Дата документу 04.07.2025
Справа № 334/1446/25
Провадження № 2/334/1466/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2025 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Філіпової І. М.,

за участю секретаря Мандик М. О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), Обухівський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиція (м. Київ), про звільнення від сплати аліментів та про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), Обухівський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиція (м. Київ), про звільнення від сплати аліментів та про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

04.07.2025 року представник відповідача подала клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням суду у справі №334/8505/24 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відібрання дітей, визначення місця проживання дітей, звільнення від сплати аліментів та справи №372/5892/24 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про стягнення додаткових витрат на дітей та визначення місця проживання дітей.

В провадженні різних судів перебувають цивільні справи, які мають єдиний предмет спору. Позивач має на меті не найкращі інтереси дітей, а реалізацію власних амбіцій шляхом вступу в якнайбільше судових процесів з відповідачем. Щомісяця позивач перераховує аліменти на її користь на утримання дітей, які повертаються йому грошовим переказом. З відповідачем у справі він не спілкується, речі продукти, подарунки для дітей не приймає.

Таким чином, позивач достеменно повідомлений про наявність двох цивільних справ, в яких у тому числі ставиться питання стягнення аліментів на утримання дітей та припинення стягнення аліментів, подає окрему позовну заяву про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання дітей.

На підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України представник відповідача просить зупинити провадження до розгляду двох вказаних цивільних справ.

У судовому засіданні представник відповідача клопотання підтримала, пояснила, що до вирішення питання щодо місця проживання дітей неможливо вирішувати спір щодо сплати аліментів. У разі вирішення спору про місце проживання дітей разом з матір`ю вона буде вимушена знову звертатися до суду для вирішення питання з аліментами.

Представник позивача проти клопотання заперечувала, вказувала, що з вересня 2024 року діти мешкають разом з позивачем, на теперішній час відсутні підстави для стягнення аліментів з позивача. У той же час позивач несе усі витрати щодо утримання дітей.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що в провадженні Дніпровського районного суду м. Запоріжжя перебувають цивільні справи: №372/5892/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , третя особа Служба у справах дітей Козинської селищної ради, про визначення місця проживання дітей; №334/8505/24 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району як орган опіки та піклування, Центральний відділ державної виконавчої служби в м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про відібрання дітей, визначення місця проживання дітей з матір`ю, звільнення від сплати аліментів, позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів.

Згідно з п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

При цьому пов`язаною є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у цій справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (ч. ч. 4-6 ст. 82 ЦПК України). Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи цьому суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин. Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, яким чином пов`язана справа, яка розглядається іншим судом, а також, чим саме обумовлюється неможливість розгляду цієї справи. Саме по собі твердження про неможливість розгляду вказаної справи до розгляду іншої справи не може бути підставою для застосування п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Визначаючи наявність підстав, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і встановити ці обставини у даній справі неможливо.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Із поданої заяви та наданих обґрунтувань суд не встановив необхідних умов для зупинення провадження у справі, які передбачені п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо місця проживання дітей, проте для вирішення спору про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів суду необхідно встановити обставини, з ким з батьків мешкають діти. У першу чергу, при вирішенні питання щодо стягнення аліментів суд має керуватися інтересами дітей, тому право на отримання аліментів має той з батьків з ким вони фактично проживають. При цьому інтереси дітей вимагають вирішення питання щодо їх утримання без зайвих зволікань.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 251 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про зупинення провадження відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Проголошення повного тексту ухвали 08.07.2025 року о 15 год. 10 хв.

Суддя: Філіпова І. М.