Справа № 530/997/25
Номер провадження 2-с/530/7/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2025 Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді Должко С.Р., розглянувши заяву

ОСОБА_1 про скасування судового наказу по справі за заявою акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз", юридична адреса: м. Полтава, вул. Козака, 2А до ОСОБА_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу, -

ВСТАНОВИВ:

05.06.2025 року суддею Зіньківського районного суду Полтавської області було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз", юридична адреса: м. Полтава, вул. Козака, 2А (), р/р НОМЕР_2 у філії - Полтавське облуправління АТ "Ощадбанк" заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в сумі - 1213 (одна тисяча двісті тринадцять) гривень 65 копійок основного боргу, 90,03 грн. - 3% річних, 203,69 грн. - інфляційних витрат та 302,80 грн. судового збору, а всього 1810 (одну тисячу вісімсот десять) гривень 17 копійок.

В обґрунтування наданої заяви заявник посилається на те, що 05.06.2025 року Зіньківським районним судом Полтавської області було видано судовий наказ від 05.06.2025 року у справі № 530/997/25, яким з нього стягується на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» заборгованість за розподіл природного газу основного боргу 1213,65 грн. та судового збору в розмірі 302,80 грн.. ОСОБА_1 зазначив, що в період часу з 12.06.2008 року по 06.12.2016 року він працював оператором газорозподільної станції с. Батьки Диканського лінійного відділення Управління магістральних газопроводів УМГ Київтрансгаз. На час роботи в його користуванні був будинок розташований за адресою: АДРЕСА_2 . В даному будинку розміщені прилади контролю роботи обладнання газорозподільної станції с. Батьки за допомогою яких оператор стежить за роботою станції, тобто даним будинком можуть користуватися лише особи, які працюють операторами ГРС с. Батьки. 06.12.2016 року він був звільнений з роботи у зв`язку з виходом на пенсію. Ніякого відношення до даного будинку він не має, будинок належить Міністерству Енергетики України та перебуває в користуванні в ТОВ Оператор Газотранспортної системи України. Докази про наявність заборгованості відсутні. Судовий наказ ним отриманий 18.06.2025 року.

Відповідно частини 1, ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Таким чином встановлений Законом п`ятнадцятиденний строк для подання заяви про скасування судового наказу розпочався 18.06.2025 року.

ОСОБА_1 не погоджується із вищезазначеним судовим наказом і вважає, що вимоги AT «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» щодо стягнення з нього заборгованості за постачання природного газу у розмірі 1213,65 грн. та 302 грн. 80 коп. понесених заявником витрат з оплати судового збору є необгрунтованими.

Оскільки постанови НКРЕКП №3021 від 24.12.2019 року, № 1159 від 24.06.2020 р., № 2770 від 30.12.2020 року, № 124 від 30.01.2021 року Про встановлення тарифу на послуг розподілу природного газу для АТ Полтавагаз якими керується заявник при зверненні до суду з заявою про видачу судового наказу не зареєстровані у Мінюсті та НКРЕКП.

Даними постановами порушуються права заявника, як споживача та надається перевага постачальнику газу.

Відповідно до ч.1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4,5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 171 ЦПК України, заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Судовий наказ було видано 05.06.2025 року, судовий наказ боржником отримано 18.06.2025 року, ОСОБА_1 оспорює наявність у нього заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, оскільки будинком він не користується а заборгованість нарахована після його звільнення, що свідчить про необґрунтованість вимог стягувача.

Заява відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України, тому її необхідно прийняти до розгляду.

За таких обставин, в розумінні ст. 77 - 80 ЦПК України, надані заявником до його заяви про видачу судового наказу докази не можуть бути належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами наявності у ОСОБА_1 будь-якої заборгованості перед заявником.

Таким чином заявлені заявником вимоги є необгрунтовані і безпідставні, а тому виданий Зіньківським районним судом Полтавської області судовий наказ від 05.06.2025 року у справі № 530/997/25 ,підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Статтею 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в ст. 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Тобто, Україна, як учасниця Конвенції, повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

При цьому процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Окрім того судом також враховується, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII). Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Відтак, проаналізувавши обставини справи та вимоги закону, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, оскільки заборгованість, згідно наданих сторонами доказів - відсутня.

Згідно з ч.3 ст.171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи викладене, оскільки підстави для повернення заяви про скасування судового наказу відсутні, а боржник оспорює обґрунтованість заявлених стягувачем вимог, судовий наказ слід скасувати.

За приписами частини другої статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 170, 171 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу - задовольнити.

Судовий наказ від 05.06.2025 року по справі № 530/997/25, виданий Зіньківським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" заборгованості за розподіл природного газу основного боргу 1213,65 грн. та судового збору в розмірі 302,80 грн.- скасувати.

Роз`яснити АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз»його право на звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області С.Р.Должко