Справа № 642/2273/24
Провадження № 6/642/85/25
УХВАЛА

Іменем України

14 липня 2025 року м. Харків

Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гримайло А.М.

за участю секретаря Антонян А.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Хана А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкова заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Олександрівський» у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Олександрівський», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Холодногірська 18», про забезпечення виконання судового рішення,

встановив:

04.07.2025 до Холодногірського районного суду м. Харкова звернулась представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Олександрівський» (далі ТОВ ПЕОЖБ «Олександрівський») адвокат Дзюба І. М. із заявою про забезпечення виконання судового рішення, посилаючись на те, що постановою Харківського апеляційного суду від 19.06.2025 змінено додаткове рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2024 року, зменшено суму судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з ТОВ ПЕОЖБ «Олександрівський» на користь ОСОБА_1 з 11 000 грн. 00 коп. до 6000 грн. 00 коп.

З метою уникнення примусового виконання рішення суду ТОВ «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Олександрівський» має намір добровільно виконати постанову Харківського апеляційного суду від 19.06.2025 та перерахувати ОСОБА_1 суму стягнутих судових витрат на професійну правничу допомогу, однак внаслідок відсутності у матеріалах справи банківських реквізитів ОСОБА_1 не має можливості виконати своєчасно в добровільному порядку рішення суду.

Адвокат Дзюба І. М. неодноразово зверталася до ОСОБА_1 та його представника - адвоката Хан А. О. з проханням надання інформацію щодо банківських реквізитів, однак вони відмовилися у їх наданні, що унеможливлює сплату ТОВ ПЕОЖБ «Олександрівський» у добровільному порядку суми судових витрат, тому вона змушена звернутися до суду з даною заявою про забезпечення виконання постанови Харківського апеляційного суду по справі № 642/2273/24 від 19.06.2025 шляхом витребування у ОСОБА_1 банківських реквізитів для можливості виконання ТОВ ПЕОЖБ «Олександрівський» рішення суду в добровільному порядку, а також просила зупинити виконання постанови Харківського апеляційного суду від 19.06.2025 до моменту надання ОСОБА_1 інформації про його банківські реквізити, а саме: назву банку, номер рахунку (карткового рахунку), МФО банку.

Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 07.07.2025 заява прийнята до провадження та призначена до судового розгляду.

Представник заявника ТОВ ПЕОЖБ «Олександрівський» - адвокат Дзюба І. М. у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно належним чином, в матеріалах справи є дані про належне її повідомлення, причини неявки до суду не повідомила.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Хан А. О. у судове засідання з`явилися, пояснили, що 12.07.2025 адвокатом Дзюбою І. М. був здійснений терміновий переказ на ім`я ОСОБА_1 оплата за постановою у справі №642/2273/24 від 19.06.2025 у сумі 6000,00 грн., тому рішення виконано та підстави для задоволення заяви відсутні.

Крім того, адвокат Хан А.О. у судовому засіданні вважав, що звернення адвоката Дзюби І. М. є зловживанням процесуальними правами і просив накласти на неї штраф.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Холодногірська 18» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно належним чином, в матеріалах справи є дані про належне їх повідомлення, причини неявки до суду не повідомив.

Судом встановлено, що додатковим рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 26.12.2024 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Олександрівський», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Холодногірська 18» про захист прав споживача, на користь позивача з ТОВ ПЕОЖБ «Олександрівський» стягнуто суму судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11000 грн. 00 коп.

Постановою Харківського апеляційного суду по справі № 642/2273/24 від 19.06.2025

додаткове рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 26.12.2024 змінено, зменшено суму судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11000 грн. 00 коп. до 6000 грн. 00 коп.

Листом Харківського апеляційного суду від 03.07.2025 ТОВ ПЕОЖБ «Олександрівський» роз`яснено, що відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, куди відповідачу (боржнику) потрібно звернутися із заявою.

З квитанції № 3907848 від 04.07.2025 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС вбачається, що ОСОБА_1 адвокатом Дзюбою І. М. було направлено пакет документів з заявою про надання банківських реквізитів для сплати судових витрат у добровільному порядку.

12.07.2025 адвокатом Дзюбою І. М. б ув здійснений терміновий переказ на ім`я ОСОБА_1 оплата за постановою у справі № 642/2273/24 від 19.06.2025 у сумі 6000,00 грн., платіжна інструкція на видачу готівки № 0581 від 12.07.2025.

Положеннями ст. 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положенням ст. 129-1 Конституції України кореспондують положення ст. 18 ЦПК України, в яких зазначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

З аналізу викладених вище положень слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати рішення суду, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Так, виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження, при цьому без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс.

