Справа № 204/7246/13-ц
Провадження № 6/204/92/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року м. Дніпро

Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Борсук А.С.,

представника Фонду гарантування вкладів Шевченко Ю.А.,

стягувача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за заявою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про прийняття звіту про виконання судового рішення по справі № 204/7246/13-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, заінтересовані особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Чечелівського районного суду міста Дніпра перебувала заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), про встановлення судового контролю та надання звіту в порядку ст. 453-2 ЦПК України на судове рішення по справі № 204/7246/13-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Ухвалою суду від 20 травня 2025 року вказану заяву ОСОБА_1 було задоволено частково та зобов`язано боржника - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у строк протягом двадцяти календарних днів з дня отримання даної ухвали подати звіт про виконання судового рішення - ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2023 року, якою змінено порядок та спосіб виконання рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2018 року у справі № 204/7246/13-ц та стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 присуджені за рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2018 року у справі № 204/7246/13-ц середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09.09.2013 по 23.03.2018 року в сумі 526 228,84 грн. та моральну шкоду в сумі 5 000,00 грн. В іншій частині вимог заяви відмовлено (т. 14, а.с. 9-12).

13 червня 2025 року від представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кібець Р.Р. надійшов Звіт про виконання судового рішення. Вказаний звіт був переданий судді канцелярією суду 07 липня 2025 року, оскільки у період з 02 червня 2025 року по 04 липня 2025 року включно суддя Черкез Д.Л. перебував у щорічній відпустці. У вказаному Звіті про виконання судового рішення зазначено, що присуджені до стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 суми середнього заробітку та моральної шкоди у загальному розмірі 409 046,21 грн. (531 228,84 грн. 95 621,19 грн. ПДФО та 26 561,44 грн. військового збору), 53 122,88 грн. виконавчого збору та 195,30 грн. витрат виконавчого провадження перераховані на рахунок Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві, в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», що підтверджується платіжними інструкціями від 12 червня 2025 року. У зв`язку з цим просив прийняти звіт Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про виконання рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2018 року у справі № 204/7246/13-ц, порядок та спосіб виконання якого змінений ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2023 року.

16 червня 2025 року від стягувача ОСОБА_1 до суду надійшли письмові пояснення (заперечення) щодо наданого звіту Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. У поясненнях зазначено, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб лише частково виконав судове рішення, утримавши в якості відрахування частину платежів. Позивач вважає таке рішення невірним, оскільки рішенням суду по справі № 204/7246/13 відбулось стягнення заробітної плати на користь позивача за період з 2013 року по 2018 рік. Незаконне звільнення позивача відбулось у жовтні 2018 року уповноваженим працівником Фонду гарантування на ліквідацію ПАТ «Банк Форум». Рішення судів проігнороване і не було виконано працівником Фонду гарантування вкладів до повної ліквідації ПАТ «БАНК ФОРУМ» у 2019 році. Разом з цим, з 1 грудня 2024 року розмір військового збору було підвищено з 1,5% до 5%. Також вважає, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в даному випадку не є податковим агентом. Просив врахувати письмові пояснення заявника та у зв`язку з частковим виконанням рішення суду застосувати норми п. 7 ст. 453-4 ЦПК України, згідно з якою якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але боржником судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 453-2 ЦПК України.

17 червня 2025 року від представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кібець Р.Р. надійшли додаткові пояснення до звіту про виконання судового рішення у справі № 204/7246/13-ц, в яких зазначено, що сума призначена судом як виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зменшується на суму податків і зборів. З огляду на положення чинного законодавства та сталу практику Верховного Суду, з присудженої до стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 суми середнього заробітку та моральної шкоди у загальному розмірі 531 228,84 грн. було утримано 95 621,19 грн. ПДФО та 26 561,44 грн. військового збору. Просив відхилити заперечення ОСОБА_1 щодо часткового виконання судового рішення та прийняти Звіт у справі № 204/7246/13-ц.

