Справа № 161/5266/25
Провадження № 2/161/2538/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Мазура Д.Г.,

за участі секретаря судового засідання Дручок О.М.

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Луцького міськрайонного суду Волинської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько ОСОБА_3 . Після смерті матері ОСОБА_2 відкрилася спадщина на її майно. Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_1 прийняли спадщину вступивши у фактичне володіння спадковим майном, а також шляхом збереження оригіналів документів на нерухоме майно та подання відповідних заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори. 31.05.2019 позивач з відповідачем уклав договір про зміну розміру часток у спадщині, який посвідчений приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Грудзевич Т.О. Також, 31.05.2019 позивач з відповідачем уклав договір про поділ спадкового майна, який посвідчений приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Грудзевич Т.О., згідно даним договором, позивач ОСОБА_1 отримав право на спадкування цілого житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач ОСОБА_1 отримав право на спадкування решти спадкового майна.

Приватним нотаріусом позивачу ОСОБА_4 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будинками і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

24 березня 2025 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

18 квітня 2025 від відповідача ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява, у якій він просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю.

04 червня 2025 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області було відмовлено у прийнятті визнання відповідачем ОСОБА_1 , позову у справі та закрито підготовче провадження у справі, та призначено справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач надав суду пояснення аналогічні позову, заявлені вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд доходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилом ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 матір позивача ОСОБА_1 і відповідача ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача і відповідача ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.12).

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 заповіту не залишила, а тому в цьому випадку спадкування здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 є її сини, позивач у справі ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_1 .

Факт родинних стосунків між спадкодавцем та позивачем ОСОБА_1 підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 06.05.1970 (а.с.15).

В частині 1 ст. 1270 ЦК України зазначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла, звернувшись у визначений законом строк з відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріуса.

Судом встановлено, що після смерті спадкодавця ОСОБА_2 приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Грудзевич Т.О. заведено спадкову справу.

Також, відповідно до заяви ОСОБА_1 від 31.05.2019, останній прийняв спадщину за законом, що залишилася після смерті його матері ОСОБА_2 .. Дана обставина підтверджується дослідженою в ході розгляду справи копією спадкової справи. Інші спадкоємці, які б у встановленому законом порядку прийняли спадщину, відсутні.

31.05.2019 між позивачем і відповідачем укладено договір про зміну розміру часток у спадщині після смерті матері ОСОБА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Грудзевич Т.О. та зареєстрований в реєстрі за №707. Відповідно до вказаного договору сторони визначили розмір своїх часток у спадщині, зокрема 1/7 частку у спадщині отримує позивач ОСОБА_1 , 6/7 часток у спадщині отримує відповідач ОСОБА_1 .

Також, 31.05.2019 між позивачем з відповідачем укладено договір про поділ спадкового майна, який посвідчений приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Грудзевич Т.О., та зареєстрований в реєстрі за №708. Відповідно до вказаного договору позивач ОСОБА_1 отримав право на спадкування цілого житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач ОСОБА_1 отримав право на спадкування решти спадкового майна.

Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З дослідженої в судовому засіданні копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що позивачу приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Грудзевич Т.О. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки існує суперечність у документах, що посвідчують право власності спадкодавця між заявленими та вже зареєстрованими правами.

Відповідно до абз. 3 ч.2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Звертаючись до суду з позовом позивач посилався на те, що він успадковує після смерті своєї матері ОСОБА_2 саме житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , а не квартиру, оскільки в технічному паспорті на об`єкт нерухомого майна від 25.12.2001 виданого Волинським обласним бюро технічної інвентаризації не вказано номер квартири в житловому будинку, також згідно технічного паспорта від 27.07.2004 єдиним власником є ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 23.06.2004 без зазначення номерів квартири і часток. Також вказує, що згідно довідки Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області №83/08-13/3/2-25 від 09.03.2025 за ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахується житловий будинок в АДРЕСА_1 .

Однак, судом встановлено, що ОСОБА_2 , була власником саме квартири в будинку АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 23.06.2004, що підтверджується договором купівлі продажу квартири посвідченим приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Зінчук Г.Т. від 23.06.2004 зареєстрованим в реєстрі за №1325.

09.08.2004 ОСОБА_2 , видано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, відповідно до якого вона є власником квартири в будинку АДРЕСА_1 .

Суд зазначає, що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на об`єкт нерухомості, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування.

Адже, відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Судом встановлено, що за життя спадкодавець ОСОБА_2 не набула права власності на житловий будинок з надвірними будинками і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , то спадкоємець ОСОБА_1 також не набуває права власності у порядку спадкування на вказаний будинок.

До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Оскільки, спадкодавець ОСОБА_2 набула права власності на квартиру в будинку АДРЕСА_1 то і спадкоємець ОСОБА_1 також набуває права власності у порядку спадкування на вказану квартиру.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом за безпідставністю.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК Українисудові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», оскільки є інвалідом ІІ групи, а відповідачем судові витрати не понесені, суд вирішує розподіл судових витрат в цій частині у справі не здійснювати.

Керуючись статтями 4, 7, 8, 10, 12, 13, 77, 81, 83, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Дата складення повного тексту рішення 10 липня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Д.Г. Мазур