Р І Ш Е Н Н Я№ 127/6790/25

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2025 р.Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Венгрин О.О.,

секретар Мартинюк У.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Ріальто, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тимошенко Л.А., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Фесик М.О., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ ФК Ріальто, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тимошенко Л.А., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Фесик М.О., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який мотивовано тим, що 10.08.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ярошенко К.Ю. відкрито виконавче провадження №62771505 на підставі виконавчого напису №478, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тимошенко Л.А 31.07.2020 про стягнення з неї на користь ТОВ ФК Ріальто невиплачених в строк грошових коштів на підставі договору №2001250-539-3 від 20.01.2020, укладеного між нею та ТОВ ФК Фінанс Інновація, правонаступником всіх прав та обов`язків за договором відступлення права вимоги №20/07/2020-Р/М від 20.07.2020 є ТОВ ФК Ріальто. 11.10.2024 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. звернено стягнення на доходи позивача за виконавчим написом №478, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тимошенко Л.А. 31.07.2020.

Просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис нотаріуса №478, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тимошенко Л.А 31.07.2020, оскільки:

- нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача;

- приватний нотаріус не мав підстав вчиняти виконавчий напис відповідно до п. 3.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999. (а.с. 1-5)

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник не з`явились, до позову надана заява про розгляд справи у їх відсутність, щодо заочного розгляду справи не заперечують. (а.с. 13)

Представник відповідача ТОВ ФК Ріальто в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 35, 41)

Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тимошенко Л.А., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. (а.с. 32, 33-34, 42, 43-44)

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача відповідно до гл. 11 розд. ІІІ ЦПК України і третіх осіб.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 20.01.2020 між ТОВ ФК Фінанс Інновація та ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) укладено договір №9-3, за яким ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 5000,00 грн, строком на 7 днів (п. п. 1.1, 1.3). Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором ОСОБА_1 (а.с. 15-16 )

31.07.2020 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тимошенко Л.А. вчинила виконавчий напис №478 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК Ріальто заборгованості, що виникла за договором №9-3 від 20.01.2020, за період з 20.01.2020 по 20.07.2020 в розмірі 28290,00 грн (з яких 5000,00 грн - прострочена заборгованість за тілом кредиту, 22190,00 грн - прострочена заборгованість за відсотками, 1100,00 грн - плата за вчинення виконавчого напису). (а.с. 14)

10.08.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ярошенко К.Ю. відкрито виконавче провадження №62771505 на підставі виконавчого напису №478, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тимошенко Л.А 31.07.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК Ріальто невиплачених в строк грошових коштів на підставі договору №9-3 від 20.01.2020, укладеного між ОСОБА_1 і ТОВ ФК Фінанс Інновація, правонаступником всіх прав та обов`язків за договором відступлення права вимоги №20/07/2020-Р/М від 20.07.2020 є ТОВ ФК Ріальто, заборгованість стягується за період з 20.01.2020 по 20.07.2020, сума заборгованості 27190,00 грн. (а.с.17)

11.10.2024 приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Фесик М.О. звернено стягнення на доходи позивача за виконавчим написом №478, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тимошенко Л.А. 31.07.2020. (а.с.18)

Письмові докази відповідають вимогам ст.ст. 77-79 ЦПК України і враховуються судом відповідно до ст. 89 ч. 3 ЦПК України.

Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість (ст. 87 ч. 1 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідно до ст. 88 ч. 1 Закону України «Про нотаріат» та п. 3 п.п. 3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

В постанові Верховного Суду від 11.07.2019 (справа №461/4609/16-ц) зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Але характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

В постанові Верховного Суду від 22.03.2021 (справа №653/4444/17) зазначено, що суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Підставами визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є недотримання визначеної Законом України «Про нотаріат» та Порядком процедури вчинення виконавчих написів. Тобто, при оспорюванні виконавчих написів, позивачі звертаються з позовом про визнання їх такими, що не підлягають виконанню, з тих підстав, що суми, на які вчинено виконавчий напис, не є безспірними, стягувач не надав нотаріусу усі документи, які підтверджують заборгованість, пропущений строк вчинення виконавчого напису тощо.

