Номер провадження: 22-ц/813/797/25
Головуючий у першій інстанції Куриленко О.М.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Сегеда С.М.,

розглянувши у спрощеному порядку без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2023 року у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «Дача Ковалевського» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог.

11 липня 2023 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив ухвалити рішення, яким: стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСББ «Дача Ковалевського» заборгованість, яка станом на 24 квітня 2023 року становить 86 471,70 грн (розрахунок додається), з яких: 54 928,28 грн основна сума заборгованості; 26 602,90 грн інфляційні витрати за несвоєчасну сплату заборгованості; 4940,52 грн - 3% річних за несвоєчасну сплату заборгованості. Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСББ «Дача Ковалевського» судові витрати які становлять: 2 684,00 грн - сплата судового збору за подання позовної заяви, 15 000,00 грн - сплата за надання правової допомоги.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачі є співвласницями квартири АДРЕСА_1 , співвласницями багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який обслуговується ОСББ «Дача Ковалевського».

Позивач зазначав, що ОСББ уклало ряд договорів, зокрема: з ТОВ «Інфокс» про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення; з ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про постачання електричної енергії споживачу; з ТОВ «Союз» на вивіз твердих побутових відходів; з ТОВ «Агенція безпеки «Центр-97» про надання охоронних послуг.

Також позивач стверджував, що відповідачі, як співвласники багатоквартирного будинку повинні сплачувати цільові внески, проте не виконують своїх обов`язків, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка за період з 01 травня 2020 року по 24 квітня 2023 року становить 54 928,28 грн.

Таким чином, позивач вважав, що відповідачі повинні погасити заборгованість зі сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2023 року позовні вимоги ОСББ «Дача Ковалевського» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнено в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСББ «Дача Ковалевського» заборгованість, яка станом на 24 квітня 2023 року становить 86 471,70 грн (розрахунок додається), з яких: 54 928,28 грн основна сума заборгованості; 26 602,90 грн інфляційні витрати за несвоєчасну сплату заборгованості; 4940,52 грн 3% річних за несвоєчасну сплату заборгованості. Стягнено в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСББ «Дача Ковалевського» судові витрати які становлять: 2 684,00 грн сплата судового збору за подання позовної заяви, 15 000,00 грн сплата за надання правової допомоги.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять скасувати оскаржуване судове рішення повністю та ухвалити нове рішення, яким в позові позивача відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновки суду першої інстанції, що відповідачі про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином не відповідають дійсності, відповідачі не були повідомлені про дату розгляду даної справи. ОСОБА_3 фактично не проживала за зазначеною адресою: АДРЕСА_3 та не користувалася комунальними послугами, тому на думку скаржника стягнення позивачем коштів за комунальні послуги за позовний період є незаконними, не ґрунтовним, не чинним та таким, що підлягає скасуванню. Крім того скаржники зазначають, що створення ОСББ «Дача Ковалевського» на території Пансіонату сімейного відпочинку є незаконним, тому, що ОСББ це об`єднання співвласників багатоквартирних будинків. Створення якогось об`єднання багатоквартирних будинків не має законних підстав на території Пансіонату сімейного відпочинку. Складання будь-яких протоколів установчих, загальних зборів від зазначеної ОСББ «Дача Ковалевського» є незаконним, не правомірним та не легітимним.

Також в апеляційній скарзі зазначено, що ОСОБА_1 має квитанції про сплату комунальних послуг у зазначений позовний період, які сплачувались на рахунок ОК «Добра Родина», так як існування ОСББ «Дача Ковалевського» є незаконним, та створено для здійснення шахрайських та незаконних дій. Також, у ОСББ «Дача Ковалевського» відсутні угоди між постачальними компаніями з електропостачання. Крім того скаржники зазначають, що постачальна компанія електроенергії ТОВ «ООЕК» виставляє рахунки за спожиту електроенергію за адресою: АДРЕСА_2 саме ОК «Добра Родина», що підтверджує факт відсутності договірних відносин між ОСББ «Дача Ковалевського» та постачальною компанію електроенергії ТОВ «ООЕК». Усі договори з постачальними компаніями по електроенергії та водокористування укладені з ОК «Добра Родина», у зв`язку з чим ОСОБА_4 здійснювала сплату за комунальні послуги саме на рахунок ОК «Добра Родина».

Суд першої інстанції не прийняв до уваги та не дослідив той факт, що ОСББ «Дача Ковалевського» виставляє рахунок за спожиту електроенергію та водокористування ОСОБА_1 у період, у який між постачальними компаніями та ОСББ «Дача Ковалевського» не було укладено жодних угод, про надання послуг з постачання електроенергії та водокористування. Договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення ОСББ «Дача Ковалевського» уклало з ТОВ «Інфокс» лише з 01 вересня 2022 року. Тому, виставляти рахунки ОСОБА_1 року ОСББ «Дача Ковалевського» не мало законного права та жодної законної підстави.

