Провадження №: 2/336/1838/2025
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Запоріжжя 10 липня 2025 року
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.,
при секретарі Якущенко Е.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -
Позивач звернувся до суду з позовом, за яким просить суд визнати за ним право власності на право власності на 1/2 частину земельної ділянки КСП ім. Калініна Новотавричеської сільської ради Оріхівського району Запорізької області розміром 6,44 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .
У судове засідання сторони не явилися.
У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.
Як передбачено ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, акти цивільного законодавства, а згідно ст.1220 ЦК України встановлено, що смерть спадкодавця породжує спадкові правовідносини.
Згідно зі ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а часом відкриття спадщини є день смерті або день з якого вона оголошується померлою.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , про що слідує зі свідоцтва про її смерть.
За життя спадкодавцеві належала спірна земельна ділянка земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колетивній власності КСП ім. Калініна Новотавричеської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, розміром 6,44 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), про що слідує із сертифіката на право за земельну частку (пай) від 31.07.1998 року.
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.ст. 1216-1218 ЦК України).
Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст. 1223 ЦК України).
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).
Після смерті спадкодавця була заведена спадкова справа № 325, з якої вбачається, що 06.06.2008 позивач звернулася до Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про прийняття спадщини.
Крім того, матеріали вказаної спадкової справи містять свідоцтва про народження, з яких слідує, що позивач є донькою спадкодавця, а сином останньої є ОСОБА_5 .
За позивач отримав право власності на частину земельної частки (пай) у землі, яка перебуває у колетивній власності КСП ім. Калініна Новотавричеської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, розміром 6,44 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), про що слідує із свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.11.2021 року.
Крім того, матеріали вищевказаної спадкової справи містять довідку Новотавричеської сільської ради від 20.06.2008, згідно якої ОСОБА_3 з 1972 року по день смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 , а до складу її сім`ї входив син ОСОБА_5 .
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст. 1268 ЦК України).
За позовом позивач стверджує, що ОСОБА_5 відмовився від спадщини, що встановлено рішенням суду від 22.12.2008 року.
Натомість, суд критично ставиться до таких пояснень позивача, адже рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 22.12.2008 року не встановлено, що ОСОБА_5 відмовлявся від спадщини у вигляді земельної частки (пай) у землі, яка перебуває у колетивній власності КСП ім. Калініна Новотавричеської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, розміром 6,44 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості).
Доказів того, що спадкоємець ОСОБА_5 не прийняв спадщину, матеріали справи не містять, більш того довідка Новотавричеської сільської ради від 20.06.2008 підтверджує інше те, що ОСОБА_5 прийняв спадщину після смерті своєї матері в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, через що у позові слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 321, 328, 392, 384, 1216, 1217, 1218, 1223, 1233, ст.ст. 1-4, 5, 12, 13, 76-81, 82, 89, 258, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд, -
Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до суду апеляційної інстанції через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін