Дата документу 14.07.2025Справа № 554/6224/25
Провадження № 2/554/3234/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого-судді Чуванової А.М.,

за участю секретаря судового засідання Єсліковської О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ «Акцент Банк» у квітні 2025 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитиви договором №А327СТ1 від 10.03.2020 року у розмірі 91 581,46 грн. станом на 25.04.2025 року, яка складається з наступного: 50 000 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 41 581,46 грн. загальний залишок заборгованості за процентами, а також повернення судового збору в сумі 2 422,40 грн.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 звернулась до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк».

10.03.2020 року, будучи клієнтом Банку, позичальник уклав з Банком кредитний договір №А327СТ1, щодо надання останній кредиту в розмірі 50 000,00 грн., строком на 39 місяців (тобто до 09.06.2023 року) зі сплатою процентів у розмірі 75,00 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. (Кредитний договір складається із Заяви Клієнта та Графіку погашення кредиту).

Банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальнику кредит згідно до умов кредитного договору. У відповідності до п. п. 3-5 Кредитного договору (Заяви клієнта, далі кредитний договір), ліміт цього договору: 50 000.00 грн. на поповнення обігових коштів зі строком повернення до 09.06.2023 року, терміном на 39 місяці. Згідно до п. 6 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує проценти у розмірі 75.00 річних. Відповідно до п. 7 Позичальник сплачує Банку комісію в розмірі 0.00 грн.

Станом на 25.04.2025 року заборгованість відповідача за даним кредитним Договором складала суму в розмірі 91 581,46 грн., яка складається з наступного: 50 000 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 41 581,46 грн. загальний залишок заборгованості за процентами; 0.00 грн. загальний залишок заборгованості за процентами; 0 грн. загальний залишок заборгованості за пенею.

Ухвалою суду від 30.04.2025 року було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

До суду надійшов відзив на позовну заяву від ОСОБА_1 , в якому відповідач зазначає, що перебуває за межами України, не відмовляється від зобов`язань і готова домовлятись про реальну реструктуризацію або відтермінування сплати, з урахуванням її фінансової ситуації (а.с.54).

В судове засідання представник позивача не з`явився, просив у позовній заяві про розгляд справи у відсутність та про підтримання вимог.

Відповідач ОСОБА_1 до суду не з`явилась, надіслала клопотання, в якому просить розглянути справу у її відсутність. Зазначила, що не заперечує наявності заборгованості та вже здійснює її часткове погашення, що підтверджується поданими платіжними квитанціями. Має намір повністю виконати зобов`язання та закрити борг.

Вказала на те, що у зв`язку зі складним фінансовим становищем на даний момент вона не має можливості одноразово сплатити повну суму заборгованості. Враховуючи викладене, просить суд, у разі ухвалення рішення про стягнення заборгованості, надати їй розстрочку виконання рішення строком на 24 місяці з можливістю щомісячної сплати рівними частинами. Це дозволить їй своєчасно, добросовісно та в повному обсязі виконати рішення суду.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, у відповідності до ст.ст.211,223 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних і доказів.

Фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк».

10.03.2020 року, будучи клієнтом Банку, позичальник уклала з Банком кредитний договір №А327СТ1, щодо надання останній кредиту в розмірі 50 000,00 грн. строком на 39 місяців (тобто до 09.06.2023 року) зі сплатою процентів у розмірі 75,00 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. (Кредитний договір складається із Заяви Клієнта та Графіку погашення кредиту).

Кредитний договір підписано боржником за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (Заяві на погодження використання електронного підпису). У разі, якщо вказані документи підписано за допомогою електронного підпису, то він є аналогом власноручного підпису. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до п.п. 3-5 Кредитного договору, ліміт цього договору: 50 000,00 грн. на поповнення обігових коштів зі строком кредиту 36 місяців.

Згідно п.6 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує проценти у розмірі 75.00 річних.

Відповідно до п. 8 Кредитного договору, розмір щомісячного платежу 3 557,70 грн.(а.с.6-9).

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №А327СТ1 від 10.03.2020 року станом на 25.04.2025 року становить 91 581,46 грн., яка складається з наступного: 50 000 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 41581,46 грн. загальний залишок заборгованості за процентами; 0.00 грн. загальний залишок заборгованості за процентами; 0 грн. загальний залишок заборгованості за пенею (а.с.11-13).

Позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наданими наступними матеріалами: Анкетою-заявою, відповідно до якої відповідач підтвердила своїм підписом, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, паспортом споживчого кредиту, заявою про надання послуги № А327СТ1 від 10.03.2020 року, меморіальним ордером від 10.03.2020 року про перерахування грошових коштів складають договір про надання банківських послуг.

Разом з тим, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із ч. 1ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Крім того, відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Згідно ч. 3ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з положень ч. 3 ст.12 та ч. 1 ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з пунктом 4 частини 2статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Положеннями ч. 2 ст.78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На підставі досліджених письмових доказів, наданих позивачем, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» обґрунтовані належними доказами та підлягають задоволенню шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором №А327СТ1 від 10.03.2020 року у розмірі 91 581,46 грн. станом на 25.04.2025 року, яка складається з наступного: 50 000 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 41581,46 грн. загальний залишок заборгованості за процентами.

Суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, про що зазначає в резолютивній частині рішенні (пункт 2 частини сьомої статті 265, частина перша статті 267 ЦПК України).

Стаття 265 ЦПК України не містить окремо визначені підстави для розстрочення виконання рішення суду, тому застосовуються положення статті 435 цього Кодексу.

Так, підставою для розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (частина третя та четверта статті 435 ЦПК України).

Розстрочка виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення (частина п`ята статті 435 ЦПК України).

Беручи до уваги соціальний аспект та ті виклики, що постали перед українським суспільством внаслідок повномасштабного вторгнення російської федерації, що призвело до значного погіршення матеріального становища більшості громадян, у тому числі й відповідача, враховуючи місцеперебування відповідача за кордоном, суд приходить до переконання про наявність підстав для розстрочки виконання судового рішення строком на один рік.

Розстрочка виконання рішення стане стимулом для добровільного виконання боржником своїх зобов`язань та забезпечить задоволення вимог кредитора, що відповідає завданню цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими міркуваннями.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача, сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.526,530,612,625,629,1049,1054 ЦК України, ст.ст.12,13,81,141,258,259,263-265,ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити.

Стягнути зОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Акцент Банк», місцезнаходження: 49074, м.Дніпро, вул.Батумська,11, , заборгованість за кредитним договором №А327СТ1 від 10.03.2020 року у розмірі 91 581,46 грн. станом на 25.04.2025 року, яка складається з наступного: 50 000 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 41581,46 грн. загальний залишок заборгованості за процентами, та судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання судового рішення шляхом сплати заборгованості рівними частинами протягом 12 місяців, щомісяця, починаючи з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство «Акцент Банк», місцезнаходження: 49074, м.Дніпро, вул.Батумська,11, ;

відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Суддя А.М.Чуванова