Справа № 462/2176/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2025 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі судді Палюх Н.М.розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Марія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь ОСББ «Марія»: заборгованість за оплату внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період з червня 2021 по січень 2025 включно у розмірі 11045,75; інфляційні втрати за період з червня 2021 по січень 2025 включно у розмірі 2462,86 грн; 3% річних з червня 2021 по січень 2025 включно у розмірі 572,74 грн; судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСББ «Марія» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 . Відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 , загальна площа якої становить 66 кв.м. Співвласником цієї квартири є ще також ОСОБА_2 . Пунктом 4 протоколу №1 установчих зборів мешканців ОСББ «Марія» від 23 березня 2013 року затверджено базовий тариф у розмірі 1,65 грн за 1 кв.м. До вказаного тарифу додається також тариф згідно рахунків за надані комунальні послуги (електроенергія, вивіз сміття, обслуговування ліфтів, прибирання прибудинкової території та сходових кліток у під`їздах). ОСББ «Марія» на законних підставах, з метою належного утримання будинку та прибудинкової території, сприяння мешканцям в отриманні житлово-комунальних послуг, укладено ряд договорів, зокрема договір про постачання електричної енергії №65473 від 13 квітня 2007 року, додаткову угоду до цього договору від 29 жовтня 2018 року, укладені з ПрАТ «Львівобленерго», договір про надання послуг зі збору та перевезення до місць утилізації побутових, великогабаритних та будівельних відходів №CAT 0334/16 від 01 січня 2016 року, укладений з ТзОВ «САТ-Львів», приєдналося до публічного договору про постачання електричної енергії ТзОВ «Львівенергозбут». Вказані підприємства та організації виконують взяті на себе зобов`язання і надають відповідні послуги, а ОСББ «Марія» проводить їх оплату за рахунок коштів, які надходять від співвласників, а також за рахунок відповідних фондів. Частина витрат на утримання будинку та прибудинкової території покривається за рахунок сплати співвласниками внесків, а інша частина - за рахунок ремонтних та резервних фондів Об`єднання в межах їх наповненості. Внаслідок несплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території у відповідача виникла заборгованість у розмірі 11 045 грн 75 коп. за період з червня 2021 року по січень 2025 року включно, що вбачається з доданого до заяви розрахунку заборгованості. За наведеного просить позов задовольнити.

05 травня 2025 року ухвалою Залізничного районного суду м. Львова вказана справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу було запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов по вказаній справі.

Відповідач по справі належним чином повідомлявся судом про розгляд даного провадження у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції суду. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило.

Згідно з вимогами ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Господарська діяльність, спрямована на задоволення потреб фізичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них території є діяльністю з утримання будинків і прибудинкових територій відповідно до положень ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

В залежності від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання, централізоване опалення тощо), 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт тощо), 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо) (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»

Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання таких послуг, регулюються як нормами Цивільного кодексу України, так і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено розподіл житлово-комунальних послуг за порядком затвердження цін і тарифів на них.

Частиною 4 ст. 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує.

Відповідно до положення статті 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи копій документів, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Марія» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою даного ОСББ є: АДРЕСА_1 , керівником є Маруняк Т.М. /а.с.8-9/.

Протоколом №1 установчих зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Марія» серед іншого, встановлено тарифи на комунальні послуги /а.с.16-22/.

Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по частці /а.с.23-24/.

Згідно наданого представником позивача розрахунку заборгованості, що виникла за адресою: АДРЕСА_3 за період з червня 2021 року по січень 2025 року включно становить 11045 грн 75 коп. /а.с.7/.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги;

Згідно ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, ОСОБА_3 , будучи співвласником квартири АДРЕСА_2 , допустила виникнення заборгованості у період з червня 2021 року по січень 2025 року за несплату внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 11045 грн 75 коп., що підтверджено наданим суду розрахунком заборгованості, який не спростовано відповідачем.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з тим, згідно розрахунку заборгованості позивача інфляційні втрати у розмірі 2462,86 грн та 3% річних у розмірі 572,74 грн розраховано у період з червня 2021 року по січень 2025 року.

05.03.2022 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 206, якою заборонив до припинення або скасування воєнного стану в Україні нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги, починаючи з 24.02.2022.

Водночас, постановою Кабінету Міністрів України № 1405 від 29.12.2023 внесено зміни в постанову № 206, відповідно до яких заборона на нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням поширюється лише на територіальні громади, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окуповані російською федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги.

Таким чином, постанова № 206 від 05.03.2022 є чинною, але в редакції з урахуванням змін, внесених в тому числі постановою № 1405 від 29.12.2023, які набрали чинності 30.12.2023, а тому позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат та 3 % річних підлягають частковому задоволенню, оскільки у період з 24.02.2022 по 30.12.2023 діяла заборона щодо нарахування інфляційних втрат та процентів річних на заборгованість за несплату житлово-комунальних послуг, а саме із відповідача на користь позивача слід стягнути 1162,17 грн інфляційних втрат та 221,35 грн 3% річних.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Марія» до ОСОБА_3 про стягнення боргу є обґрунтованим та таким, що підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Із змісту ст. 137 ЦПК України вбачається, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження витрат на правничу допомогу до матеріалів справи долучено договір про надання правничої допомоги №38/23 від 15 грудня 2023 року, укладеного між адвокатом Кінашем Д.В. та ОСББ «Марія», в особі виконавчого директора ОСОБА_4 , додаткову угоду №4 до Договору №38/23 від 15.12.2023, акт № 4 приймання правничої допомоги від 27.05.2025, у якому вказано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, згідно яких ОСББ «Марія» отримало правничу допомогу на загальну суму 10000,00 гривень.

Суд вважає, що заявлені позивачем витрати на оплату послуг правничої допомоги в розмірі 10000 гривень за участь у даній цивільній справі не можуть вважатись розумними та співмірними зі складністю справи, необхідністю подання позову, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, ціною позову, тощо.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Враховуючи категорію справи, обсяг наданих адвокатом послуг, результат розгляду справи в суді, оцінивши подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат, з урахуванням часткового задоволення позову, суд вважає, що заявлений представником позивача розмір витрат на правничу допомогу підлягає зменшенню та відшкодуванню у сумі 5000 грн, що відповідає критеріям співмірності, обґрунтованості та пропорційності.

Відповідно до ч 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Беручи до уваги, що позовні вимоги задоволенні частково, а саме з відповідача слід стягнути 12429,27 грн, що складає 88% від суми у розмірі 14081,35 грн, про стягнення якої позивач просив у позові (12429,27 грн х 100% : 14081,35 грн = 88), суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 7064,64 грн (5000,00 грн витрати на правову допомогу + 3028,00 грн судовий збір = 8028,00 грн) : 100% х 88%)), в іншій частині витрати слід віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст. 319, 322, 526, 625 Цивільного кодексу України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст. 2, 4, 6-13, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274-275, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

у х в а л и в :

позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Марія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Марія» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг за період з червня 2021 року по січень 2025 року включно у розмірі 11045 гривень 75 копійок, інфляційні втрати у розмірі 1162 гривні 17 копійок та 3 % річних у розмірі 221 гривня 35 копійок, а всього 12429 (дванадцять тисяч чотириста двадцять дев`ять) гривень 27 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Марія», понесені ним судові витрати у розмірі 7064,64 грн, які складаються з витрат на правову допомогу та судового збору.

В решті вимог позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду.

Позивач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Марія», , місцезнаходження: м. Львів, вул. Патона, 15.

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя: