 року.

У серпні 2024 року відповідач звернулася з вказаним виконавчим листом до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізький області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

07.08.2024 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження №75604751 з примусового виконання виконавчого листа №316/1891/16 ц щодо стягнення аліментів з позивача.

В подальшому виконавче провадження було передано до Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса).

Під час спільного проживання в м. Запоріжжя, позивач неодноразово пропонував відповідачу виїхати у більш безпечне місце, проте завжди отримував відмову. Відповідач не бажала виїжджати з м. Запоріжжя, оскільки вона має постійну роботу лікарем в КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги», через її безвідповідальне ставлення до здоров`я і життя малолітніх дітей, вони цілодобово знаходилися під загрозою у прифронтовому місті. З метою забезпечення дітям безпечні умови проживання, позивач прийняв рішення про виїзд з ними в іншу місцевість.

Позивач та діти були взяті на облік як внутршньо переміщені особи в Козинській селищній раді Київської області. Відповідач залишилася проживати у м. Запоріжжі.

З 17.09.2024 року діти зараховані до Козинського ліцею, з 25.10.2024 року з лікарем КНП «Обухівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» було укладено декларацію з метою отримання первинної медичної допомоги відносно дітей.

Таким чином, з вересня 2024 року позивач з дітьми мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . З 09.09.2024 року і по день звернення до суду з позовом, діти фактично мешкають разом з позивачем та перебувають на його повному утриманні. Відповідач аліменти на утримання дітей з вересня 2024 року не надсилає, іноді здійснює додаткові витрати на дочок.

На виконання рішення Енергодарського міського суду Запорізької області позивач здійснює перерахування аліментів відповідачу на картковий рахунок НОМЕР_1 , на утримання неповнолітніх дітей.

21.01.2025 року на виконання рішення Обухвського районного суду Київської області за справою №372/5892/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення місця проживання дітей, відбулося засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Козинської селищної ради та прийнято рішення про визначення місця проживання дітей з батьком.

Таким чином, з 09.09.2024 року діти проживають з батьком, тому стягнення аліментів з позивача має бути припинено. У той же час, оскільки діти мешкають з батьком, то відповідач має обов`язок щодо участі в утриманні неповнолітніх дітей.

24.03.2025 року представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач вказує, що позовна заява належним чином не обґрунтована, на теперішній час відсутні рішення суду про визначення місця проживання дітей разом з батьком, між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання дітей, який вирішується у судовому порядку. У вересні 2024 року ОСОБА_3 прийняв одноособове рішення про зміну місця проживання дітей, не попередивши про це відповідача, самовільно вивіз їх з м. Запоріжжя до Київської області. При цьому на зв`язок не виходив, телефони дітей вимкнув, дітям пояснив, що вони у відрядженні та скоро поїдуть додому. Відповідач була змушена звертатися до поліції, служби у справах дітей, навчального закладу. Всі ці події сталися після того, як відповідач подала до суду заяву про розірвання шлюбу та направила виконавчий лист на примусове виконання.

Відповідач постійно контактує з класним керівником, цікавиться навчанням дочок, стосунками з однокласниками, часто відвідує дітей, але не завжди може зустрітися з ними, оскільки позивач створює перешкоди в спілкуванні відповідача з дітьми.

Усі кошти, які позивач переказує їй як аліменти, відповідач повертає йому грошовим переказом регулярно. Зі свого боку, відповідач відкрила рахунки на ім`я дітей та переказує туди грошові кошти, якими діти користувалися, до того моменту коли у лютому 2025 року позивач не знищив банківські карти. Крім того, під час поїздок до дітей відповідач купує їм продукти харчування, особисті речі.

У той же час позивач має заборгованість по виплаті аліментів в розмірі 611 108,57 грн, рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позивача було стягнуто пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 184 426,51 грн.

07.10.2024 року позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, який ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 09.12.2024 року визнано таким, що не підлягає виконанню.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити у повному обсязі. У серпні 2024 року позивач перебував на відпочинку та в якийсь момент не зміг розрахуватися у кафе, оскільки його банківська карта була заблокована. В подальшому він дізнався, що відповідач подала заяву про розірвання шлюбу та пред`явила виконавчий лист до виконання. Сторони не дійшли згоди щодо місця проживання дітей, спір вирішується у судовому порядку. На теперішній час діти проживають з батьком. Позивач неодноразово пропонував переїхати з прифронтового міста, проте відповідач не хотіла полишати свою роботу. Кожного місяця він сплачує на користь відповідача аліменти, проте вона йому їх повертає. У той же час відповідач коштів на утримання дітей у добровільному порядку не надає.