Також, 17 червня 2025 року від стягувача ОСОБА_1 до суду надійшли додаткові пояснення щодо звіту Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в яких додатково зазначено, що в період, за який стягується заробітна плата, було встановлено різні ставки оподаткування та відповідно з 08 (09) вересня 2013 року по серпень 2015 року взагалі не здійснювалось відрахування ПДВО, Податковий кодекс на той час такої норми взагалі не містив. Крім того, у 2013 році до 2016 року ставки ПДФО застосовуються: у розмірі 15% - для оподатковуваного доходу до 11 470 грн. (що дорівнює 10 мінімальних зарплат на 1 січня 2013 року). Така норма діяла до звільнення позивача з ПАТ «Банк Форум» - 12 жовтня 2018 року. Позивач не отримав заробітну плату з вересня 2013 року до дати звільнення 12 жовтня 2018 року. Вважає, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб порушено норми щодо дії законодавства в часі. На переконання стягувача, Фонду гарантування вкладів необхідно здійснити ОСОБА_1 доплату за виконавчим листом, оскільки Фонд не є в даному випадку податковим агентом та не є роботодавцем, а відшкодовує шкоду спричинену працівником Фонду гарантування вкладів як ліквідатор та розпорядник майном ПАТ «Банк Форум», спричинену в процесі ліквідації ПАТ «Банк Форум».

В судовому засіданні стягувач ОСОБА_1 , посилаючись на обставини, викладені у його письмових поясненнях (запереченні) щодо наданого звіту, просив у зв`язку з частковим виконанням рішення суду застосувати норми п. 7 ст. 453-4 ЦПК України.

Представник боржника - Шевченко Ю.А. в судовому засіданні просив прийняти Звіт фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо виконання рішення суду в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у Звіті про виконання судового рішення та у поданих до суду додаткових поясненнях щодо звіту.

Представник Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши стягувача та представника боржника, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 453-3 ЦПК України суд розглядає звіт про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні за правилами статті 450 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 12 червня 2025 року боржником - Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було перераховано на рахунок Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ): 409 046,21 грн. з призначенням платежу стягнення заборгованості за виконавчим листом № 204/7246/13, виданим 06 березня 2024 року на користь ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 74423281, що підтверджується платіжною інструкцією № 1358 від 12 червня 2025 року (т. 14, а.с. 74); 53 122,88 грн. з призначенням платежу сума виконавчого збору по виконавчому провадженню № 74423281, що підтверджується платіжною інструкцією № 1359 від 12 червня 2025 року (т. 14, зв. бік а.с. 74); 195,30 грн. з призначенням платежу сума витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 74423281, що підтверджується платіжною інструкцією № 1360 від 12 червня 2025 року (т. 14, а.с. 7).

Крім того, 12 червня 2025 року боржником - Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було перераховано на рахунок Головного УДКСУ у м. Києві було перераховано: 95 621,19 грн. з призначенням платежу 101 ПДФО з виплати заборгованості на користь ОСОБА_1 за виконавчим листом № 204/7246/13, виданим 06 березня 2024 року, що підтверджується платіжною інструкцією № 1361 від 12 червня 2025 року (т. 14, зв. бік а.с. 75); 26 561,44 грн. з призначенням платежу 101 військовий збір з виплати заборгованості на користь ОСОБА_1 за виконавчим листом № 204/7246/13, виданим 06 березня 2024 року, що підтверджується платіжною інструкцією № 1362 від 12 червня 2025 року (т. 14 а.с. 76).

Тобто, суд вважає встановленим, що з загальної суми 531 228,84 грн., яку стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 за судовим рішенням по справі № 204/7246/13-ц, на користь ОСОБА_1 було сплачено 409 046,21 грн., а інші 122 182,63 грн. були відраховані в якості податків та зборів, а саме: 95 621,19 грн. (тобто 18% від загальної суми заборгованості) відраховано як податок на доходи фізичних осіб та 26 561,44 грн. (тобто 5% від загальної суми заборгованості) відраховано як військовий збір.

ОСОБА_1 під час розгляду справи визнавав, що отримав сплачені йому Фондом гарантування вкладів фізичних осіб 409 046,21 грн. в рахунок виконання судового рішення по справі № 204/7246/13-ц.

Згідно з ч. 1 ст. 453-4 ЦПК України за наслідками розгляду звіту боржника суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 453-2 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 було виплачено грошові кошти, присуджені за рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2018 року у справі № 204/7246/13-ц, то суд вважає за можливе прийняти Звіт Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про виконання судового рішення по справі № 204/7246/13-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, заінтересовані особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ.

