ЛУГИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
Справа № 281/306/25
Провадження по справі 2/281/216/25
14 липня 2025 року селище Лугини
Лугинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Свинченко Г.Д.
секретаря судових засідань Михальченко І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в селищі Лугини цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
16.06.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Лугинського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 12.09.1992 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лугинського районного управління юстиції Житомирської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис № 15 від 12.09.1992 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб.
Однак, спільне життя не склалося, сім?я фактично розпалася, спільне господарство разом не ведуть, оскільки спільно не проживають з жовтня 2024 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають.
ОСОБА_1 просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу відновити відповідачці її дошлюбне прізвище " ОСОБА_3 ", стягнути з ОСОБА_2 на його користь понесені витрати по сплаті судового збору.
Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить справу розглядати без його участі, час на примирення просить не надавати через недоцільність.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, була повідомлена належним чином, про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване поштове повідомлення про вручення поштового відправлення.
Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.
Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 12.09.1992 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Кремненської сільської ради Лугинського району Житомирської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис № 15 від 12.09.1992 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 03.08.2012 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лугинського районного управління юстиції Житомирської області.
Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Сторони від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають, разом не проживають.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Згідно правової позиції закладеної в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року N11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу
Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що позивач наполягає на розлученні та небажанні примирення і проживання однією сім`єю, а відповідач будучи повідомленою про розгляд Лугинським районним судом Житомирської області даної справи, не висловила свою думку стосовно заявлених позивачем вимог, суд приходить до висновку про те, що сім`ю зберегти немає можливості, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому суд вважає за можливе розірвати шлюб.
Стосовно позовної вимоги ОСОБА_1 щодо відновлення відповідачу дошлюбного прізвища, суд зазначає наступне.
Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу (або під час реєстрації шлюбу або у порядку передбаченому ст. 53 СК), має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зміна шлюбного прізвища на дошлюбне або залишення на шлюбному прізвище залежить виключно від волевиявлення особи яка змінила своє дошлюбне прізвище на шлюбне.
Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні даної позовної вимоги з огляду на її безпідставність.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 15 від 13.06.2025 року, за подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір в сумі 1211,20 грн.
Таким чином, з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 200, 247, 265 ЦПК України, ст.ст. 24, 104, 105, 110-113 Сімейного кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовільнити частково.
Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований 12.09.1992 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лугинського районного управління юстиції Житомирської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис № 15 від 12.09.1992 року - розірвати.
У задоволенні позовної вимоги про відновлення відповідачу дошлюбного прізвища - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя Галина Свинченко