Справа № 357/3096/25
Провадження № 2/357/2590/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Бебешко М. М. ,

при секретарі - Ільницька І. П.,

За участю: представника заявника Федоркіна А.В. ,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Білоцерківської міської ради Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Приймак Альона Петрівна, про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

07 березня 2025 року ОСОБА_3 , в інтересах якого діє його представник - адвокат Федоркін Андрій Володимирович, звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з даною позовною заявою, в якій просить суд: 1) Встановити факт родинних відносин, а саме того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є двоюрідним братом померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка в свою чергу, є його двоюрідною сестрою; 2) Визначити для ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , протягом трьох місяців з дня вступу рішення суду в законну силу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті останньої спадкова справа не заводилася. Позивач 04 липня 2023 року звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини і за його заявою була заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_4 . Померла ОСОБА_4 була двоюрідною сестрою ОСОБА_2 , так як його мати ОСОБА_5 та мати ОСОБА_4 ОСОБА_6 були рідні сестри. ОСОБА_4 прийняла спадщину після ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пропискою, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцями на день їх смерті за однією адресою. Згідно постанови нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальної дії від 28 січня 2025 року нотаріусом запропоновано ОСОБА_9 звернутися до суду з позовною заявою про встановлення факту родинних відносин. Через ненадання достатньої кількості документів на підтвердження родинних відносин з померлою ОСОБА_4 та позовною заявою про визнання додаткового строку на прийняття спадщини через пропуск строків подачі вказаної заяви до нотаріуса.

07 березня 2025 року вказану позовну заяву передано на розгляд судді Бебешко М.М.

Ухвалою суду від 10 березня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 02 квітня 2025 року. Вказаною ухвалою задоволено клопотання представника позивача та витребувано від приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Приймак Альони Петрівни копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

25 березня 2025 року на адресу суду від приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Приймак Альони Петрівни надійшла копія спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

30 квітня 2025 року на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника, за наявними матеріалами справи, на розсуд суду.

02 травня 2025 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, відсутність заперечень проти закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 02 травня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті та 20 червня 2025 року.

В судовому засіданні 20 червня 2025 року представник заявника підтримав позовну заяву та просив суд її задоволити з підстав, викладених у ній. Додатково просив відкласти судовий розгляд та надати час для подання додаткових доказів.

В судовому засіданні 20 червня 2025 року допитана в якості свідка ОСОБА_10 показала суду, що ОСОБА_3 є другом її сім`ї і знайома вона з останнім з 1998 року. Мати позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_11 . На свята до позивача приходила ОСОБА_4 , яка, зі слів родини, була двоюрідною сестрою позивача. ОСОБА_4 була тричі одружена. Перший раз була одружена в Росії з чоловіком на прізвище « ОСОБА_12 » і в даному шлюбі в Росії у них народилася донька ОСОБА_13 . В ОСОБА_14 ще двічі одружувалася із чоловіком на прізвище ОСОБА_15 , а потім з чоловіком на прізвище ОСОБА_16 . В 1999 році ОСОБА_17 виїхали до Німеччини, а ОСОБА_18 проживала в квартирі будинку по АДРЕСА_2 . Далі вона спілкувалася з позивачем лише по телефону і на його прохання періодично відвідувала ОСОБА_4 . Також вона і виявила тіло останньої в квартирі по АДРЕСА_2 . ОСОБА_26 вона знала до смерті. Також вона знає про те, що ОСОБА_41 похований на єврейському кладовищі, але помер він ще у війну.

За клопотанням представника позивача, судовий розгляд у справі, призначений на 20 червня 2025 року, судом відкладено на 21 липня 2025 року.

21 липня 2025 року представник заявника - адвокат Федоркін А.В. направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

При вирішенні справи суд виходить з наступного:

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено частиною другою вказаної статті.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається її спадщина. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (частина перша статті 1221 ЦК України).

У статті 1258 ЦК України зазначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (частина перша статті 1265 ЦК України).

Таким чином, у п`яту чергу спадкують наступні родичі спадкодавця: онуки (другий ступінь споріднення); правнуки, прабаба, прадід, племінники (третій ступінь споріднення); двоюрідні брати та сестри, двоюрідні онуки; двоюрідні діди та бабки, двоюрідні брати та сестри (четвертий ступінь споріднення); двоюрідні правнуки, двоюрідні прадіди та прабабки, двоюрідні племінники, двоюрідні дядьки та тітки, троюрідні брати та сестри (п`ятий ступінь споріднення); троюрідні правнуки, троюрідні прадіди та прабабки, троюрідні племінники, троюрідні дядьки та тітки, чотириюрідні брати та сестри (шостий ступінь споріднення).

Подібні висновки висловленні у постановах Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 644/6925/19 (провадження № 61-14618св20) та від 12 липня 2021 року у справі № 449/496/18 (провадження № 61-2557св20), від 26 квітня 2023 року у справі № 2-350/2004 (провадження № 61-7128св20), від 14 лютого 2024 року у справі № 404/7153/20 (провадження № 61-2913св23), від 28 лютого2024 року у справі № 201/8818/21 (провадження № 61-8705св23).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки, то такі справи розглядаються судами за правилами позовного провадження.

Саме такого висновку дотримується і Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 643/12958/18, провадження № 61-12080св19.

Такої позиції дотримується і Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 30 березня 2022 року у справі № 402/695/20, провадження № 61-9212 св 21.

Судом встановлено наступне:

Постановою нотаріуса від 28 січня 2025 року відмовлено ОСОБА_9 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало ОСОБА_4 через те, що ОСОБА_3 не надав достатню кількість документів для підтвердження родинних відносин з померлою ОСОБА_4 і в інформації з Державного реєстру актів цивільного стану немає підтвердження родинних відносин (а.с.8-9).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10).

