Номер провадження по справі 2/387/451/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2025 року селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області у складі

головуючого судді Солоненко Т. В.

із секретарем судового засідання Косюг І.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь аліменти на утримання сина, який продовжує навчання в розмірі частини з усіх доходів відповідача щомісячно з урахуванням часу канікул до закінчення навчання сина, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку за умов продовження навчання, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що він є повнолітньою дитиною ОСОБА_1 , який продовжує навчання та з зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. На даний час позивач є студентом першого курсу навчання з оплатою вартості навчання на договірних засадах Харківського національного університету внутрішніх справ за спеціальністю 125, «Кібербезпека та захист інформації» з передбачуваним закінченням навчання червень 2028 року. Позивач є студентом денної форми навчання та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток.Перебуває на повному матеріальному забезпечення своєї матері ОСОБА_3 , яка працює в АТ «Укрзалізниця» Структурний підрозділ «Служба охорони праці» Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», має невисокий рівень заробітної плати та на яку покладено значний тягар витрат пов`язаних з його навчанням, а саме витрати на придбання комп`ютерної техніки, яка необхідна для навчання, оплату комунальних послуг та інтернет послуг, придбання навчально-методичних посібників, одягу, взуття, продуктів харчування та витрати на проїзд до місця навчання, додаткові зайняття з англійської мови. ОСОБА_1 нікому аліменти не платить, на утримання іншої сім`ї та інших дітей не має, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, має постійне місце роботи, у зв`язку з чим має змогу надавати матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання та має право на одержання аліментів до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трирічного віку.

Ухвалою Добровеличківського районного суду від 19.05.2025 за вказаним позовом відкрито провадження у справі за № 387/739/25 з призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 17.06.2025.

За наслідками судового засідання розгляд справи відкладено на 07.07.2025, про що 17.06.2025 постановлено відповідну ухвалу.

01.07.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву від 27.06.2025, в якому відповідач загалом не заперечує свого обов`язку утримувати сина до досягнення 23 років в період його навчання. При цьому зазначає, що у зв`язку з сімейними, матеріальними обставинами, станом його здоров`я, станом здоров`я його матері, його зобов`язаннями, він не впевнений, що зможе належно сплачувати аліменти у заявленому в позові розмірі частини всіх його доходів. Відповідач вказує, що тривалий час має значні проблеми зі здоров`ям, а саме низку неврологічних та інших хвороб. Проживає разом зі своєю мамою ОСОБА_4 , яка потребує і постійно отримує від нього матеріальну допомогу, утримання. Також відповідач зазначає, що має близькі стосунки з ОСОБА_5 , яка вагітна від нього, термін вагітності 34 тижні. Окрім того відповідач зауважує на тому, що позовна заява і додані до неї докази не місять будь-якого підтвердження і розуміння щодо розміру понесених додаткових витрат, зокрема, але не виключно, на придбання комп`ютерної техніки, навчально-методичних посібників, на проїзд до місця навчання, додаткові заняття з англійської мови. Умови договору №443/1 про надання платної освітньої послуги від 01.09.2024 та відповідно до довідки з навчального закладу від 17.03.2025, термін навчання визначено до червня 2028 року, відтак позовні вимоги в частині стягнення аліментів до 05.05.2030 року є необґрунтованими, ґрунтуються на припущеннях, тому не визнаються відповідачем в цій частині. За наведеного, відповідач позовні вимоги просить задоволити частково, зменшивши частку аліментів з частини до 1/6 частини всіх видів його доходів, і здійснювати стягнення аліментів продовж періоду навчання, але не пізніше червня 2028 року.