Також, позивач надав до суду першої інстанції Заяву-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу згідно договору укладеного між ОК «Добра Родина» та ТОВ «ООЕК», яка не має жодного юридичного відношення до ОСББ «Дача Ковалевського», тим самим підтвердивши факт відсутності будь-яких договірних відносин між ТОВ «ООЕК» та ОСББ «Дача Ковалевського». Позивач надав до суду першої інстанції пустий типовий приклад договору про постачання електричної енергії, який не підписаний ні ТОВ ООЕК», ні ОСББ «Дача Ковалевського», тим самим підтверджуючи, що ніяких юридичних відносин ОСББ «Дача Ковалевського» та ТОВ «ООЕК» не існує. На даний факт суд першої інстанції також не звернув уваги. ТОВ «ООЕК» не укладає договір на постачання електроенергії з ОСББ «Дача Ковалевського» саме тому, що статус багатоквартирного будинку повинен мати тариф для населення, а не промисловий тариф. А так, як статус будівель за адресою: АДРЕСА_2 є Пансіонат Сімейного Відпочинку, то й тариф встановлено промисловий, що унеможливлює заключення угод з ОСББ «Дача Ковалевського».

У зв`язку з зазначеним, на думку скаржника, ОСББ «Дача Ковалевського» взагалі не мало законних підстав виставляти рахунки за комунальні послуги з електропостачання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

У наданому акті звірки позивач не зазначає жодної сплати ОСОБА_1 за жоден місяць позовного періоду, але, у своїх незаконних рахунках на сплату внеску та інших платежів, які ОСББ «Дача Ковалевського» виставляв ОСОБА_1 , іноді, включав у графу сплачено, суми, які ОСОБА_1 сплачувала на рахунок ОК «Добра Родина» (частина наявних копій додається). Тобто, ОСББ «Дача Ковалевського» вводило суд першої інстанції в оману, тим, що не відображала у своєму акті звірки жодної сплати ОСОБА_1 . Більше того, у квитанціях по сплаті комунальних послуг ОСОБА_1 зазначала показники лічильників електроенергії та водокористування, такі ж самі показання вписані у акті звіряння позивача, що підтверджує факт сплати ОСОБА_1 комунальних послуг.

Крім того, скаржники вважають, що нарахування інфляційних витрат та 3% відсотку за несвоєчасну сплату заборгованості позивачем за період дії воєнного стану є неправомірним, та таким, що порушує Постанову КМУ від 05 березня 2022 року №206. За період з травня 2020 року по введення в дію воєнного стану сплата комунальних послуг ОСОБА_1 здійснювалося на постійній основі, про що свідчать квитанції, копії яких додані до цієї позовної заяви, тому, нарахування інфляційних витрат та 3% відсотку за несвоєчасну сплату заборгованості позивачем за вказаний період також, є неправомірним та таким, що підлягає скасуванню.

Скаржники вважають, що судом першої інстанції не встановлено обставин, щодо нарахування внесків на управління будинком. Так, позивачем не надано до суду калькуляції з яких послуг чи витрат складаються зазначені тарифи на управління будинком. Також, не надано жодних доказів чи підтверджуючих документів щодо надання якихось послуг чи здійснення витрат. Окрім послуги з охорони, шляхом укладання договору з ТОВ» Агенція безпеки «Центр-97» та договору ТОВ «Союз» на вивіз твердих побутових відходів. Зокрема, зазначений договір з ТОВ «Агенція безпеки «Центр-97» укладено з 15 жовтня 2020 року, рахунки за послуги охорони ОСББ «Дача Ковалевського» виставлялися, згідно акту звіряння, з 01 травня 2020 року, таким чином, підтверджуючих документів до 15 жовтня 2020 року позивачем до суду першої інстанції надано не було. Також скаржники вважають, що вказані вище тарифи є завищеними. ОСОБА_1 укладено договори про надання послуг з прибирання території у 2020, 2021, 2022 та 2023 роках. Також, ГО «Чорне море», за зверненням ОСОБА_1 , здійснено поточний ремонт даху квартири, здійснено заміну електричного обладнання загального користування, здійснено проведення робіт з очищення вентиляційних каналів, безоплатно на благодійній основі.

Щодо встановлення ОСББ «Дача Ковалевського» сплати за послуги охорони, скаржники зазначають, що територія біля Пансіонату сімейного відпочинку не є у власності, або користування ОСББ «Дача Ковалевського», більш того, зазначена територія незаконним чином обнесена парканом, що суперечить Земельному Кодексу України. Зазначена територія є міською, не перебуває в оренді чи власності ОСББ «Дача Ковалевського», та відповідно до Земельного законодавства України не може бути обнесена парканом та не може бути територією з обмеженим доступом.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу скаржники зазначають, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, квитанції тощо, щодо здійснення сплати такої правової допомоги, тому її стягнення з них на користь позивача є незаконним.