З ч. 7 ст. 265 ЦПК України вбачається, що у разі необхідності в резолютивній частині рішення також вказується про:

1) порядок і строк виконання рішення;

2) надання відстрочення або розстрочення виконання рішення;

3) забезпечення виконання рішення;

4) повернення судового збору;

5) призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат;

5-1) здійснення судового контролю, передбаченого частинами п`ятою, шостою статті 453-1 цього Кодексу;

6) дату складення повного судового рішення.

Пункт 3 частини 7 статті 265 Цивільного процесуального кодексу України стосується забезпечення виконання судового рішення. Він визначає, що у резолютивній частині рішення суду має бути зазначено, чи підлягає воно негайному виконанню, або ж строк набрання ним законної сили. Це означає, що в рішенні має бути чітко вказано, чи можна розпочинати процес виконання рішення одразу після його проголошення, чи потрібно чекати на закінчення строку на апеляційне оскарження.

Забезпечення виконання судового рішення у ЦПК України це комплекс заходів, які вживаються для гарантування реального виконання судового рішення, прийнятого на користь позивача, якщо існує ризик ускладнення або неможливості його виконання у майбутньому.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд

Враховуючи, що представник відповідача ТОВ ПЕОЖБ «Олександрівський» - адвокат Дзюба І. М. у добровільному порядку виконала рішення суду, підстави для звернення до суду перестали існувати, суд вважає за необхідне залишити заяву ТОВ ПЕОЖБ «Олександрівський» про забезпечення виконання судового рішення без розгляду.

Щодо клопотання адвоката Хана А.О. про визнання дій адвоката Дзюби І.М. з подання заяви від 04.07.2025 про забезпечення виконання судового рішення зловживанням процесуальними правами та накладення на неї заходу процесуального примусу у вигляді штрафу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч. ч. 1 та 2 ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 144 ЦПК України заходами процесуального примусу, окрім інших, є штраф.

За приписами ч.1ст.148 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1)невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судомна учасника судового процесу; 2)зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3)неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4)невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 та п. 2 ч. 2, ч. 4ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Проте чинний ЦПК України не містить визначення цього поняття, а визначає у ст. 44 лише перелік дій, які можуть трактуватися суддею або колегією суддів за суб`єктивною чи об`єктивною думкою в кожному конкретному випадку як зловживання процесуальними правами.

Відповідно до позиції КЦС ВС, викладеної в Ухвалі від 13.10.2021 по справі № 707/1491/21зловживання процесуальними правами - це цивільне процесуальне правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасників цивільного процесу (їх представників), що спричиняють порушення процесуальних прав інших учасників цивільного процесу (їх представників), з метою перешкоджання гарантованому у пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право суддю, що є підставою для застосування судом процесуальних санкцій (позбавлення права на процесуальну дію або застосування судом інших негативних юридичних наслідків, передбачених законом).

Зловживання правами характеризуються умислом, спрямованим на порушення порядку цивільного судочинства.

Характерними ознаками зловживання процесуальними правами є: формальне, непропорційне використання процесуального права всупереч легітимній меті, з якою це право встановлено нормами цивільного процесуального права, недобросовісність дій, умисний характер, завідома несумлінність

Основна ознака зловживання процесуальними правами полягає в тому, що дії, які її складають, вчиняються з видимістю реалізації законних прав особи.

З аналізу наведених норм вбачається, що зловживанням правами можуть бути визнані дії учасника процесу, які формально хоча й передбачені серед його повноважень та прав, однак здійснюються ним не з метою досягнення передбаченого законом процесуального результату, а з метою взагалі перешкоджання розгляду справи.

Ознаками зловживання процесуальними правами є: недобросовісність; нечесність; відсутність відкритості поведінки; відсутність поваги до інтересів іншої сторони договору або відповідних правовідносин. Це підтверджується постановою Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11 листопада 2019 року у справі N 337/474/14.

Основною ознакою зловживання процесуальними правами є відсутність наміру вирішити реально існуючий цивільний спір, або забезпечити захист свого реально порушеного права, або намір перешкодити законним діям інших осіб шляхом звернення до суду та створення штучного судового спору, або використання судового спору як способу не виконувати вимоги законодавства щодо здійснення визначених ним дій.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання адвоката Хана А.О. про визнання дій представника заявника адвоката Дзюби І.М. з подання заяви про забезпечення виконання судового рішення зловживанням процесуальними правами, у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування до останньої заходів процесуального примусу у вигляді накладення штрафу.

Керуючись ст. ст. 13, 44, 144,148, 257 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Олександрівський» про забезпечення виконання судового рішення залишити без розгляду.

У задоволенні заяви представника позивача Хана А. О. про застосування до представника заявника адвоката Дзюби Інни Михайлівни заходів процесуального примусу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 14.07.2025.

Суддя - А. М. Гримайло