07.07.2025 до суду надійшла відповідь на відзив від 07.07.2025 за підписом представника позивача адвоката Маркової Н.В., за змістом якої 27 травня 2016 року між відповідачем та ОСОБА_3 було розірвано шлюб, і з того моменту відповідач весь період обмежувався лише сплатою аліментів, в добровільному порядку не приймає участі у додаткових витратах на утримання сина, який продовжує навчання. Усі витрати по утриманню сина несе лише мати. ОСОБА_3 , яка працює в АТ «Укрзалізниця» Структурний підрозділ «Служба охорони праці» Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» та має невисокий рівень заробітної плати. Щодо доводів відповідача, наведених у відзиві, представник зазначає наступне. Факт утримання та надання матеріальної допомоги відповідачем своїй матері, не є доведеним та не підтверджується належними доказами, які можуть підтвердити факт отримання нею коштів або іншої форми підтримки, платіжні доручення на придбання ліків та оплату лікарських послуг, а також цільове призначення допомоги, способи надання такої допомоги. Щодо стану здоров`я відповідача, то останнім не надано доказів, які можуть включати медичну документацію, виписки з історії хвороби, результати аналізів, діагнози лікарів, довідки про стан здоров`я, акти медичного огляду, тощо. Щодо вагітності громадянки ОСОБА_6 та внесення персональних даних щодо відповідача, як батька ненародженої дитини, то записи в медичній карті вагітної жінки, зокрема в «Індивідуальній карті вагітної і породіллі» або обмінній карті, не означають автоматичного батьківства. Запис чоловіка в довідці про вагітність може бути внесена на підставі інформації наданої жінкою і не має жодної юридичної сили та є свідченням того, що особа вагітна. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Щодо понесених витрат на придбання комп`ютерної техніки для навчання, то ОСОБА_3 для навчання сина було придбано ноутбук Asustufgamingf17 fx707zc4 згідно кредитного договору № від 02.12.2023, вартість якого становить 39 599 гривень. Щодо заперечень відповідача про стягнення аліментів до червня 2028 року, то навчання в Харківському національному університеті внутрішніх справ, де проходить навчання позивач, поділяється на кілька рівнів, це бакалаврат перший рівень вищої освіти, тривалість 4 роки та магістратура другий рівень вищої освіти, 1,5-2 роки після бакалаврату. Тому стягнення аліментів, за умов продовження навчання, повинно проводитися до закінчення навчання позивача, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився. В заяві від 17.06.2025 представник позивача адвокат Маркова Н.В. просила розгляд справи проводити без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила задоволити.

Відповідач в судовому засіданні підтримав доводи, наведені у відзиві на позовну заяву. Поряд з цим зазначив, що розуміє та не заперечує свого обов`язку по утриманні сина, проте наголошує, що у зв`язку зі станом свого здоров`я, витратами по догляду за своєю матір`ю та майбутніми витратами на іншу дитину, не впевнений, що буде спроможний сплачувати заявлений позивачем розмір аліментів, тому просив зменшити їх до 1/6 частини всіх видів його доходів .

З урахуванням неявки позивача, суд зважає на положення ч. 1 ст. 223 ЦПК України, якою передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд ом встановлено наступне.

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 27 травня 2016 року у справі № 387/418/16 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 2 листопада 2003 року у Помічнянській міській раді Добровеличківського району Кіровоградської області, актовий запис №83.

Під час перебування у шлюбі у сторін народився син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Помічнянською міською радою Добровеличківського району Кіровоградської області 15 травня 2007 року, серія НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Помічнянської міської ради Новоукраїнського району від 17.04.2025 за № 705, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . До складу сімї входить син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до довідки, виданої 17.03.2025 Харківським національним університетом внутрішніх справ за № 20/802с, ОСОБА_2 є студентом 1 курсу денної форми навчання з оплатою вартості навчання на договірних засадах Харківського національного університету внутрішніх справ, ІІІ-ІV рівня акредитації. Зараховано на навчання з 01 вересня 2024 року наказом ХНУВС від 14.08.2024 №550. Передбачений термін закінчення навчання та присвоєння ступеня вищої освіти бакалавр червень 2028 року.

Відповідно до договору №443/1 про надання платної освітньої послуги, укладеного між Харківським національним університетом внутрішніх справ та ОСОБА_3 01.09.2024 для здобувача вищої освіти ОСОБА_2 , який є невід`ємною частиною договору № 443 про навчання у закладі вищої освіти від 01.09.2024, загальна вартість платної освітньої послуги за весь срок навчання становить 112 000,00 гривень.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 досяг повноліття.

З довідки про доходи №112 АТ «Укрзалізниця» Структурний підрозділ «Служба охорони праці» Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» виданої 03.04.2025 ОСОБА_3 встановлено, що останній за період з грудня 2024 року по березень 2025 року нараховано заробітну плату в розмірі 64 521 гривень 70 копійок.

З довідки про доходи №15 АТ «Укрзалізниця» Виробничий підрозділ «Помічнянська дистанція сигналізації та зв`язку» Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» виданої 14.05.2025 ОСОБА_1 встановлено, що останньому за період з травня 2024 року по квітень 2025 року нараховано заробітну плату у розмірі 390 568 гривень 92 копійки.

З довідки про доходи Відділу культури, туризму, молоді та спорту виконавчого комітету Помічнянської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області № 02-23/21 від 19.05.2025 виданої ОСОБА_1 встановлено, що останньому в період з квітня 2024 року по квітень 2025 року нараховано заробітню плату в розмірі 61161 гривню 53 копійки.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, та спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

За змістом частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.2 ст. 199 СК України).

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

За статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

В свою чергу, відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналіз ст.ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Таким чином, стягнення із батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.

У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Згідно із ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановивши, що ОСОБА_2 є студентом першого курсу факультету «Кібербезпека та захист інформації» Харківського національного університету внутрішніх справ денної форми навчання на платній основі, відтак потребує матеріальної допомоги на харчування, проживання (за необхідності), мобільний зв`язок, інтернет послуги, придбання навчально-методичних посібників, оскільки на період навчання він не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідач, який є працездатною особою, має основне місце праці та стабільний заробіток, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітнього сина, інших утриманців, які за законом повинен утримувати, немає.

У свою чергу, відповідач не заперечує свого обов`язку утримувати повнолітню дитину, однак не погоджується із розміром аліментного зобов`язання. Посилаючись на сімейні, матеріальними обставинами, стан його здоров`я, стан здоров`я його матері, його зобов`язання, відповідач вказує, що не зможе належно сплачувати аліменти у заявленому в позові розмірі.

Досліджуючи доводи відповідача , суд зважає на наступне.

Обгрунтовуючи доводи щодо незадовільного стану здоров`я відповідач вказує на наявність у нього низки неврологічних та інших хвороб. На підтвердження цієї інформації надано виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого з повним діагнозом: остеохондроз, деформуючий спондилоартроз поперекового відділу хребта з килою диску L5-S1 рецидивуючий перебіг; остеоартроз з артралгіями; хронічний гастродуоденіт, ст. ремісії; хронічний холецистит, ст. ремісії; хронічний панкреатит, ст. ремісії; вульгарний псоріаз, пляшкова форма, прогресуючий перебіг; псоріаз нігтів; множинні папіломи шкіри тулуба. За станом здоров`я перебуває під постійним наглядом невролога, дерматолога, сімейного лікаря.

Проте, будь-яких доказів того, що він проходив відповідне лікування та щодо його вартості відповідач ОСОБА_1 суду не надав.

Не надано суду і інформації щодо призначеного лікування, яке, враховуючи діагнози лікарів, могло дати позитивний результат та усунути обставини, якими відповідач заперечує можливість надання матеріальної допомоги сину на період його навчання.

Будь-яких доказів того, що відповідач вживав заходи для лікування та що таке лікування не дало результатів, матеріали справи також не містять.

Верховний Суд наголошує, що навіть, якщо батько або мати є інвалідами ІІ або ІІІ групи, але в довідці про стан їх здоров`я відсутні рекомендації щодо неможливості працювати, тобто їх не визнано непрацездатним, а тільки рекомендовані певні обмеження в роботі, це є підставною для стягнення з таких батьків аліментів на повнолітніх сина або дочку, які продовжують навчання.(постанова Верховного Суду від 27.02.2019 року у справі № 760/17457/16-ц).

Отже, зазначена обставина не доводить неможливість відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Суд не ставить під сумнів ті обставини, що мати відповідача ОСОБА_4 має захворювання, у 2024 році перенесла операційне втручання, є пенсіонером та проживає разом з сином (відповідачем у справі) за однією адресою, оскільки такі знайшли своє підтвердження у судовому засіданні безпосередньо дослідженими судом доказами. Однак, матеріали справи не мітять жодного належного та допустимого доказу перебування ОСОБА_4 на утриманні свого сина ОСОБА_1 та розміру витрат останнього, які він несе на утримання матері, тому доводи відповідача в цій частині, не є переконливими.

Доводи відповідача про те, що на даний час у нього змінився сімейний стан, оскільки він фактично створив нову сім`ю, і очікує на народження дитини, суд не приймає до уваги, оскільки створення нової сім`ї не може бути достатньою та безумовною підставою для зменшення розміру аліментів на утримання дитини.

Поряд з цим, оцінюючи майновий стан відповідача, суд враховує, що ОСОБА_1 не надано суду жодної інформації щодо наявності у нього будь-якого рухомого чи нерухомого майна, яке може використовуватись ним для отримання доходів, та бути використаним для надання матеріальної допомоги сину, який продовжує навчання.

Оскільки син проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні, ця обставина свідчить про те, що значно більший тягар відповідальності, зобов`язань та матеріальних витрат покладено саме на матір позивача.

Таким чином, виходячи із суті та змісту заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах, враховуючи визначений позивачем предмет спору, а тому оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому суд вважає за необхідне визначити дату початку стягнень з дати звернення до суду, а саме - з 05 травня 2025 року.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 1211,20 грн судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13, 81, 141, 263-265, 273, 279, 354, 430 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на період його навчання у Харківському національному університеті внутрішніх справ, у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментівщомісячно, починаючи з дня звернення до суду (05.05.2025) до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Право на отримання аліментів припиняється у разі припинення ОСОБА_2 навчання.

Стягнення аліментів розпочати з дня пред`явлення позову - 05 травня 2025 року.

Допустити негайне виконання рішення та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються такі реквізити сторін та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_1 , РНКПП НОМЕР_2 ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , житель АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 11.07.2025

Суддя Таїсія СОЛОНЕНКО