Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/274/25
Єдиний унікальний №733/743/25
Рішення

Іменем України

10 липня 2025 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Вовченка А.В.

за участю секретаря Мошенець Л.М.,

представника позивача- ОСОБА_1 , в режимі відеоконференції

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів або звільнення від сплати аліментів

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2025 року до Ічнянського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів або звільнення від сплати аліментів.

Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області у справі № 733/928/23 від 17.07.2023 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 18.09.2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вказане рішення знаходиться на виконанні у Вишневому відділі ДВС у Бучанському районі - виконавче провадження №72571255 від 21.08.2023 , яке було відкрито на підставі виконавчого листа. Аліменти він сплачує своєчасно та в повному обсязі, заборгованості немає.

Окрім сплати аліментів за рішенням суду позивач додатково допомагав своєму сину, а саме: подарував комп`ютер , перераховував кошти на потреби дитини , що підтверджується банківськими квитанціями, таким чином, розмір його матеріальної допомоги дитині був вищим , ніж призначена судом сума аліментів в розмірі частки від доходу.

Спільне життя з відповідачкою не склалося, у зв`язку з чим вони припинили шлюбні відносини. 06.07.2024 року він уклав шлюб з ОСОБА_4 . У них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька ОСОБА_5 Крім того з позивачем проживає дитина від попереднього шлюбу дружини, ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дружина не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років і отримує державну соціальну допомогу. Позивач несе додаткові витрати на утримання новонародженої дитини у доволі значних для позивача розмірах.

Позивач ОСОБА_2 проходить військову службу в складі військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України з 06.09.2024 року, у зв`язку із цим також несе додаткові витрати , пов`язані із проходженням ним військової служби. Його виплати є змінними,

мають нерегулярний , мінливий характер, через що аліментні платежі щомісяця мають різний розмір. У зв`язку зі зміною його сімейного та матеріального стану в заяві просить змінити спосіб стягнення аліментів, присуджених йому за рішенням Ічнянського районного суду №733/928/23 з розміру частини від всіх видів заробітку щомісячно, на встановлення розміру аліментів в твердій грошовій сумі 7 000,00 грн. щомісячно, з подальшою індексацією до досягнення дитиною повноліття.

У відзиві на позовну заяву відповідачка ОСОБА_3 зазначила, що звернення позивача з позовом про зменшення розміру стягуваних аліментів є передчасним, та таким, що задоволенню не підлягає . У позовній заяві зазначається , що на позивача покладено все забезпечення його сім`ї, оскільки він утримує свою дружину, їх спільну доньку ,2024 року народження та доньку дружини від попереднього шлюбу, 2021 року народження. Дружина перебуває на обліку Управління соціальної та ветеранської політики Бучанської РДА і отримує державну соціальну допомогу на дитину ОСОБА_5 , однак про отримані дружиною виплати при народженні за період з вересня 2024 по квітень 2025 суду не надав. Окрім того на підставі судового наказу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.10.2023 у справі №369/11008/23 з ОСОБА_6 (бувшого чоловіка дружини ОСОБА_2 ) стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_7 .

В позові зазначається, що ОСОБА_2 проходить військову службу у Національній гвардії України, що не є місцем роботи з постійним стабільним заробітком, виплати мають мінливий характер. Однак за даними з відкритих джерел, розмір грошового забезпечення військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 становить від 25000 грн. до 125 000 грн. Позивач з 06.09.2024 року зарахований до особового складу в/ч НОМЕР_1 на постійній основі і має стабільне грошове забезпечення. Разом з тим боржник ОСОБА_2 про своє офіційне працевлаштування до в/ч державного виконавця не повідомив, тим самим приховав доходи, заборгованість , яка утворилась внаслідок цього була стягнута в/ч за вимогою державного виконавця. Зміна сімейного стану позивача, а саме укладення шлюбу з ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) у 2024 році не є безумовною підставою для зміни розміру присуджений раніше аліментів.

Представник позивача адвокат Джанелідзе О.А. в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, просила слухання справи проводити без її участі.

Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного висновку.

Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до частини 1статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частини 1, 3статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За положенням частини 1статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 ЦК України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у ході розгляду справи сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 лютого 2014 року.

Відповідачка ІНФОРМАЦІЯ_4 народила сина ОСОБА_9 , батьком якого є позивач.

Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області №733/928/23 від 17.07.2023 року з позивача стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього ОСОБА_9 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 22 червня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 17).

Збільшення цін на продукти харчування , на одяг для неповнолітніх дітей після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів є загальнодоступним фактором, який у відповідності до ч.3 ст.82 ЦПК України не потребує доказування.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами.

З липня 2024 року у позивача змінились сімейні обставини. 06.07.2024 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 06.07.2024 року (а.с. 21).

ІНФОРМАЦІЯ_5 у позивача та ОСОБА_10 народилась донька ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 14.09.2024 року (а.с. 22).

Позивач ОСОБА_2 зарахований для проходження військової служби до особового складу в/ НОМЕР_4 Національної гвардії України та з нього стягуються аліменти по 1/4 частині на утримання сина ОСОБА_11 . (а.с. 12).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ОСОБА_8 України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Положеннями ст.182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника

аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 статті 183 СК України визначено, що розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1).