Разом з цим, заперечуючи проти наданого Фондом гарантування вкладів фізичних осіб звіту про виконання судового рішення та не погоджуючись з виплаченим розміром заборгованості, ОСОБА_1 посилався на те, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є податковим агентом відносно позивача, а якби і був ним, то оподаткування мало здійснюватись за іншими, меншими, ставками податків та зборів, а тому Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на виконання судового рішення по справі № 204/7246/13-ц має здійснити на користь ОСОБА_1 доплату.

Так, у підпункті 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України закріплено, що податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Згідно з підпунктами 168.1.1 та 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Податок сплачується (перераховується) до відповідного бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом.

Крім того, згідно п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

При цьому, відповідно до п.п. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування резидента, серед іншого, є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

В свою чергу, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються також і доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту) (п.п. 164.2.1. п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України).

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок на доходи фізичних осіб і військовий збір із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену ст. 167 ПКУ, і ставку військового збору, встановлену пп. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПКУ.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин. Отже, якщо юридична особа відшкодовує (виплачує) на користь фізичної особи середній заробіток за час вимушеного прогулу, то ця особа, виступаючи щодо такої фізичної особи податковим агентом, зобов`язана (у випадках, передбачених Податковим кодексом України) утримати і перерахувати податок із суми такого доходу.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що в даному випадку Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, який виконує судове рішення та виплачує на користь ОСОБА_1 присуджені з ліквідованого банку - «Банк Форум» за рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2018 року у справі № 204/7246/13-ц середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 526 228,84 грн. та моральну шкоду в сумі 5 000,00 грн., виступає щодо колишнього працівника ліквідованого банку - ОСОБА_1 податковим агентом та зобов`язаний утримати і перерахувати податок з даної суми.

Отже, твердження ОСОБА_1 про те, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є податковим агентом судом до уваги не беруться як неспроможні та безпідставні.

Суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори з суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню з суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику. Внаслідок цього виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів. Тобто, працівник отримує середній заробіток вже після утримання з нього ПДФО та військового збору.

При цьому слід звернути увагу на те, що відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, якого поновлено на роботі, оскільки за цей період, у разі перебування на посаді, працівник отримував би заробітну плату, із якої також відраховувались би податки і збори.

З пояснень представника боржника, наданих в судовому засіданні, судом встановлено, що податок на доходи фізичних осіб та військовий збір було відраховано з загальної суми 531 228,84 грн. за ставками податків та зборів, які були чинними на момент здійснення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб їх виплати, тобто станом на 12 червня 2025 року.

Так, на теперішній час ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами (п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України).

Крім того, згідно з підпунктом 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України ставка військового збору становить: для платників, зазначених у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту, - 5 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1 підпункту 1.2 цього пункту, крім доходів, які оподатковуються за ставкою, визначеною підпунктом 4 цього підпункту.

Отже, з суми, яка підлягає стягненню за судовим рішенням по справі № 204/7246/13-ц, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відрахував 18% - ПДФО та 5% - військовий збір.

Разом з цим, суд зауважує, ставка військового збору у розмірі 5% була встановлена лише Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у період дії воєнного стану» № 4015-IX від 10 жовтня 2024 року, який набрав чинності 01 грудня 2024 року, а до цього часу ставка військового збору була встановлена у розмірі 1,5%, яка була введена з 03 серпня 2014 року Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України» № 1621-VII від 31 липня 2014 року, який набрав чинності 03 серпня 2014 року.

При цьому, пункт 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у період дії воєнного стану» № 4015-IX від 10 жовтня 2024 року, закріплює, що доходи платників військового збору - осіб, визначених пунктом 162.1 статті 162 Податкового кодексу України, нараховані за наслідками податкових періодів до набрання чинності цим Законом, оподатковуються за ставкою військового збору, що діяла до набрання чинності цим Законом, незалежно від дати їх фактичної виплати (надання), крім випадків, прямо передбачених Податковим кодексом України.

Суд зазначає, що рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2018 року у справі № 204/7246/13-ц, порядок та спосіб виконання якого було змінено ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2023 року, тривалий час не виконувалось з незалежних від стягувача причин.

При цьому, на момент виникнення у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб обов`язку сплатити на користь ОСОБА_1 присуджених за рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2018 року у справі № 204/7246/13-ц середнього заробітку та моральної шкоди в сумі 5 000,00 грн. діяла ставка військового збору 1,5%.