Порядок розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Вказані особливості встановлюються у ст. 369 ЦПК України, а саме відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України йдеться про те, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ціна позову у вказаній цивільній справі становить менш ніж тридцять розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а таким чином, апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

З врахуванням тривалої недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 13, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 14 липня 2025 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачі не повідомлені належним чином про дату, час і місце засідання суду призначеного на 20 вересня 2023 року, так як матеріали справи не містять належних та допустимих доказів причин не отримання скаржниками вказаної судової повістки, а саме в матеріалах справи наявні поштові відправлення, які повернулись на адресу суду першої інстанції без вручення із помітками працівників пошти «за закінченням терміну зберігання» (т.1 а.с.100-101).

Відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо повістку надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення..

Отже, приписи ЦПК України не дозволяють дійти висновку, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи.

Окрім того, за змістом висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про відмову сторони від одержання повістки чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду (пункт 31 постанови від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц).

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, оскільки правових підстав для заочного розгляду справи не було, тому заочне рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Щодо нових доказів поданих скаржником разом з апеляційною скаргою колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 356 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема, нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №514/1571/14-ц (провадження №14-552цс18) зазначено, що «у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження, що право ОСОБА_3 порушене, оскільки для таких висновків мають бути надані належні та допустимі докази, які б беззаперечно вказували, яка саме земельна ділянка перебувала у власності позивачки, де проходить її межа, чи порушена межа її земельної ділянки відповідачем. Такі докази зазвичай можуть підтверджуватися висновками експерта чи спеціаліста».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року в справі №264/949/19 (провадження №61-16692св19) вказано, що:

«тлумачення пункту 6 частини другої статті 356, частин першої - третьої статті 367 ЦПК України свідчить, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею. У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини першої статті 44 ЦПК України щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи. Про прийняття та дослідження нових доказів, як і відмову в їх прийнятті, апеляційний суд зобов`язаний мотивувати свій висновок в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання або в ухваленому судовому рішенні.

Аналогічні за змістом висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі №145/474/17 (провадження №61-35488св18), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року у справі № №346/5603/17 (провадження №61-41031св18) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року у справі №404/251/17 (провадження №61-13405св18))».

У постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі №145/474/17 (провадження №61-35488св18) зазначено, що:

«частинами другою, третьою статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Апеляційний суд при перевірці законності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та не має права виходити як за межі доводів апеляційної скарги, так і за межі вимог, заявлених у суді першої інстанції, крім випадків, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті.

У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини першої статті 44 ЦПК щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи.

Дослідження нових доказів провадиться, зокрема, у таких випадках: якщо докази існували на час розгляду справи судом першої інстанції, але особа, яка їх подає до апеляційного суду, з поважних причин не знала й не могла знати про їх існування; докази існували на час розгляду справи в суді першої інстанції і учасник процесу знав про них, однак з об`єктивних причин не міг подати їх до суду; додаткові докази, які витребовувалися раніше, з`явилися після ухвалення рішення судом першої інстанції; суд першої інстанції неправомірно виключив із судового розгляду подані учасником процесу докази, що могли мати значення для вирішення справи; суд першої інстанції необґрунтовано відмовив учаснику процесу в дослідженні доказів, що могли мати значення для вирішення справи (необґрунтовано відмовив у призначенні експертизи, витребуванні доказів, якщо їх подання до суду для нього становило певні труднощі тощо); наявні інші поважні причини для їх неподання до суду першої інстанції у випадку відсутності умислу чи недбалості особи, яка їх подає, або вони не досліджені судом унаслідок інших процесуальних порушень. Таких обставин апеляційним судом встановлено не було».

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року).

Колегією суддів встановлено, що у справі, що переглядається заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2023 року позовні вимоги ОСББ «Дача Ковалевського» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено.

06 листопада 2023 року відповідачами до суду першої інстанції було подано клопотання про перегляд заочного рішення (т.1 а.с.117), в якій зазначено, що ОСОБА_1 має в наявності усі квитанції по сплаті комунальних послуг за період з 2020 року по 2023 рік та заперечує щодо позовних вимог, які вона надаватиме до суду під час розгляду справи у загальному позовному провадженні.

В судовому засіданні призначеному на 06 грудня 2023 року були присутні відповідачі, проте жодних доказів подано не було.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2023 року по справі №947/22259/23 за позовом ОСББ «Дача Ковалевського» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено.

В даній ухвалі зазначено:

«Суд звертає увагу на те, що Відповідач ОСОБА_1 у своїй заяві вказує, що має в наявності усі квитанції по сплаті комунальних послуг за період з 2020 року по 2023 рік, проте доказів зазначеного суду не надала».

Разом з апеляційною скаргою скаржниками подано нові докази, зокрема, проте не виключно, банківській квитанції щодо оплати комунальних платежів, де отримувачем зазначено ОК «Добра Родина», проте скаржниками не наведено жодних причин та не надано жодних доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції при перегляді заочного рішення з причин, що об`єктивно не залежали від них.

Так, враховуючи вищезазначене та те, що скаржники у клопотанні про перегляд заочного рішення посилались на докази, які надані лише разом з апеляційною скаргою, та не були подані суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що відсутні виняткові випадки для прийняття нових доказів поданих разом з апеляційною скаргою.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача основної суми заборгованості в розмірі 54928,28 грн.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 14 червня 2013 року зареєстрували по 1/2 частини права власності на квартиру, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 58,1 м2, за адресою: АДРЕСА_3 , номера відомостей про речове право №1470277 та №1470255, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 10 липня 2023 року №338554091 та від 07 липня 2023 року №338449997 (т.1 а.с.31-32).

Згідно протоколу установчих зборів від 30 липня 2017 року співвласниками Будинку було створено ОСББ «Дача Ковалевського» та затверджено Статут Об`єднання, який було зареєстровано 22 вересня 2017 року та внесено відповідні відомості до Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до Акту приймання-передачі об`єкта в управління з управління (з балансу) від 20.11.2018 року спеціальна контрольна комісія провела обстеження об`єкта (таунхауза) за адресою: АДРЕСА_2 , що передається з управління ( з балансу) Обслуговуючого кооперативу «Добра Родина» в управління ОСББ «Дача Ковалевського», що знаходиться за адресою: 65037, м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, будинок № 101-А/8, ідентифікаційний код юридичної особи: 41609786. За результатами обстеження встановлено, що об`єкт являє собою жилий будинок, що складається із групи 59 жилих котеджів, який введено в експлуатацію в 2009 році. Придатний для експлуатації, загальна кількість квартир/приміщень 223, у всіх квартирах зроблено капітальний ремонт (т.1 а.с.9-16).

Згідно п.1 Розділу І Статуту ОСББ «Дача Ковалевського»», який затверджений рішенням установчих зборів від 30.07.2017 року та оформлено Протоколом №1, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дача Ковалевського» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_19 , АДРЕСА_20 , АДРЕСА_21 , АДРЕСА_22 , АДРЕСА_23 , АДРЕСА_24 , АДРЕСА_25 , АДРЕСА_26 , АДРЕСА_27 , АДРЕСА_28 , АДРЕСА_29 , АДРЕСА_30 , АДРЕСА_31 , АДРЕСА_32 , АДРЕСА_33 , АДРЕСА_34 , АДРЕСА_35 , АДРЕСА_36 , АДРЕСА_37 , АДРЕСА_38 , АДРЕСА_39 , АДРЕСА_40 , АДРЕСА_41 , АДРЕСА_42 , АДРЕСА_43 , АДРЕСА_44 , АДРЕСА_45 , АДРЕСА_46 , АДРЕСА_47 , АДРЕСА_48 , АДРЕСА_49 , АДРЕСА_50 , АДРЕСА_51 , АДРЕСА_52 , АДРЕСА_53 , АДРЕСА_54 , АДРЕСА_55 , АДРЕСА_56 , АДРЕСА_57 , АДРЕСА_58 , АДРЕСА_59 , АДРЕСА_60 , АДРЕСА_61 , що розташовані за місцезнаходженням: АДРЕСА_2 відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». (т.1 а.с.19-29).

Відповідно до розділу II Статуту Об`єднання метою його створення є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та Статутом.

Основними завданнями та предметом його діяльності є: забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, благоустрій, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами, забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Позивачам надано протокол №001/2019 засідання правління об`єднання співвласників багатоквартирних будинків за адресою: АДРЕСА_2 від 28 січня 2019 року (т.1 а.с.90-91), яким вирішено переказувати грошові кошти з рахунку ОСББ на рахунки ОК «Добра Родина» згідно рахунків виставлених постачальниками за спожиті комунальній послуги (водопостачання, водовідведення, електропостачання тощо), а також на оплату праці працівників та податків з заробітної плати, відрахування органам соціального страхування, перерахування податків та зборів (земельний податок, судовий збір тощо), правову та інформаційну допомогу, плату банку за касове та банківське обслуговування, згідно договорів, послуг зв`язку та інші зобов`язання, пов`язані із діяльністю ОК «Добра Родина» до моменту виконання технічних завдань та підписання договорів з постачальниками.

Позивач зазначає, що для виконання завдань та предмету, які зазначені в Об`єднанні, ОСББ уклало ряд договорів, зокрема:

- з ТОВ «Інфокс» про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення №10874 від 01 вересня 2022 року (т.1 а.с.33-42);

- ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» з ОК «добра Родина», договір укладено шляхом заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу від 30 листопада 2020 року (т.1 а.с.43);

- з ТОВ «Союз» №541ожк97 на вивіз твердих побутових відходів від 01 лютого 2019 року (т1 а.с.54-57);

- з ТОВ «Агенція безпеки «Центр-97» про надання охоронних послуг №5/20-ФО/ББ від 15 жовтня 2020 року (т.1 а.с.62-64).

В матеріалах справи є наступні протоколи загальних зборів позивача, які досліджено колегію суддів.

Протоколом №3 від 23 червня 2019 року було прийнято ряд питань. Так, питанням три, порядку денного, задля забезпечення нормального функціонування та утримання Будинку дозволили правлінню ОСББ своїм рішенням затверджувати зміни у видатках окремих статей, не перевищуючи загальний кошторис (калькуляцію) у розмірі 5,17 грн. Разом з тим, затверджено кошторис (калькуляції) витрат на управління багатоквартирним будинком на 2019-2020 рік, що становить 4,70 грн з розрахунку 1 кв.м. загальної площі квартири/нежитлового приміщення. (т.1 а.с.69).

Протоколом №4 загальних зборів ОСББ від 27 вересня 2020 року, серед іншого, затверджено питання чотири порядку денного, відповідно до якого встановлено кошторис (калькуляції) витрат на управління багатоквартирним будинком на 2020-2021 рік, що становить 4,90 грн з розрахунку 1 кв.м. загальної площі квартири/нежитлового приміщення (т.1 а.с.70).

Протоколом №5 від 12 вересня 2021 року було вирішено затвердити кошторис на 2021-2022 рік у розмірі 04 грн. 90 коп. з розрахунку 1 кв.м. загальної площі квартири/нежитлового приміщення, а задля забезпечення нормального функціонування та утримання будинку дозволити Правлінню ОСББ своїм рішенням затвердити зміни у видатках окремих статей відповідно до змін соціальних мінімумів та тарифів постачальників. (т.1 а.с.71-72).

Таким чином, з встановлених обставин вбачається, що відповідачі, як співвласники багатоквартирного будинку повинні сплачувати цільові внески, проте не виконують своїх обов`язків, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка за період з 01 травня 2020 року по 30 квітня 2023 року, згідно акту звірки (т.1 а.с.73-77) наданим ОСББ «Дача Ковалевського», становить 54 928,28 грн.

Відповідно до ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.

Згідно з ст.ст. 4, 12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання.

Статтею 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що управління багатоквартирним будинком полягає у вчиненні співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням., і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» також передбачено, що балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Балансоутримувач зобов`язаний в т.ч. забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Згідно з п.п. 1, 2, 5, 6 ст. 7 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласники зобов`язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; виконувати рішення зборів співвласників; забезпечувати додержання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Згідно з п. 11 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані виконувати рішення загальних зборів.

Згідно з ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників 1 багатоквартирного будинку» для фінансування самозабезпечення об`єднання і співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними ! зборами об`єднання.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про особливості здійснення права і власності в багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального | ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Відповідно до п. 2 розділу V Статуту ОСББ «Дача Ковалевського» до обов`язків співвласника, зокрема, але не виключно належить обов`язок виконувати рішення статутних органів, прийняті в межах їх повноважень, своєчасно та в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності, якщо інше не визначено рішенням загальних зборів Об`єднання.

Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного, ремонтного та інших фондів, встановлюється загальними зборами Об`єднання відповідно до законодавства та Статуту.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Відповідно до правового висновку, до якого дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 21 січня 2020 року справі №910/1395/19, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що за Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» законодавством на відповідача, як на члена ОСББ та на особу, у повному господарському віданні якої перебуває належне державі на праві власності майно, покладено обов`язок виконувати чинні та не скасовані рішення статутних органів ОСББ, якими зокрема є загальні збори учасників та правління ОСББ, брати участь у проведенні реконструкції, реставрації поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень та своєчасно є в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Такий обов`язок власника встановлений і ст. 360 ЦК України, згідно з якою співвласник, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 05 жовтня 2016 року у справі№ 6-1995цс16.

Власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов`язаний, відповідно до законодавства, забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів, ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2*) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом.

Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.

Згідно з ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи вищезазначене колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача суми заборгованості в розмірі 54928,28 грн.

Щодо посилання скаржників на те, що ОСОБА_3 фактично не проживала за адресою: АДРЕСА_3 та не користувалася комунальними послугами, тому на думку скаржника стягнення позивачем коштів за комунальні послуги за позовний період є не законними, не ґрунтовним, не чинним та таким, що підлягає скасуванню, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Так, кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес). Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети.

На виконання положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин колегією суддів враховано висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі №521/3743/17-ц.

Щодо посилання скаржників на те, що створення ОСББ «Дача Ковалевського» на території Пансіонату сімейного відпочинку є не законним, тому, що ОСББ це об`єднання співвласників багатоквартирних будинків; створення якогось об`єднання багатоквартирних будинків не має законних підстав на території Пансіонату сімейного відпочинку; складання будь-яких протоколів установчих, загальних зборів від зазначеної ОСББ «Дача Ковалевського» є незаконним, не правомірним та не легітимним, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСББ «Дача Ковалевського» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи 22 вересня 2017 року, номер запису 0063812, не припинено та не перебуває в процесі ліквідації, таким чином безпідставними є доводи скаржників щодо не законності реєстрації позивача.

Більше того, колегія суддів зазначає, що відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 10 липня 2023 року №338554091 та від 07 липня 2023 року №338449997 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками квартири, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 58,1 м2, за адресою: АДРЕСА_3 .

Таким чином колегія суддів відхиляє доводи скаржників, що створення ОСББ «Дача Ковалевського» на території Пансіонату сімейного відпочинку є не законним, оскільки вони є власниками саме квартири в будинку, а не нерухомості пансіонату сімейного відпочинку.

Щодо посилання скаржників на те, що складання будь-яких протоколів установчих, загальних зборів від зазначеної ОСББ «Дача Ковалевського» є незаконним, не правомірним та не легітимним; ОСББ «Дача Ковалевського» взагалі не мало законних підстав виставляти рахунки за комунальні послуги з електропостачання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; судом першої інстанції не встановлено обставин, щодо нарахування внесків на управління будинком; позивачем не надано до суду калькуляції з яких послуг чи витрат складаються зазначені тарифи на управління будинком; не надано жодних доказів чи підтверджуючих документів щодо надання якихось послуг чи здійснення витрат; тарифи є завищеними; у ОСББ «Дача Ковалевського» відсутні угоди між постачальними компаніями з електропостачання; усі договори з постачальними компаніями по електроенергії та водокористування укладені з ОК «Добра Родина»; ОСББ «Дача Ковалевського» виставляє рахунок за спожиту електроенергію та водокористування ОСОБА_1 у період, у який між постачальними компаніями та ОСББ «Дача Ковалевського» не було укладено жодних угод, про надання послуг з постачання електроенергії та водокористування, колегія суддів зазначає, що позивачем до суду першої інстанції надано протокол №001/2019 засідання правління об`єднання співвласників багатоквартирних будинків за адресою: АДРЕСА_2 від 28 січня 2019 року (т.1 а.с.90-91), яким вирішено переказувати грошові кошти з рахунку ОСББ на рахунки ОК «Добра Родина» згідно рахунків виставлених постачальниками за спожиті комунальній послуги (водопостачання, водовідведення, електропостачання тощо), а також на оплату праці працівників та податків з заробітної плати, відрахування органам соціального страхування, перерахування податків та зборів (земельний податок, судовий збір тощо), правову та інформаційну допомогу, плату банку за касове та банківське обслуговування, згідно договорів, послуг зв`язку та інші зобов`язання, пов`язані із діяльністю ОК «Добра Родина» до моменту виконання технічних завдань та підписання договорів з постачальниками.

Враховуючи вищезазначене рішення засідання правління об`єднання співвласників багатоквартирних будинків за адресою: АДРЕСА_2 від 28 січня 2019 року, відсутність будь-яких доказів щодо його скасування або оскарження, колегія суддів вважає безпідставними доводи скаржників щодо відсутності у позивача права виставляти їм рахунки за спожиту електроенергію та водокористування.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що плата за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій обраховується за тарифами, які затверджені рішенням загальних зборів членів позивача, ці рішення зборів не скасовано, не оскаржувалось, а тому підлягає виконанню як кооперативом, так і відповідачами. Керуючись затвердженими тарифами, позивач і здійснював нарахування за надані послуги. Тарифи нечинними не визнавались, відповідачами не надано доказів на спростування наявності заборгованості за надані житловокомунальні послуги, а так само не надано доказів щодо неотримання таких послуг, тому вищезазначені доводи скаржників є безпідставними.

Безпідставним також є посилання скаржників на те, що рахунки за послуги охорони ОСББ «Дача Ковалевського» виставлялися з 01 травня 2020 року, оскільки відповідно до акту звірки витрати на послуги з охорони нараховані лише з жовтня 2020 року, а не як помилково зазначають скаржники з 01 травня 2020 року (т.1 а.с.73-77).

Також колегія суддів не бере до уваги посилання скаржників на те, що у наданому акті звіряння позивач не зазначає жодної сплати ОСОБА_1 за жоден місяць позовного періоду, але, у своїх не законних рахунках на сплату внеску та інших платежів, які ОСББ «Дача Ковалевського» виставляв ОСОБА_1 , іноді, включав у графу сплачено, суми, які ОСОБА_1 сплачувала на рахунок ОК «Добра Родина», оскільки як зазначено вище колегією суддів не досліджено докази які не було подано до суду першої інстанції.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача інфляційних витрат за несвоєчасну сплату заборгованості в розмірі 26602,90 грн та 3% річних за несвоєчасну сплату заборгованості в розмірі 4940,52 грн.

Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до абз. 1 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Згідно з п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) постановлено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.

На підтвердження заявлених сум інфляційних витрат за несвоєчасну сплату заборгованості та 3% річних за несвоєчасну сплату заборгованості позивачем надано підрахунок заборгованості та штрафних санкцій (т.1 а.с.78-80), з якого вбачається, що при визначенні вищезазначених сум положення Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 не враховано.

Враховуючи вищезазначене колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача інфляційних витрат за несвоєчасну сплату заборгованості у розмірі 3149,78 грн та 3% річних за несвоєчасну сплату заборгованості у розмірі 866,81 грн за період з 01 травня 2020 року по 23 лютого 2022 року.

