Справа № 939/1388/24
УХВАЛА

Іменем України

11 липня 2025 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді Герасименко М.М.,

при секретарі Рассказовій М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Бородянка заяву представника відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Дунаєнко Ольги Анатоліївни про ухвалення додаткового рішення у справі № 939/1388/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку в нерухомому майні та визнання права власності на частку в нерухомому майні та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом вселення,

ВСТАНОВИВ:

За ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 19 травня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення і визнання права власності на частку в нерухомому майні та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом вселення залишено без розгляду.

26 травня 2025 року до суду надійшла заява представника відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Дунаєнко О.А. про ухвалення у справі додаткового рішення про стягнення із ОСОБА_2 понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12 500 гривень. Вказана заява обґрунтована тим, що в зв`язку з поданням ОСОБА_2 зустрічного позову про усунення перешкод в користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом вселення, ОСОБА_1 , була змушена нести витрати на правничу допомогу. Вважала зустрічний позов ОСОБА_2 необґрунтованим, у зв`язку з тим, що перешкод у користуванні їй ніхто не чинив, оскільки до подачі первісного позову вона ( ОСОБА_2 ) проживала за іншою адресою та не виявляла бажання зареєструватися і проживати в спірному будинку. Лише після звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про припинення і визнання права власності на частку в нерухомому майні ОСОБА_2 зареєструвала місце проживання у будинку та отримала акт депутата, згідно з яким було встановлено, що починаючи з 2021 року ОСОБА_1 чинить їй перешкоди в користуванні будинком і не надає ключі. Аналогічні обставини щодо перешкод ОСОБА_2 у користуванні будинком були встановлені при розгляді її повідомлення і викладені в доповідній записці ПОГ СВГ ВП Бучанського РУП ГУНП в Київській області Д. Деркача. Однак, на думку представника, вказаний акт і доповідна записка є недостовірними та такими, що ґрунтуються на припущеннях, одержаних з порушенням порядку встановленого законом. Крім того, представник зазначила, що 05 квітня 2025 року під час судового розгляду справи ОСОБА_2 звернулася до ОСОБА_1 з письмовою вимогою про надання ключів від спірного будинку, проте в подальшому відмовилася від їх отримання, що свідчить про безпідставність заявлених ОСОБА_2 зустрічних позовних вимог про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом вселення.

26 червня 2025 року до суду від представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 адвоката Литвиненко Л.А. надійшли заперечення, згідно з якими вона вважала заяву про винесення додаткового рішення безпідставною, з огляду на таке. Так, ОСОБА_1 звернулась до Бородянського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про припинення і визнання права власності на частку в нерухомому майні, не погоджуючись із яким ОСОБА_2 подала до ОСОБА_1 зустрічний позов про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом вселення, обґрунтовуючи його тим, що вона ( ОСОБА_2 ) є власником 2/9 часток житлового будинку в АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 є співвласником іншої частини будинку. Однак ОСОБА_2 не мала можливості користуватись будинком, оскільки замки на будинку були замінені, по периметру встановленні камери, на хвіртці був замок, що підтверджується актом депутата від 14 червня 2024 року складеного в присутності свідків та доповідною запискою на ім`я т.в.о. начальника ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області І. Сімороза, у якій вказано про те, що ОСОБА_1 не надавала доступу до будинку, вказуючи, що ОСОБА_2 втратила право користування своєю частиною будинку та вимагала покинути подвір`я. В ході судового розгляду справи сторони намагалися вирішити питання щодо усунення перешкод і встановлення порядку користування будинку або сплати компенсації його вартості мирним шляхом. У подальшому представник ОСОБА_1 адвокат Дунаєнко О.А. подала заяву про залишення первісного позову без розгляду в зв`язку з тим, що у власності ОСОБА_2 відсутнє інше житло, окрім частки в спірному будинку, а тому її права можуть бути порушені. Після досягнення між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 усної домовленості про усунення перешкод в користуванні спірним будинком і вселення до визначеної кімнати, 19 травня 2025 року ОСОБА_2 також звернулась до суду із заявою про залишення зустрічного позову без розгляду. Просила відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки вона не містить зазначення відомостей про те, які саме дії ОСОБА_2 були необґрунтованими та стали підставою для компенсації ОСОБА_1 витрат на правову допомогу, пов`язаних з розглядом справи, за наслідком якого зустрічні позовні вимоги було залишено без розгляду.

У судове засідання позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 та її представник адвокат Литвиненко Л.А. у судове засідання не з`явилися, відповідно до заяви представник просила розглядати справу за її відсутності.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 та її представник адвокат Дунаєнко О.А. у судове засідання не з`явилися, відповідно до заяви представник просила розглядати справу за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги представника відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Дунаєнко О.А. про відшкодування витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають з таких підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» в інших випадках закриття провадження у справі, а також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Тобто, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач повинен довести, що провадження у справі закрито внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Системний аналіз положень ч. 5, 6 ст. 142, ч. 9 ст. 141 ЦПК України вказує на те, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14 січня 2021 року в справі № 521/3011/18.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про те, що дії ОСОБА_2 , які полягали в зверненні до суду із зустрічним позовом про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом вселення, були направлені на захист її прав і не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою обов`язок позивача за зустрічним позовом відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу, а сам по собі факт залишення позову без розгляду не може бути підставою для задоволення вимог ОСОБА_1 про компенсацію здійснених нею витрат.

Враховуючи те, що жодних доказів, які б вказували на необґрунтованість дій ОСОБА_2 представником відповідача за зустрічним позовом адвокатом Дунаєнко О.А. не надано, то суд не вбачає підстав для стягнення із ОСОБА_2 компенсації понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу та вважає за необхідне в задоволенні заяви відмовити.

Керуючись ст. 44, 141, 142, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Дунаєнко Ольги Анатоліївни про ухвалення додаткового рішення у справі № 939/1388/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку в нерухомому майні та визнання права власності на частку в нерухомому майні та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом вселення - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

СуддяМ. Герасименко