Номер провадження2/465/1433/25
Справа № 465/5108/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2025 р. м.Львів

Франківський районний суд міста Львова у складі:

головуючої судді Мигаль Г.П., при секретарі судового засідання Титикайла І.Ю.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Кредобанк», з участю третіх осіб: приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Моргуна Олександра Сергійовича, приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименко Михайла Михайловича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Кредобанк», з участю третіх осіб: приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Моргуна Олександра Сергійовича, приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименко Михайла Михайловича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Вищевказана цивільна справа перебуває в провадженні судді вже тривалий час, позивач повторно не з`явивився в судове засідання 13.05.2025, 01.07.2025, 16.07.2025 року, про причини неявки суд не повідомив, про день і час розгляду справи повідомлений відповідно до вимог ЦПК України. Ухвалою Франківсього районного суду м. Львова від 13.05.2025 року та протокольною ухвалою суду 01.07.2025 року явку позивача визнано обов`язковою.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, доходить до висновку, що вищевказаний позов підлягає залишенню без розгляду, виходячи з такого.

Цивільна справа перебуває в провадженні судді Франківського районного суду м. Львова Мигаль Г.П., позивач про день, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог ЦПК України, проте в судове засідання 13.05.2025, 01.07.2025, 16.07.2025 повторно не з`явився, заяви про розгляд справи за його відстуності не подав, явка позивача для дачі особистих посяснень судом визнана обов`язковою.

Відповідно до частини 1 статті 43 ЦПК України учасники справи мають право користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Відповідно до ч. 1ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цьогоКодексусудове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість з`явлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Згідно з ч.1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Згідно з п.3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи . Тобто, законом не вказано про врахування поважності причин повторної неявки позивача, зазначені зміни до законодавства внесені з метою недопущення зловживання особами, які беруть участь у справі, своїми процесуальними правами.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Згідно з ч.5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст. 210 ЦПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

При цьому законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 5 ст. 142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ випливає, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У цій справі позивач повідомлений про місце та час розгляду справи належним чином, про що свідчать отримані позивачем повістки в його електроному кабінеті в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі 13.05.2025, 01.07.2025, 16.07.2025 року, проте у судові засідання 13.05.2025, 01.07.2025, 16.07.2025 року повторно не з`явився. Отже, неявка у судові засідання позивача призводить до затягування судового розгляду справи. Позивач клопотань про розгляд справи за його відсутності не подавав. Крім того ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 13.05.2025 року та протокольною ухвалою суду 01.07.2025 року явку позивача для особистих пояснень визнано обов`язковою. Враховуючи предмет спору, необхідність особистих пояснень позивача щодо заявлених позовних вимог та встановлення обставин справи, нез`явлення позивача в судове засідання перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, а також розумні строки розгляду справи, суд доходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Кредобанк», з участю третіх осіб: приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Моргуна Олександра Сергійовича, приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименко Михайла Михайловича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, необхідно залишити без розгляду.

При цьому у суду відсутні передбачені процесуальним законом підстави для розгляду справи за відсутності позивача.

Залишення позову без розгляду не позбавляє позивача повторно звернутися до суду в силу ч.2 ст. 257 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.10,14,43,44,131,128,210,223,257 ЦПК України, суд,

постановив

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Кредобанк», з участю третіх осіб: приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Моргуна Олександра Сергійовича, приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименко Михайла Михайловича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Мигаль Г.П.