Інфляційні витрати за несвоєчасну сплату заборгованості розраховуються за формулою: [Сума боргу] ? [Сукупний індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу]

За травень 2020 року 3,56 грн = 1185,19?100,300% / 100% - 1 185,19 грн

За червень 2020 року 4,81 грн = 2 406,28 грн ? 100,200% / 100% - 2 406,28 грн

За липень 2020 року -21,84 грн = 3 640,73 грн ? 99,400% / 100% - 3 640,73 грн

За серпень 2020 року -9,95 грн = 4 977,01 грн ? 99,800% / 100% - 4 977,01 грн

За вересень 2020 року 30,95 грн = 6 190,29 грн ? 100,500% / 100% - 6 190,29 грн

За жовтень 2020 року 72,90 грн = 7 289,85 грн ? 101,000% / 100% - 7 289,85 грн

За листопада 2020 року 113,49 грн = 8 730,17 грн ? 101,300% / 100% - 8 730,17 грн

За грудень 2020 року 92,39 грн = 10 265,48 грн ? 100,900% / 100% - 10 265,48 грн

За січень 2021 року 157,04 грн = 12 080,23 грн ? 101,300% / 100% - 12 080,23 грн

За лютий 2021 року 135,80 грн = 13 580,05 грн ? 101,000% / 100% - 13 580,05 грн

За березень 2021 року 257,20 грн = 15 129,42 грн ? 101,700% / 100% - 15 129,42 грн

За квітень 2021 року 115,17 грн = 16 453,08 грн ? 100,700% / 100% - 16 453,08 грн

За травень 2021 року 229,91 грн = 17 685,62 грн ? 101,300% / 100% - 17 685,62 грн

За червень 2021 року 38,06 грн = 19 031,12 грн ? 100,200% / 100% - 19 031,12 грн

За липень 2021 року 20,40 грн = 20 400,86 грн ? 100,100% / 100% - 20 400,86 грн

За серпень 2021 року -44,06 грн = 22 029,21 грн ? 99,800% / 100% - 22 029,21 грн

За вересень 2021 року 284,53 грн = 23 710,63 грн ? 101,200% / 100% - 23 710,63 грн

За жовтень 2021 року 229,21 грн = 25 467,76 грн ? 100,900% / 100% - 25 467,76 грн

За листопада 2021 року 219,56 грн = 27 444,66 грн ? 100,800% / 100%-27 444,66 грн

За грудень 2021 року 176,59 грн = 29 432,46 грн ? 100,600% / 100% - 29 432,46 грн

За січень 2022 року 424,46 грн = 32 650,74 грн ? 101,300% / 100% - 32 650,74 грн

По 23 лютий 2022 року 543,75 грн = 33 984,46 грн ? 101,600% / 100%-33 984,46 грн

Всього: 3149,78 грн.

3% річних за несвоєчасну сплату заборгованості розраховуються за формулою: [Сума боргу] ? [Процентна ставка (%)] / 100% ? [Кількість днів] / [Кількість днів у році]

За травень 2020 року 3,01 грн = 1 185,19 грн ? 3,000% / 100% ? 31 / 366

За червень 2020 року 5,92 грн = 2 406,28 грн ? 3,000% / 100% ? 30 / 366

За липень 2020 року 9,25 грн = 3 640,73 грн ? 3,000% / 100% ? 31 / 366

За серпень 2020 року 12,65 грн = 4 977,01 грн ? 3,000% / 100% ? 31 / 366

За вересень 2020 року 15,22 грн = 6 190,29 грн ? 3,000% / 100% ? 30 / 366

За жовтень 2020 року 18,52 грн = 7 289,85 грн ? 3,000% / 100% ? 31 / 366

За листопада 2020 року 21,47 грн = 8 730,17 грн ? 3,000% / 100% ? 30 / 366

За грудень 2020 року 26,08 грн = 10 265,48 грн ? 3,000% / 100% ? 31 / 366

За січень 2021 року 30,78 грн = 12 080,23 грн ? 3,000% / 100% ? 31 / 365

За лютий 2021 року 31,25 грн = 13 580,05 грн ? 3,000% / 100% ? 28 / 365

За березень 2021 року 38,55 грн = 15 129,42 грн ? 3,000% / 100% ? 31 / 365

За квітень 2021 року 40,57 грн = 16 453,08 грн ? 3,000% / 100% ? 30 / 365

За травень 2021 року 45,06 грн = 17 685,62 грн ? 3,000% / 100% ? 31 / 365

За червень 2021 року 46,93 грн = 19 031,12 грн ? 3,000% / 100% ? 30 / 365

За липень 2021 року 51,98 грн = 20 400,86 грн ? 3,000% / 100% ? 31 / 365

За серпень 2021 року 56,13 грн = 22 029,21 грн ? 3,000% / 100% ? 31 / 365

За вересень 2021 року 58,46 грн = 23 710,63 грн ? 3,000% / 100% ? 30 / 365

За жовтень 2021 року 64,89 грн = 25 467,76 грн ? 3,000% / 100% ? 31 / 365

За листопада 2021 року 67,67 грн = 27 444,66 грн ? 3,000% / 100% ? 30 / 365

За грудень 2021 року 74,99 грн = 29 432,46 грн ? 3,000% / 100% ? 31 / 365

За січень 2022 року 83,19 грн = 32 650,74 грн ? 3,000% / 100% ? 31 / 365

По 23 лютий 2022 року 64,24 грн = 33 984,46 грн ? 3,000% / 100% ? 23 / 365

Всього: 866,81 грн.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Розподіл судових витрат.

Згідно із ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення чи ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Щодо розподілу судового збору

З матеріалів справи вбачається, що за подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн, що підтверджується квитанцією про сплату №638 від 21 червня 2023 року (т.1 а.с.5).

Враховуючи задоволення позовних вимог частково, що становить 68,16% (58944,87*100/86471,70) з відповідачів у рівних частинах на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1829,41 грн (2684,00х68,16%), а саме по 914,70 грн.

За подання апеляційної скарги скаржниками сплачено судовий збір у розмірі 4026,00 грн, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №СВ08038423/1 від 14 грудня 2023 року (т.1 а.с.167).

Враховуючи задоволення апеляційної скарги частково, що становить 31,83% (27526,83*100/86471,70) з позивача на користь відповідачів підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1281,47 грн (4026,00х31,83%).

Щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу понесену позивачем в суді першої інстанції

В прохальній частині позовної заяви позивач просив стягнути з відповідачів на його користь витрати на професійну правничу допомогу понесені в суді першої інстанції в розмірі 15000,00 грн.

Колегією суддів встановлено, що адвокат Бороган В.В. представляв інтереси ОСББ «Дача Ковлевського» в суді першої інстанції на підставі ордеру від 10 липня 2023 року, виданого на підставі договору про надання правової допомоги №б/н від 26 червня 2023 року (т.1 а.с.92).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ст. 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно з ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

Згідно з п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 у справі №755/9215/15-ц).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123 - 130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції, зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, пункту 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Жодним чином не заперечуючи права позивача отримати всі види професійної правничої допомоги, а так само не заперечуючи кваліфікацію адвоката, який надав якісні послуги відповідно до замовлення, суд на засадах пропорційності, враховуючи наведене вище та відповідно критеріїв статті 143 ЦПК України, зокрема, співмірності і розумності, оцінює понесені позивачем витрати з точки зору мінімально необхідного їх розміру, що підлягає віднесенню на сторону відповідача з покладенням на останнього обов`язку відшкодувати такі витрати.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Колегією суддів встановлено, що в матеріалах справи відсутній та суду першої інстанції не надано договір про надання правничої допомоги, а саме договір про надання правової допомоги №б/н від 26 червня 2023 року, який зазначено в ордері, яким підтверджуються повноваження адвоката як представника інтересів ОСББ «Дача Ковлевського» в суді першої інстанції, у якому, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, визначається розмір витрат на правничу допомогу.

Матеріали справи не містять жодного договору про надання правової допомоги укладеного між адвокатом Бороганом В.В. та ОСББ «Дача Ковалевського». Жодних інших доказів, окрім ордеру на надання правничої (правової) допомоги, на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу позивачем та його представником не надано та жодних пояснень, щодо вказаних обставин адвокатом не надано.

На виконання положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин колегією суддів враховано висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 28 травня 2025 року у справі №522/17582/22.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні усі належні та допустимі докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, оскільки не надано договір про надання правничої допомоги, що унеможливлює встановлення умов визначення розмір вказаних витрат, що в свою чергу унеможливлює стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Таким чином, розглядаючи справу, судова колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду першої інстанції - скасувати з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Порядок оскарження постанови суду апеляційної інстанції.

У зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2023 року скасувати.

Постановити у справі нове судове рішення.

Позов Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «Дача Ковалевського» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дача Ковалевського» (; місце знаходження: вул. Дача Ковалевського, 101-А, с. Одеса, 65038) заборгованість, яка становить 58944,87 гривень (п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот сорок чотири гривні вісімдесят сім копійок), з яких: 54 928,28 гривень (п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот двадцять вісім гривень двадцять вісім копійок) основна сума заборгованості; 3149,78 гривень (три тисячі сто сорок дев`ять гривень сімдесят вісім копійок) інфляційні витрати за несвоєчасну сплату заборгованості; 866,81 гривень (вісімсот шістдесят шість гривень вісімдесят одна копійка) 3% річних за несвоєчасну сплату заборгованості.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Здійснити розподіл судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дача Ковалевського» (; місце знаходження: вул. Дача Ковалевського, 101-А, с. Одеса, 65038) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі у розмірі 1829,41 гривень (одна тисячі вісімсот двадцять дев`ять гривень сорок чотири копійки), а саме по 914,70 гривень (дев`ятсот чотирнадцять гривень сімдесят копійко).

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дача Ковалевського» (; місце знаходження: вул. Дача Ковалевського, 101-А, с. Одеса, 65038) на користь ОСОБА_1 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі у розмірі 1281,47 гривень (одна тисяча двісті вісімдесят одна гривна сорок сім копійок).

В стягненні з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дача Ковалевського» витрат понесених в суді першої інстанції на професійну правничу допомогу відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 14 липня 2025 року.

Судді Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік

С.М. Сегеда

М.М. Драгомерецький