В матеріалах справи є свідоцтво про народження ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю якої, згідно свідоцтва про народження (а.с.15) була ОСОБА_6 , відомості про батька відсутні.

Зак ОСОБА_23 , згідно свідоцтва про народження, мала матір ОСОБА_24 та батька ОСОБА_25 (а.с.18).

ОСОБА_26 , мати позивача, згідно повного витягу з державного реєстру актів цивільного стану про народження, мала батька з П.І.Б «ОСОБА_41» та матір з П.І.Б. ОСОБА_24 (а.с.67).

Таким чином судом встановлено, що баба позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_22 та баба ОСОБА_22 була однією і тією ж особою - ОСОБА_22 .

Документально підтверджених доказів того, що ОСОБА_22 змінила прізвище на « ОСОБА_22 » матеріали справи не містять.

На підтвердження того, ОСОБА_4 мала перше дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 » і була двоюрідною сестрою позивача ОСОБА_2 , крім позивача, зазначає і свідок ОСОБА_10 , яка вказала на те, що ОСОБА_4 тричі була одружена. Перший раз була одружена в Росії з чоловіком на прізвище « ОСОБА_12 » і в даному шлюбі в Росії у них народилася донька ОСОБА_30 , що підтверджується свідоцтвом про народження останньої (а.с.14), з якого слідує, що ОСОБА_31 була народжена в місті Саратов і її батьками є ОСОБА_32 і ОСОБА_33 . Після першого шлюбу ОСОБА_4 одружилася з ОСОБА_15 , а втретє одружилася з ОСОБА_20 .

В постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 січня 2025 року (а.с.80-82), приватний нотаріус зазначає про відсутність інформації щодо шлюбу ОСОБА_34 та ОСОБА_35 , що в свою чергу підтверджує те, реєстрація шлюбу ОСОБА_36 та реєстрація народження ОСОБА_37 відбулося за межами України.

На підтвердження показів свідка ОСОБА_10 з приводу того, що ОСОБА_4 є двоюрідною сестрою позивача свідчить і те, що датою народження ОСОБА_38 є ІНФОРМАЦІЯ_4 , а містом народження є місто Біла Церква Київської області, Україна (а.с.15,17, 29-30, 62-63, 68-69).

Дата та місце народження ОСОБА_22 співпадає із датою та місцем народження ОСОБА_4 , зазначених у свідоцтві про смерть останньої (а.с.10).

Верховний Суд підкреслював, що у справах про встановлення фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів, суд може брати до уваги всі передбачені законом засоби доказування, серед яких показання свідків, що пояснюється відсутністю письмових доказів, які б посвідчували такі факти (постанова Верховного Суду від 17 липня 2024 року у справі № 705/928/23).

У постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі

№ 638/15738/17 зауважено, що до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися не тільки такі письмові докази, як свідоцтва про народження, шлюб, смерть, актові записи про народження та смерть. Доказами, які підтверджують наявність цього юридичного факту також можуть бути: акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні світлини, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб. Крім того, судами підлягають врахуванню довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану. Також мають враховуватися показання свідків, яким достовірно відомо про стосунки померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним.

Якщо необхідні для підтвердження відповідних відомостей свідоцтва про народження, актові записи про народження втрачені, належним і допустимим доказом у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути саме показання свідка.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.

Таким чином, надаючи обґрунтовану правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам у їх сукупності, враховуючи наявність у позивача труднощів в отриманні дублікатів документів, які підтверджують одруження ОСОБА_22 із ОСОБА_39 і зміну прізвища на ОСОБА_22 та з урахуванням принципу «балансу вірогідностей», суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про встановлення факту його родинних відносин із двоюрідною сестрою ОСОБА_4 .

Подібні за змістом правовідносини викладені у постанові Верховного Суду від 26 травня 2025 року у справі № 645/7313/23.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З приводу позовної вимоги щодо визначення додаткового строку на прийняття спадщини суд виходить з наступного:

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини - ч.1 ст.1270 ЦК України.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини - ч.3 ст.1272 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10), а позивач ОСОБА_3 звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини 04 липня 2023 року (а.с.8), тобто через сім місяців після відкриття спадщини. Причиною пропуску строку позивач зазначає проживання закордоном і великою відстанню між його проживанням та місцем знаходження спадкового майна.

Враховуючи незначний проміжок часу з моменту відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та датою подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини (04 липня 2023 року), відсутністю, згідно даних спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , інших спадкоємців, які б претендували на спадщину (а.с.49-82) та відсутністю заперечень сторони відповідача (Білоцерківської міської ради Київської області) щодо задоволення позовних вимог (а.с.88-89), приймаючи доводи позивача щодо проживання за межами України, суд вважає за можливе задоволити позовні вимогі ОСОБА_2 в частині визначення додаткового строку на прийняття спадщини.

На підставі наведеного та керуючись ст.4, 15-16, 81,89, 263-265, 352,354, ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Білоцерківської міської ради Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Приймак Альона Петрівна, про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин, а саме того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є двоюрідним братом померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визначити для ОСОБА_40 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , протягом трьох місяців з дня вступу рішення суду в законну силу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення (складення).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 . РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Білоцерківська міська рада, місце знаходження: 09117, Київська область, Білоцерківський район, місто Біла Церква, вулиця Ярослава Мудрого, будинок 15. Код .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору:

Приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Приймак Альона Петрівна. Місцезнаходження: 09117, Київська область, Білоцерківський район, місто Біла Церква, вулиця Млинова, будинок 6, приміщення 1.

Суддя М. М. Бебешко