Провадження 2/201/1106/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року Соборний районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого - судді Покопцева Д.О.,

секретаря - Тоцької Л.В.,

за участі адвокатів - Чіп Я,М., Конончук З.В.,

розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвокатки Конончук Зоряни Володимирівни - про відвід головуючого судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «СК «ЄВРОІНС УКРАЇІНА», ОСОБА_1 про стягнення недоплаченого страхового відшкодування та збитків, завданих внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИВ:

15.07.2025р., в позаробочий час, на електронну пошту Соборного районного суду міста Дніпра надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 - адвокатки Конончук Зоряни Володимирівни, в якій вона просить відвести суддю Покопцеву Д.О. від розгляду справи. Вказана заява зареєстрована 16.07.2025р. за номером ЕП 5098.

Суд на підставі ч.4 ст.183 ЦПК України вказану заяву повернув без розгляду, оскільки, надіславши заяву з використанням електронного цифрового підпису, а не за допомогою підсистеми «Електронний суд», адвокатка Конончук З.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , використала спосіб звернення до суду, не передбачений чинним процесуальним законодавством.

Врахувавши пояснення адвокатки про те, що вона не змогла подати заяву про відвід через підсистему «Електронний суд» через технічні проблеми підсистеми, суд, сприяючи учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (п. 4 ч.5 ст.12 ЦПК України), запропонував адвокатці Конончук З.В. викласти заяву про відвід усно.

В обгрунтування заявленого відводу адвокаткою зазначено, що нею подавалося клопотання про залишення позовної заяви без руху на підставі ч.11 ст. 187 ЦПК України, адже прізвище відповідача зазначено неправильно: замість «ОСОБА_3» - « ОСОБА_3 », що не відповідає вимогам п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, фактично, позов пред?явлено до невідомої особи. При цьому, суд на власний розсуд, втручаючись у подані позивачем персональні дані особи, самостійно змінив їх, та відкрив провадження.

На даний час матеріали позовної заяви не містять позовних вимог до

ОСОБА_1 , адреса реєстрації відповідача зазначена неправильно АДРЕСА_1 . Таке написання адреси із застосуванням «/» (слеш) ідентифікує проживання особи у приватному будинку, тоді як відповідач зареєстрований по АДРЕСА_1 . Також позивачем не зазначено про наявність у неї оригіналів документів, долучених до позовної заяви.

Судом відмовлено у задоволенні цього абсолютно законного і обгрунтованого клопотання з посиланням на інші норми права, ніж належало застосувати, відтак, посилаючись на практику ЄСПЛ, положення Кодексу суддівської етики, адвокатка Конончук З.В., вказуючи на сумніви, що можуть виникнути у стороннього спостерігача, просить відвести головуючого від розгляду справи.

Представник позивачки - адвокат Чіп Я.М. - вважає відсутніми підстави для відводу.

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї заяви та застосовані ним норми права.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

За змістом ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Згідно з ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши доводи заявленого відводу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 36 ЦПК України визначений перелік підстав для відводу (самовідводу) судді, серед яких є випадки, коли він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, а також наявність інших обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Так, встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.

За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 цього Кодексу.

Аналізуючи заявлені підстави для відводу, суд вважає, що він зводиться до незгоди з процесуальними рішеннями головуючого в цій справі, тому не можуть викликати сумнів у неупередженості судді, чи свідчити про її певну особисту заінтересованість у розгляді справи.

Згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відтак, заяву про відвід слід визнати необгрунтованою.

За таких обставин, відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України та з огляду на необґрунтованість заявленого відводу, питання про відвід слід передати для його вирішення в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 36, 40, 259-261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвокатки Конончук Зоряни Володимирівни - про відвід головуючого судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «СК «ЄВРОІНС УКРАЇІНА», ОСОБА_1 про стягнення недоплаченого страхового відшкодування та збитків, завданих внаслідок ДТП - необґрунтованою.

Матеріали заяви передати для її вирішення іншому судді у порядку визначеному частиною першою статті 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно після її підписання суддею, заперечення на ухвалу можуть бути викладені в апеляційній скарзі на рішення суду.

Суддя: Д.О. Покопцева