При вчиненні виконавчого напису №478 від 31.07.2020 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тимошенко Л.А. керувалась п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999, але нею не враховано, що на час вчинення виконавчого напису цей пункт Переліку визнано незаконним та нечинним постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 (справа №826/20084/14).

Отже, на час вчинення виконавчого напису Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, не містив п. 2 та стосувався лише нотаріально-посвідчених договорів і не міг застосовуватись до стягнення заборгованості за кредитними договорами, укладеними у простій письмовій формі.

В постанові Верховного Суду від 21.09.2021 (справа №910/10374/17) зазначено, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально-посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Крім того, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тимошенко Л.А. не було направлено боржнику ОСОБА_1 письмової вимоги про добровільне погашення заборгованості.

В постанові Верховного Суду від 30.09.2019 (справа №357/12818/17) зазначено, що не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги банку. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

На підставі викладеного суд вважає, що є підстави для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тимошенко Л.А., вчиненого 31.07.2020, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК Ріальто невиплачених в строк грошових коштів на підставі договору №9-3 від 20.01.2020, за період з 20.01.2020 по 20.07.2020 в розмірі 28290,00 грн, що зареєстрований в реєстрі за №478.

28.03.2024 між адвокатами Хейнісом О.Г., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір про надання адвокатських послуг. (а.с. 19-20)

На а.с. 21 додаткова угода №7 до договору про надання адвокатських послуг від 28.03.2024. (а.с.21)

На а.с. 12 ордер на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 адвокатом Хейнісом О.Г. серії АВ №1180487 від 20.02.2025.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №24-7/10/2024 від 24.10.2024 ОСОБА_1 на рахунок отримувача адвоката Хейніса О.Г. сплатила 15000,00 грн. (а.с. 22)

Відповідно до ст. 133 ч. 1 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ст. 133 ч. 3 п. 1 ЦПК України).

Згідно ст. 137 ч. 2 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно ст. 137 ч. ч. 4, 5, 6 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В постанові Верховного Суду від 19.02.2020 (справ №755/9215/15-ц) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підставі викладеного, враховуючи те, що справа, що розглядалась, не є складною, в справі - невелика кількість письмових доказів (справа в одному томі), суд вважає заявлений розмір витрат сторони позивача неспівмірним із складністю справи та виконаною адвокатом роботою (наданими послугами), тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 3000,00 грн витрат на правничу допомогу, в стягненні решти витрат на правничу допомогу потрібно відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 1211,20 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат",

Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,

ст.ст. 13, 77-79, 89, 133, 141, 263-265, 268, 279, гл. 11 розд. ІІІ ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тимошенко Л.А., вчинений 31.07.2020, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Ріальто невиплачених в строк грошових коштів на підставі договору №9-3 від 20.01.2020, за період з 20.01.2020 по 20.07.2020 в розмірі 28290,00 грн, з яких 5000,00 грн - прострочена заборгованість за тілом кредиту, 22190,00 грн - прострочена заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом, 1100,00 грн- плата за вчинення виконавчого напису, що зареєстрований в реєстрі за №478.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Ріальто на користь ОСОБА_1 1211,20 грн судового збору та 3000,00 грн витрат на правничу допомогу, в стягненні решти витрат на правничу допомогу відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня складення повного рішення до Вінницького апеляційного суду.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

відповідач Товариств з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Ріальто, код 43492595, м. Київ, бульвар В.Гавела, 4;

третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тимошенко Л.А., АДРЕСА_2 ;

третя особа - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Фесик М.О., м. Київ, вул. О.Кониського, 20/5.

Повне рішення складено 01.07.2025.

Суддя О.О. Венгрин