П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2025 року м. Київ

Справа № 753/18782/23

Провадження: № 22-ц/824/9558/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О.

суддів Верланова С. М., Нежури В. А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Гладченко Альони Валеріївни в інтересах ОСОБА_1

на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 грудня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Сирбул О. Ф.,

у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

у с т а н о в и в:

У жовтні 2023 року АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку № б/н від 04.06.2020 року, чим підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Згідно даної анкети-заяви відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40 % на рік та їй видано платіжну картку.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.2 - 2.1.1.2.4 договору, на підставі якого позичальник при укладенні цього договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за ініціативою та рішенням банку.

АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі та видало ОСОБА_1 кредит (встановлений кредитний ліміт), тоді як внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору в останньої утворилася заборгованість, яка станом на 24.08.2023 року складає загальну суму 32 969,93 грн, з яких: 18 986,03 грн - заборгованість за кредитом; 13 983,90 грн - заборгованість по відсоткам.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 грудня 2023 року позов АТ «Акцепт-Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.06.2020 року, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 18 986,03 грн та заборгованості по відсоткам у розмірі 13 983,90 грн, а всього 32 969,93 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» витрати з оплати судового збору у розмірі 2 684 грн.

Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Гладченко А. В. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в позові.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що відповідачка не приймала участі у розгляді справи, у зв`язку з чим була позбавлена можливості скористатись правом на подачу заяви про застосування строків позовної давності. Вважає, що суд першої інстанції повинен був відмовити у позові АТ «Акцент-Банк» у зв`язку із зверненням до суду з позовом поза межами строку позовної давності. Вказувала, що за відсутності підтвердження про запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг, надані банком витяг з Умов та Правил не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Також у анкеті-заяві відповідача відсутні відомості про погодження відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту. В матеріалах справи також відсутні належні первинні платіжні та розрахункові документи про надання кредитних коштів відповідачу та про фактичне отримання вказаних коштів, що не дозволяє встановити факти видачі та отримання кредиту.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 25 квітня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Акцент-Банк» заперечувало проти апеляційної скарги та зазначало, що судом не допущено порушень норм матеріального та процесуального права та справа розглянута з повним з`ясуванням фактичних обставин справи.

За правилом ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України та ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 звернулася до АТ «Акцент-Банк», у зв`язку з чим підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг а А-Банку № б/н від 04.06.2020 року.

Своїм підписом в анкеті-заяві ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами складає між нею і банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилась з договором про надання банківських послуг до його укладення і згодна з його умовами, а також зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно ознайомлюватися з їх змінами на сайті А-Банку (а.с. 13).

На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила», Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» та Тарифи по картці «Зелена».

Згідно довідки за картками АТ «Акцент-Банк» відповідачці відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано картку № НОМЕР_2 , строком дії до грудня 2024 року (а.с. 24).

Відповідно до довідки за лімітами клієнта ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 04.06.2020 року за період з 04.06.2020 року по 24.08.2023 року на платіжну картку встановлено кредитний ліміт у розмірі 20 000 грн, який в подальшому змінювався і станом на 25.04.2023 року становить 19 000 грн (а.с. 25).

З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 04.06.2020 року вбачається, що станом на 24.08.2023 року загальна заборгованість ОСОБА_1 складає 32 969,93 грн, з яких: 18 986,03 грн - заборгованість за кредитом; 13 983,90 грн - заборгованість по відсоткам (а.с. 11-12).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачка всупереч умовам договору не сплатила в повному обсязі платежі, передбачені договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, що підтверджується вказаним договором та розрахунком заборгованості.

Перевіряючи вказані висновки суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів ураховує наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Акцент-Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками.

Позивачем на підтвердження позовних вимог надано розрахунок заборгованості за договором № б/н від 04.06.2020 року станом на 24.08.2023 року, копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 04.06.2020 року, яка підписна ОСОБА_1 , паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», виписку по картці за період з 04.05.2020 року по 24.08.2023 року, довідку за картками, довідку за лімітами за період з 04.06.2020 року по 24.08.2023 року, копію Витягу з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», Тарифи по картці «Зелена» (а.с. 11-42).

Довідкою за картами підтверджується, що ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано картку № НОМЕР_2 , строком дії до грудня місяця 2024 року.

При цьому, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила» та Тарифи по картці «Зелена» не підписані ОСОБА_1 , матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги та тарифи розуміла відповідач, ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання боржником кредитних коштів містили умови щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, розмір і порядок їх нарахування.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що у анкеті-заяві відповідача відсутні відомості про погодження відсотків за користування кредитними коштами, а саме: їх розмір і порядок нарахування, тобто, сторони у розумінні цивільного законодавства не погодили розмір та підстави стягнення відсотків.

Апеляційний суд вважає, що правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, не можуть бути застосовані до правовідносин сторін, оскільки Умови та правила надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», що розміщені на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила», неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент-Банк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Враховуючи вказані обставини, колегія суддів вважає, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві погодженої домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, наданий банком Витяг з Умов та правил надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують обставин, викладених в позовній заяві.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, відсутні підстави вважати, що АТ «Акцент-Банк» і ОСОБА_1 обумовили у письмовому вигляді сплату відсотків за користування кредитними коштами, на що посилається заявник в апеляційній скарзі.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (ч. 3 ст. 1054 ЦК України).

До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця (ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування»).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що: під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується водному документі. Це стосується як односторонніх правочинів,(наприклад, складення заповіту),так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23.05.2022 року у справі № 393/126/20.

Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» підписано відповідачем простим електронним підписом шляхом підтвердження дзвінком 04-06-2020 13:41 з номера телефону НОМЕР_3 у відповідності з Умовами та правилами надання банківських послуг. У цьому документі зазначено умови щодо надання кредитних ліній на трьох карткових рахунках: «Універсальна», «Універсальна Gold» та «Зелена».

Однак, як зазначалося вище Умови та правила надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» та Тарифи по картці «Зелена» по чіпованій картці з безконтактною технологією оплати не підписані ОСОБА_1 .

Більше того, у вказаному паспорті споживчого кредиту вказано, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стон, розмір доходів, тощо.

Ураховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» не може бути визнаний належним і достатнім доказом на підтвердження обставин погодження сторонами умов кредитного договору за анкетою-заявою від 04.06.2020 року щодо сплати відсотків за користування кредитом.

Суд першої інстанції не врахував вищезазначене та дійшов помилкового висновку про те, що додані позивачем документи складають кредитний договір.

Позивачем, як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, не було надано суду доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про погодження сторонами умов договору про встановлення розміру відсотків за користування кредитом.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по відсоткам у розмірі 13 983,90 грн не підлягають задоволенню, оскільки Витяг з Умов та правил надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк», Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» та Витяг з Тарифів по картці «Зелена» не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору від 04.06.2020 року, а висновки суду першої інстанції в цій частині є необґрунтованими.

В той же час, враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 04.06.2020 року у розмірі 18 986,03 грн (тіло кредиту).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції повинен був відмовити у позові АТ «Акцент-Банк» у зв`язку із зверненням до суду з позовом поза межами строку позовної давності, не заслуговують на увагу.

Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання.

02.04.2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Пунктом першим Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2» установлений карантин на всій території України з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року.

У подальшому зазначений строк карантину неодноразово продовжувався Постановами Кабінету Міністрів України та скасований лише 30 червня 2023 року.

Таким чином, позивачем не пропущено строк позовної давності щодо заявлених вимог.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що розмір заборгованості має доводитись первинними документами, апеляційний суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи міститься виписка по картці ОСОБА_1 за період з 04.06.2020 року по 24.08.2023 року, довідка щодо виданої кредитної картки із зазначенням строку дії до грудня 2024 року та довідка за лімітами за вищезгаданий період.

Апеляційний суд враховує, що відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.п. 62, 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року № 75, виписка з банківського рахунку є первинним документом, що підтверджує здійснені по банківському рахунку операції.

Верховний Суд у постанові 25.05.2021 року у справі № 554/4300/16-ц наголосив, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки по картковим рахункам можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, надана банком виписка по картці позичальника є належним доказом отримання відповідачкою кредиту, оскільки відображає рух коштів та доводить користування ОСОБА_1 кредитними коштами.

Крім цього, вчинення дій щодо часткового погашення заборгованості за кредитним договором спростовує доводи відповідача про неотримання нею кредитних коштів.

Апеляційний суд також виходить з того, що, стверджуючи про відсутність належних доказів надання кредитних коштів, ОСОБА_1 в межах цієї цивільної справи із зустрічними позовними вимогами не зверталася, отже, указані твердження підставами позову не були. Суд першої інстанції, виходячи з принципу змагальності сторін, що діє в цивільному судочинстві, розглядав справу в межах заявлених позовних вимог та перевіряв доводи сторін на предмет наявності або відсутності у відповідача заборгованості за кредитом.

Відповідач, заперечуючи проти фактичного отримання кредитних коштів, всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України належних письмових доказів на підтвердження відсутності у неї банківської картки з № НОМЕР_2 або неперерахування на цю картку/відповідний банківський рахунок у спірний період суми за кредитом не надала, хоча не була позбавлений можливості надати суду відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх заперечень, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до них.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно встановив фактичні обставини у справі, висновки суду не в повній мірі відповідають наданим сторонами доказам, суд неправильно застосував норми матеріального права, та як наслідок дійшов помилкового висновку про задоволення позову в цілому.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості по відсоткам в сумі 13 983,90 грн слід скасувати з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову в задоволенні цих вимог. В решті рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі позовної заяви АТ «Акцент-Банк» сплатило судовий збір у розмірі 2 684 грн. Оскільки наслідком апеляційного перегляду справи є зменшення розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь з відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (57,59 %), а саме у розмірі 1 545,72 грн (2 684 грн х 57,59 %).

При подачі апеляційної скарги скаржником сплачено судовий збір у розмірі 4 026 грн. Оскільки колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення вимог апеляційної скарги, сплачений відповідачем судовий збір підлягає стягненню на її користь з позивача пропорційно до задоволених вимог апеляційної скарги (42,41 %), а саме у розмірі 1 707,83 грн (4 026 грн х 42,41 %).

Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Враховуючи зазначене, з АТ «Акцент-Банк» слід стягнути на користь ОСОБА_1 різницю між сумою судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, та сумою, яку позивач має компенсувати відповідачу, у розмірі 162,11 грн (1 707,83 грн - 1 545,72 грн).

Керуючись ст.ст. 369, 374, 376, 382, 384України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Гладченко Альони Валеріївни в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 грудня 2023 року в частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості по відсоткам скасувати та ухвалити в цій частині вимог нове судове рішення про відмову в позові.

У зв`язку з чим другий абзац резолютивної частини рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 грудня 2023 року викласти в такій редакції:

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (, адреса: м. Дніпро, вул. Батумська, 11) заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.06.2020 року у розмірі 18 986 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят шість гривень) грн 03 коп.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 грудня 2023 року в частині розподілу судових витрат скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути з Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (, адреса: м. Дніпро, вул. Батумська, 11) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 162 (сто шістдесят дві) грн 11 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Т. О. Невідома

Судді С. М. Верланов

В. А. Нежура