УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

"15" липня 2025 р. Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Хромова О.О., перевіривши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про припинення права власності на частку у спільному майні, визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про припинення права власності на частку у спільному майні, визнання права власності.

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О.

Перевіривши матеріали позовної зави та долучених до неї документів, судом встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України.

Статтею 175, 177 ЦПК України визначені основні вимоги до позовної заяви, які мають бути дотримані особами, які звертаються до суду за захистом своїх прав та інтересів шляхом пред`явлення позову до суду.

Пунктом 4 частини третьої статті 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява, серед іншого, повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Звертаючись до Дніпровського районного суду міста Києва позивачем ОСОБА_1 заявлено вимоги:

1)Припинити право власності ОСОБА_2 на 5/16 частин у спільному майні за адресою: АДРЕСА_1 ;

2)Припинити право власності ОСОБА_3 на 1/16 частин у спільному майні за адресою: АДРЕСА_1 ;

3)Визнати за ОСОБА_1 право власності на 6/16 квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини першої статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява, серед іншого, повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються (пункт 3 частини третьої статті 175 ЦПК України).

Згідно із пунктом другим частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру є обов`язковою вимогою до змісту позовної заяви. Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається.

Позивачем ціну позову зазначено 425 250,00 грн, що відповідає вартості 6/16 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

На підтвердження заявленої позивачем ціни позову до матеріалів справи долучено Звіт про оцінку майна, виконаний ТОВ «Інфо-Центр «Консалт», відповідно до якого ринкова вартість 2-кімнаткої квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 10 червня 2025 року становить 1 134 000,00 грн, що еквівалентно 27 331,00 доларів США.

Пунктами 4,5 частини третьої статті 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява також повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що він є власником 0,625 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності набуто на підставі договору дарування

5/8 частини квартири від 07 травня 2024 року.

Вказана квартира на праві власності належала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_4 . ОСОБА_5 успадкувала вказану частку квартири та подарувала позивачеві. Інші спадкоємці ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зволікали із прийняттям спадщини. Згодом ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право на спадщину на 5/16 спірної квартири, а ОСОБА_6 зволікає із отриманням свідоцтва про право на спадщину з метою недопущення припинення їх з батьком права власності на незначну частку у праві власності на квартиру, яка не може бути виділена в натурі, та створення перешкод для здійснення права власності на квартиру позивачем.

Зазначає, що фактично відповідачам частка в успадкованій квартирі не потрібна, частка відповідачів є незначною, а поділ або виділ 37,5 % частки інших співвласників технічно неможливий.

З посиланням на статтю 365 ЦК України позов просить задовольнити.

Так положеннями статті 365 ЦК України встановлено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного суду, викладеного у постанові від

21 липня 2022 року у справі № 209/3085/20, зазначено, що приписи частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України і статті 365 ЦК України з урахуванням принципу розумності треба розуміти так: правила про необхідність попереднього внесення коштів на депозитний рахунок суду стосуються тих випадків, коли позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) згідно зі статтею 365 ЦК України заявив вимогу про припинення права відповідача на частку у спільній власності (такі кошти забезпечують отримання відповідачем грошової компенсації).

Заявляючи вимоги про припинення права власності відповідачів на належні їм частки у праві власності на спірний об`єкт нерухомого майна - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , позивач доказів зарахування сум на депозитний рахунок ТУ ДСА в місті Києві не долучив.

Таким чином, оскільки позивач звернувсь до суду із вимогою про припинення права відповідачів на їх частки у спірній квартирі, позивач згідно статті 365 ЦК України, з урахуванням наданої оцінки спірного нерухомого майна, зобов`язаний внести на депозитний рахунок суду кошти у розмірі вартості частки відповідачів, а саме у розмірі грошової оцінки 5/16 частки спірної квартири, що належить ОСОБА_2 , що складає 354 375,00 грн, а також у розмірі грошової оцінки 1/16 частки спірної квартири, що належить ОСОБА_3 , що складає 70 875,00 грн, докази чого мають бути долучені до матеріалів справи.

Суд також враховує, що відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 11 липня 2025 року № 1563117, місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Також з відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 11 липня 2025 року № 1563088 встановлено, що місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , також зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають зареєстроване місце проживання у спірній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Частиною третьою статті 47 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції).

Водночас, відомостей про наявність у кожного з відповідачів іншого нерухомого майна, що є або може бути постійним місцем їх проживання матеріали справи не містять, позивачем не надано.

Суд також враховує, що рішенням Білоцерківський міськрайонний суд Київської області по справі № 357/11733/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності, припинено право власності на частку в спільному майні ОСОБА_2 на 1/16 квартири та ОСОБА_3 на 1/16 частину квартири, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_2 , визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, на виконання вимог ухвали про залишення позову без руху позивачеві слід долучити до позовної заяви також докази належності відповідачу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві власності іншого житла задля дотримання конституційного права відповідача на житло.

Згідно із частиною першою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху та встановити позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про припинення права власності на частку у спільному майні, визнання права власності, - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - три дні з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Хромова