Крім того слід враховувати, що реалізація права особи на отримання присудженого їй середнього заробітку за час вимушеного прогулу має здійснюватися за нормами, чинними на момент вираження волевиявлення такої особи у формі конкретних дій (звернення до відповідного суб`єкта з рішенням суду про його виконання, в даному випадку звернення стягувача до ДВВС з судовим рішенням по даній справ для його примусового виконання), а розпочатий процес реалізації права повинен бути завершений за чинним на момент початку такого процесу законом.

У контексті застосування принципу незворотності дії закону у часі це означає, що у разі, якщо правовідносини стосовно реалізації певного права розпочато у період чинності нормативно-правового акта, за умови, що особа здійснила конкретні дії, що виражають її волевиявлення стосовно реалізації права (звернулась до відповідного суб`єкта, подала на примусове виконання судове рішення, яке набрало законної сили тощо), то особа повинна мати можливість закінчити реалізацію відповідного права за тими нормами, що діяли на момент початку реалізації відповідного права, навіть якщо до завершення реалізації права вони втратили чинність або були змінені.

Таким чином судом встановлено, що під час виконання судового рішення по справі № 204/7246/13-ц Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснив відрахування військового збору у розмірі більшому, ніж належало, що суперечить пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у період дії воєнного стану» № 4015-IX від 10 жовтня 2024 року.

Отже, утримання більшої суми податків Боржником призвело до того, що рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2018 року у справі № 204/7246/13-ц, порядок та спосіб виконання якого змінено ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2023 року, виконано Фондом гарантування вкладів фізичних осіб не в повному обсязі, та позбавило стягувача відповідної частини грошових коштів, які мають бути виплачені йому згідно з рішенням суду.

Щодо розміру ставки ПДФО у розмірі 18%, яка визначена у п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України, то суд вважає за необхідне зазначити, що такий розмір ставки ПДФО був встановлений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» № 909-VIII від 24 грудня 2015 року, який набрав чинності 01 січня 2016 року.

Таким чином, оскільки на момент набрання законної сили рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2018 року у справі № 204/7246/13-ц, порядок та спосіб виконання якого було змінено ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2023 року, та на момент виникнення у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб обов`язку сплатити на користь ОСОБА_1 присуджені вказаним рішенням суду до стягнення грошові кошти, в Україні ставка ПДФО була встановлена на рівні 18%, суд вважає, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб вірно відрахував ПДФО з суми, яка підлягає стягненню за судовим рішенням по справі № 204/7246/13-ц, саме за ставкою 18%.

У частині 7 статті 453-4 ЦПК України визначено, що якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але боржником судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 453-2 цього Кодексу.

Оскільки в процесі розгляду судом Звіту про виконання судового рішення було встановлено, що судове рішення виконано не в повному обсязі та необхідне утримання податків у розмірі визначеному Податковим кодексом, суд, в порядку ч. 7 ст. 453-4 ЦПК України приходить до висновку про необхідність встановити новий строк для подання звіту та зобов`язати боржника - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у строк протягом двадцяти календарних днів з дня отримання даної ухвали подати звіт про виконання судового рішення - ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2023 року, якою змінено порядок та спосіб виконання рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2018 року у справі № 204/7246/13-ц та стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 присуджені за рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2018 року у справі № 204/7246/13-ц середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09.09.2013 по 23.03.2018 року в сумі 526 228,84 грн. та моральну шкоду в сумі 5 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 7, 76-82, 259, 260, 453-2, 453-4 ЦПК України, -

У х в а л и В:

Звіт Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про виконання судового рішення по справі № 204/7246/13-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, заінтересовані особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) прийняти.

В порядку ч. 7 ст. 453-4 ЦПК України встановити новий строк для подання звіту.

Зобов`язати боржника - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 17, ЄДРПОУ - 21708016) у строк протягом двадцяти календарних днів з дня отримання даної ухвали подати звіт про виконання судового рішення - ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2023 року, якою змінено порядок та спосіб виконання рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2018 року у справі № 204/7246/13-ц та стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 присуджені за рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2018 року у справі № 204/7246/13-ц середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09.09.2013 по 23.03.2018 року в сумі 526 228,84 грн. та моральну шкоду в сумі 5 000,00 грн.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя Д.Л. Черкез