Справа № 502/995/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М. В.

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області

про

встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності за спадкове майно.

В обгрунтовання поданого позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складається з:

- житлового будинку з будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 , правовстановлюючі документи на який відсутні.

Відповідно до технічного паспорта, складеного КП КМР «БТІ» житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 в цілому складається з: літ. «А1» - житловий будинок (загальна площа 82,8 кв. метра, житлова площа 44,9 кв. метра), літ. «Б» - бані; літ. «В» - убиральні; літ. «Г» - гаражу; літ. «Д» - бесідки; літ. «Е» - навісу; літ. «Ж» - сараю; літ. «З» - навісу; літ. «И» - сараю; літ. «К» - сараю; літ. «Л» - убиральні; літ. «М» - сараю; № 1-3; І - надвірних споруд.

Позивач відповідно до ст.. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом до майна померлої ОСОБА_2 та прийняла спадщину відповідно до положень ст.. 1268 ЦК України, оскільки проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем на день її смерті, що підтверджується даними будинкової книги.

Однак, під час звернення до нотаріуса за оформленням спадщини, позивачу було роз`яснено про неможливість оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та рекомендовано звернутись до суду для вирішення цього питання.

Оскільки правовстановлюючі документи на житловий будинок відсутні, то оформити право власності в нотаріальному порядку позивач не має можливості.

В зв`язку з зазначеним позивач просить суд:

- встановити факт належності житлового будинку з будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: літ. «А1» - житловий будинок (загальна площа 82,8 кв. метра, житлова площа 44,9 кв. метра), літ. «Б» - бані; літ. «В» - убиральні; літ. «Г» - гаражу; літ. «Д» - бесідки; літ. «Е» - навісу; літ. «Ж» - сараю; літ. «З» - навісу; літ. «И» - сараю; літ. «К» - сараю; літ. «Л» - убиральні; літ. «М» - сараю; № 1-3; І - надвірних споруд, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилась.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву відповідно до якої просив розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги позивача визнає у повному обсязі.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 27.08.1975 року м. Кілія Кілійське р/в. ЗАГС Кілійського району Одеської області встановлено, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що було складено відповідний актовий запис № 286 від 27.08.1975 року. Батьками записані ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , /а.с.6/.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 виданого 02.11.1991 року Кілійським райвідділом ЗАГС Одеської області встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрували шлюб 02.11.1991 року, про що було зроблено відповідний актовий запис № 171 від 02.11.1991 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_7 », /а.с.7/.

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті №1 від 29.04.2025 року наданого Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 помер, про що 19.01.1987 року було складено відповідний актовий запис №17, /а.с.10/.

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті №3 від 29.04.2025 року наданого Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_8 помер, про що 29.07.1997 року було складено відповідний актовий запис №221, /а.с.9/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , зареєстрованого та виданого 06.11.2024 року Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 487 від 06.11.2024 року, /а. с.8/.

Згідно Витягу з рішення №423 від 30.12.1997 року складеного Виконавчим комітетом Кілійської міської Ради народних депутатів вбачається, що ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку по АДРЕСА_1 загальною площею 2500 кв.м., /а.с.32/.

Відповідно до Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок № НОМЕР_5 від 24.03.1988 виданого Кілійським міськвиконкомом вбачається, що на підставі рішення виконкому Кілійської міської Ради народних депутатів №54 від 18.03.1988 року весь житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_2 , /а.с.31/.

Згідно довідки №311 від 28.04.2025 року виданої Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» встановлено, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності, відповідно до свідоцтва про право власності, видане Кілійським міськвиконкомом 24.03.1988 р. за №96, зареєстроване Кілійським БТІ в реєстр. кн.. 25, стор. 120, реєстр. №6705, у частці 1/1 належить ОСОБА_2 голова колгоспного двору. Вулиця Щорса перейменована на вулицю Лесі Українки на підставі розпорядження Кілійського міського голови від 03.02.2016 року №37/А-2016, /а.с.30/.

Згідно копії будинкової книги за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що за зазначеною постійно були зареєстровані: ОСОБА_2 , 1948 року народження, ОСОБА_5 , 1948 року народження, ОСОБА_8 , 1971 року народження та ОСОБА_4 , 1975 року народження, /а.с.11-13/.

Відповідно до технічного паспорта, складеного 01.04.2025 року Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому складається з: літ. «А1» - житловий будинок (загальна площа 82,8 кв. метра, житлова площа 44,9 кв. метра), літ. «Б» - бані; літ. «В» - убиральні; літ. «Г» - гаражу; літ. «Д» - бесідки; літ. «Е» - навісу; літ. «Ж» - сараю; літ. «З» - навісу; літ. «И» - сараю; літ. «К» - сараю; літ. «Л» - убиральні; літ. «М» - сараю; № 1-3; І - надвірних споруд, /а.с.14-16/.

Відповідно до повідомлення Ренійської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за вих. № 591/01-16 від 19.06.2025 року вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа до майна померлої не заводилась та свідоцтва про право на спадщину не видавались, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 81577802 від 18.06.2025 року. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 81577806 від 18.06.2025 року інформація в Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_2 , 1948 року народження, як заповідача відсутня, /а.с.25-27/.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

У відповідності до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (в ред. 1963 року, що діяла до 15.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної власності.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 123 ЦК УРСР доля члена колгоспного двору в майні двору визначається при виході його зі складу двору без утворення нового двору (виділ). Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток всіх членів двору включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону Української РСР «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Норма, що передбачала можливість членів сім`ї та інших осіб, які спільно ведуть трудове господарство, мати у власності, зокрема, жилі будинки і господарські споруди, також містилася у ст. 8 Закону СРСР «Про власність в СРСР» 1990 року.

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 № 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про належність житлового будинку з будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів тощо.

Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як зазначено в п. п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Судом встановлено, що позивач як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті батьків відповідно до положень ст.. 1268 ЦК України, однак не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину, у вигляді житлового будинку, у нотаріуса, через відсутність правовстановлюючих документів, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 1261, 1269 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 259, 263-265, 280-282, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити повністю.

Встановити факт належності житлового будинку з будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: літ. «А1» - житловий будинок (загальна площа 82,8 кв. метра, житлова площа 44,9 кв. метра), літ. «Б» - бані; літ. «В» - убиральні; літ. «Г» - гаражу; літ. «Д» - бесідки; літ. «Е» - навісу; літ. «Ж» - сараю; літ. «З» - навісу; літ. «И» - сараю; літ. «К» - сараю; літ. «Л» - убиральні; літ. «М» - сараю; № 1-3; І - надвірних споруд, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан