Справа № 570/3330/25
провадження № 2/570/1699/2025
У Х В А Л А

10 липня 2025 року

Суддя Рівненського районного суду Рівненської області Кушнір Н.В., перевіривши виконання вимог ст.175-177, 184 ЦПК України при подачі цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини з матір`ю,

у с т а н о в и в:

покликаючись на неможливість продовження шлюбу та невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків по утриманню їх неповнолітнього сина, неможливість дійти домовленості щодо місця його проживання, позивач у поданій через систему "Електронний суд" 10 липня 2025 року позовній заяві просить шлюб сторін розірвати; визначити місце проживання дитини з матір`ю; стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 10.07.2025 і до повноліття дитини; судові витрати покласти на відповідача.

Відповідно до змісту ч.6 ст.188 ЦПК України суд з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

Суд вважає за доцільне роз`єднати позовні вимоги, оскільки позовна вимога про розірвання шлюбу передбачає розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, а позовна вимога про визначення місця проживання дитини передбачає розгляд у порядку загального позовного провадження. Крім того, суд при вирішенні питання про розлучення повинен вживати заходів для збереження сім"ї і може надати строк для примирення, що потягне за собою зупинення провадження у справі, при цьому інтереси подружжя можуть стати вище інтересів дитини, що є неприпустимим.

Перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскарженні в апеляційному порядку окремо від рішення суду визначені ч.1 ст.353 ЦПК України, яка не передбачає оскарження в апеляційному порядку окремо від рішення суду такої ухвали. Відповідно до п.4 ч.5 ст.357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Згідно з ч.2 ст.353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. Разом з тим, враховуючи вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає право на справедливий суд, позбавлення за даних обставин права на апеляційне оскарження є фактично порушенням принципів рівності всіх перед законом і судом та доступу до правосуддя.

З огляду на викладене, керуючись ч.7 ст.188 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

З цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини з матір`ю виділити в самостійне провадження позовну вимогу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та позовну вимогу про визначення місця проживання дитини.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя: Кушнір Н.В.