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилається на те, що на даний час не має можливості виплачувати аліменти на утримання сина в розмірі встановленому рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області, так як на його утриманні знаходяться ще дві неповнолітні дитини та непрацююча дружина, що створює для нього матеріальні складнощі. Окрім того позивач посилається на те, що бувший чоловік його теперішньої дружини має заборгованість по сплаті аліментів, однак це спростовується фото перерахувань аліментів на ім`я ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_7 за квітень-грудень 2024 та січень-березень 2025 року за змістом цих документів убачається, що середньомісячна сума аліментів для цих цілей складає 4800 грн.

Посилання позивача на те, що він не платоспроможний суд вважає необґрунтованими і до уваги не приймає, оскільки позивачем не надано жодних доказів на підтвердження дійсного розміру його доходу, а також доказів наявності або відсутності у нього рухомого та нерухомого майна, банківських рахунків.

Суд звертає увагу, що сам по собі факт укладення позивачем нового шлюбу і народження в ньому іншої дитини не є безумовними підставами для зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на утримання дітей від попереднього шлюбу. Батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою, що відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у

постановах від 03.06.2020 у справі № 760/9783/18-ц, від 16.09.2020 у справі № 565/2071/19, від 09.09.2021 у справі №554/3355/20.

Як встановлено судом, на даний час розмір стягуваних за рішеннями суду аліментів не перевищує 50 % від усіх видів заробітків та доходів позивача, та на дитину він має сплачувати розмір аліментів в частині не більше 1/4 частини від всіх його доходів з чого вбачається, що аліменти у визначеному судом розмірі не є надмірним тягарем для платника аліментів.

Таким чином, розмір відрахувань із заробітної плати позивача у зв`язку зі стягненням з нього аліментів на виконання рішення суду стягується в межах встановлених законом.

Доказів на підтвердження своїх вимог, що він поніс і несе значні витрати на лікування дружини у зв`язку з її захворюванням у лікувальних закладах, ліки та медичні обстеження, позивачем суду не надано.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_2 є особою працездатного віку, без будь яких медичних обмежень у працевлаштуванні.

Також слід згадати, що вирішення питання про зменшення розміру аліментів, що сплачується на утримання дітей, внаслідок наявності факту відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (відповідний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі №755/14148/18, від 09 вересня 2021 року у справі №554/3355/20).

Крім того слід вказати, що згідно із ч. 1, 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом - 20 відсотків.

Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Отже, відповідно до вищевказаних положень законів, при стягненні аліментів допускається загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника до 70 відсотків.

Як вбачається з матеріалів справи з позивача стягуються аліменти в розмірі 1/4 , що не перевищує максимальний розмір відрахувань.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі № 681/15/21, навіть при погіршенні матеріального стану платника аліментів у випадку, якщо аліменти стягуються у частці від його доходу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки

зважаючи на те, що його доходи зменшилися, частина доходу, з якої відраховуються розмір аліментів, що підлягають сплаті на утримання дитини, також зменшиться.

Саме позивач, звертаючись до суду з позовом про зміну розміру аліментів, повинен довести обставини, які мають істотне значення, та є для нього перешкодою для сплати аліментів у встановленому раніше розмірі.

Позивач зазначає, що він окрім аліментів ,допомагає дитині фінансово та надав копії платіжних інструкцій (а.с.35-44). Боржником не надано доказів, що банківські картки, на які здійснювався переказ грошових коштів, належать ОСОБА_3 . Крім того електронні перекази не містять жодних відомостей про тип, призначення платежу із чого суд прийшов до висновку , що зазначені кошти перераховані невідомо кому.

У даній справі Ічнянським районним судом 12.06.2025 року зареєстровано відповідь Управління соціальної та ветеранської політики Бучанської районної державної адміністрації Київської області на запит суду у формі ухвали щодо витребування інформації про доходи теперішньої дружини позивача . З вказаної відповіді вбачається, що ОСОБА_10 щомісячно отримує від держави по 860 грн . та 7689 грн. грошової компенсації вартості допомоги «пакунку малюка», які теж пішли в дохід сім`ї.

Окрім того , як зазначив позивач , він змушений нести додаткові витрати , які є непередбачуваними, що пов`язані із проходженням ним військової служби., що в котрий раз підтверджує його платоспроможність.

У зв`язку з наведеним суд дійшов до висновку, що позивачем не доведено, що він не здатен сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі визначеному судовим рішенням , а отже про відсутність достатніх та законних підстав для зменшення розміру аліментів.

Належних і допустимих доказів, які б підтверджували погіршення матеріального становища , через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону суду не надано (ст. 192 СК України). Крім того, розмір стягуваних аліментів за судовим рішенням не є завищеним.

Інші доводи позивача не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки не відносяться до безумовних підстав для зменшення розміру аліментів.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, а тому відмовляє в задоволенні позову.

Водночас, суд вважає за необхідне звернути увагу сторони відповідача на те, що чинним законодавством закріплено обов`язок батьків брати участь в утриманні дітей поза межами встановленого рішенням суду обов`язку сплати аліментів, зокрема у додаткових витратах на їх утримання.

У відповідності до ст.141 ЦПК України в разі відмови у позові судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,81, 263-265,268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру стягуваних аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судові витрати залишити за позивачем.

Повний текст рішення виготовлено 10 липня 2025 року.

Суддя А. В. Вовченко