Представник відповідача проти позову заперечувала, пояснила, що позивач прийняв самовільне рішення про зміну місця проживання дітей, відповідач просто повернулася одного дня з роботи та побачила, що ні позивача, ні дітей вдома немає. Приблизно через місяць позивач повідомив, що він з дочками перебуває у Київській області. Наразі між сторонами не вирішений спір щодо місця проживання дітей, тому позовні вимоги позивача передчасні. Гроші, які він їй перераховує не належним виконанням рішення Енергодарського районного суду, тому вона повертає ці кошти йому назад. У той же час позивач відмовляється приймати кошти від відповідача.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 28.02.2014 року сторони зареєстрували шлюб, який був розірваний рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя №334/5895/24 від 02.12.2024 року, після розірвання шлюбу ОСОБА_7 повернула собі дошлюбне прізвище « ОСОБА_8 ».

Сторони у справі є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .

З 09.09.2024 року позивач разом з дочками виїхав з м. Запоріжжя до Київської області та мешкає з ними до теперішнього часу. Вказана обставина визнається обома сторонами, а також підтверджується наступними доказами: копія відповіді Управління соціальної підтримки населення Запорізької міської ради №Ел-8129 від 19.09.2024 року, копія відповіді Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області №18500/42/01-2024 від 18.09.2024 року; копією відповіді Служби у спорах дітей Запорізької міської ради №С-829 від 30.09.2024 року, копією довідки №3235- від 11.09.2024 року, копією довідки №3235- від 11.09.2024 року, копією довідки №3235- від 11.09.2024 року, копією довідки №107 від 17.09.2024 року Козинського ліцею Козинської селищної ради, копією довідки №108 від 17.09.2024 року Козинського ліцею Козинської селищної ради, копією декларації №0001-36НХ-8010 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, копією декларації №0001-93ЕХ-8010 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу; копією договору оренди від 24.09.2024 року; копією акту №118 про обстеження умов проживання від 30.10.2024 року, копією акту №124 про обстеження умов проживання від 07.11.2024 року, копією акту №137 про обстеження умов проживання від 11.12.2024 року.

Також, судом встановлено, що 14.02.2017 року Енергодарським міським судом Запорізької області було видано виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 12.12.2016 року.

07.08.2024 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №316/1891/16-ц, виданого Енергодарським міським судом Запорізької області.

Крім того, судом встановлено, що між сторонами не вирішений спір щодо місця проживання дітей, а в провадженні Дніпровського районного суду м. Запоріжжя перебувають цивільні справи:

- 334/8505/24 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , треті особи: Служба (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, Центральний відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району (як орган опіки та піклування), Служба у справах дітей Козинської селищної ради Обухівського району Київської області про відібрання дітей, визначення місця проживання дітей з матір`ю та звільнення від сплати аліментів позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів;

- 372/5892/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7 третя особа: Служба у справах дітей Козинської селищної ради про визначення місця проживання дітей.

Інші подані сторонами докази суд вважає неналежними, оскільки предметом позову є вимоги щодо стягнення аліментів, а не вирішення питання про місця проживання дітей.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 Сімейного Кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 Сімейного Кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Згідно із ст. 179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Це також кореспондується з положеннями ст. 273 Сімейного кодексу України, згідно з якою якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що з 09.09.2024 року малолітні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом з позивачем по теперішній час.

Наявність спору між сторонами щодо місця проживання дітей, жодним чином не впливає на встановлені судом обставини.

Представник відповідача вказувала, що позовні вимоги передчасні та можуть бути вирішені лише після визначення місця проживання дітей, проте суд вважає, що така позиція є помилковою.

Право на отримання аліментів на утримання дітей має той з батьків, з ким з ким вони проживають, а стягнення аліментів з батька, з яким проживають діти вже майже рік, на користь матері, з якої діти не проживають, порушує права як позивача, так і малолітніх дітей, оскільки фактично ОСОБА_3 повинен нести витрати на утримання дітей та при цьому сплачувати відповідачу аліменти за виконавчим листом.

При цьому суд звертає увагу, що відповідач, яка не заперечує факту проживання дітей з батьком, не вчиняє жодних дій для припинення примусового стягнення аліментів з позивача, що призводить до подальшого збільшення заборгованості зі сплати аліментів та інших негативних наслідків для позивача у виконавчому провадженні.

У разі вирішення питання щодо місця проживання дітей з матір`ю, відповідач не позбавлений можливості звернутися до суду щодо стягнення аліментів знову.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимогу у повному обсязі.

Керуючись ст. 180, 181, 197 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), Обухівський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиція (м. Київ), про звільнення від сплати аліментів та про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити.

Припинити стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, за виконавчим листом №316/1891/16-ц (виконавче провадження №75604751);

Звільнити ОСОБА_3 від сплати аліментів на користь ОСОБА_5 , аліментів на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, за виконавчим листом №316/1891/16-ц (виконавче провадження №756047551);

Стягнути з ОСОБА_4 на його користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Проголошення рішення суду 12 год. 00 хв. 10.07.2025 року.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Третя особа: Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), , юридична адреса: м. Запоріжжя, вул. Брюллва, буд. 5;

Третя особа: Обухівський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиція (м. Київ), , юридична адреса: Київська область, м. Обухів, вул. Київська, буд. 5.

Суддя: Філіпова І. М.