справа № 179/1044/25
провадження № 2-з/179/8/25
У Х В А Л А

09 липня 2025 року суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області Ковальчук Т.А. розглянувши заяву адвоката Салтисюка Юрія Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Приватний нотаріус самарійського районного нотаріального округу Алаб`єва Яніна Сергіївна про відновлення становища, яке існувало до порушення права,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява адвоката Салтисюка Юрія Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Приватний нотаріус самарійського районного нотаріального округу Алаб`єва Яніна Сергіївна про відновлення становища, яке існувало до порушення права.

Заявник зазначає, що позивачем до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області подано позовну заяву про відновлення становища, яке існувало до порушення права.

Позивачем заявлено наступні позовні вимоги: відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом повернення права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 223), земельну ділянку кадастровий номер :03:002:0951 та земельну ділянки кадастровий номер :03:002:0952, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Виниклий цивільний спір пов`язаний з захистом прав позивача від зловживання правом відповідачем ОСОБА_2 .

Так, 03 серпня 2021 року ОСОБА_2 (відповідачем), на підставі договору позики грошових коштів від 21.07.2021 року та письмової розписки, особисто отримано від ОСОБА_1 (позивача) безвідсоткову грошову позику в розмірі 200 000 грн. строком до 25 липня 2023 року.

Незважаючи на той факт, що строк повернення позики, отриманої відповідачем, настав 25 липня 2023 року, свої зобов`язання щодо повернення боргу ОСОБА_2 не виконав і отриману суму коштів не повернув, тобто починаючи з 26 липня 2023 року та по теперішній час відповідачем допускається прострочення грошового зобов`язання.

21.02.2025 року, на підставі позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області відкрито провадження у цивільній справі № 179/155/25, рішення в якій на момент подання даного позову не винесено.

З метою підтвердження платоспроможності та можливості подальшого повернення боргу, позивачем 04.11.2024 року було здійснено перевірку зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, що згідно відкритих даних обліковувалися за ОСОБА_2 .

Згідно інформаційної довідки № 402174800 від 04.11.2024 року було встановлено, що ОСОБА_2 являвся власником наступного нерухомого майна:

-земельна ділянка площею 0,08 га, цільове призначення «для особистого селянського господарства», що розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:002:0952;

-земельна ділянка площею 0,15 га, цільове призначення «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», що розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:002:0951 ;

-житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

На даний час, позивачу стало відомо, що ОСОБА_2 , зловживаючи своїми правами, з метою уникнення стягнення з нього заборгованості за договором позики від 03.08.2021 року, шляхом можливого стягнення та подальшої реалізації його нерухомого майна та земельних ділянок, 10 та 11 березня 2025 року здійснив відчуження вищезазначених земельних ділянок та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, на користь власної тещі (матері дружини) ОСОБА_3 , на підставі договорів купівлі-продажу.

Таким чином, на підставі вищезазначених договорів купівлі-продажу нерухомого майна та земельних ділянок ОСОБА_2 штучно позбавився права власності на власні майнові права, діючи виключно з метою уникнути можливості примусового стягнення з нього майна в рахунок погашення заборгованості за договором позики.

Про штучність та відповідно протиправність укладення вищезазначених правочинів, та їх вчинення саме з метою уникнення майнової відповідальності, свідчить той факт, що договори купівлі-продажу укладені 10 та 11 березня 20-25 року, тобто після подання ОСОБА_1 до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області позовної заяви до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, яка була подана 12 лютого 2025 року.

Окремим підтвердженням фіктивності укладення вищенаведених правочинів являється той факт, що договори ОСОБА_2 були укладені з власною тещею (матір`ю дружини), при цьому сам ОСОБА_2 , зі своєю родиною продовжує фактично постійно проживати за адресою місце розташування житлового будинку та земельних ділянок по АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищезазначені обставини, на переконання позивача, виникають підстави для забезпечення заявленого позову.

На підставі наведеного, просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо:

-земельна ділянка площею 0,08 та, цільове призначення «для особистого селянського господарства», що розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:002:0952 ;

-земельна ділянка площею 0,15 га, цільове призначення «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», що розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:002:0951;

-житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 223).

Дослідивши зміст та вимоги заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку про її задоволення з наступних підстав.

Згідно правил статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно із частиною 3 статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на ту особу, яка заявляє відповідне клопотання. Отже, за загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Судом встановлено, що наявні підстави для вжиття заходів забезпечення позову у виді заборони відчуження нерухомого майна, яке є предметом спору.

Між сторонами дійсно виник спір з приводу об`єктів нерухомості, якими є домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельні ділянки площею 0,15 га та 0,08 га, які відповідач під час розгляду справи в суді може відчужити. Вказані обставини підтверджуються відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно яких ОСОБА_2 під час розгляду справи щодо стягнення заборгованості за договором позики здійснено відчуження нерухомого майна на підставі договорів купівлі-продажу.

Звертаючись із заявою, заявник вказав причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, зазначив обставини, які несуть реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, та вказують на те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити виконання рішення суду або поновлення оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся. Існує ризик відчуження нерухомого майна, яке є предметом спору.

Виходячи з наведених обставин вбачається, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою, вид забезпечення позову у виді заборони вчинення певних дій щодо нерухомого майна, який просить застосувати заявник, відповідає вимогам на забезпечення яких він вживається.

Предметом позову, з яким звернутися заявник, є матеріально-правова вимога до власника нерухомого майна, що кореспондує зі способами захисту порушеного права.

Враховуючи пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом спору, наявність обставин, які свідчать про можливість утруднення або унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову та невжиття заходів забезпечення позову, застосування заходів забезпечення позову є доцільним.

Забезпечення позову шляхом заборони реєстраційних дій щодо нерухомого майна, право власності якого є предметом спору є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів позивача.

Згідно правил частини 1 статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

За правилами частин 2 та 3 вказаної статті зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Підстави для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення відсутні.

За правилами статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

На підставі наведеного суд, вважає, вимоги заявника щодо забезпечення позову шляхом заборони органам, які здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії, пов`язані з внесенням відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно обґрунтовані, підтверджуються матеріалами доданими до заяви, у зв`язку із чим підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

ЗаявуОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо:

-земельна ділянка площею 0,08 та, цільове призначення «для особистого селянського господарства», що розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:002:0952;

-земельна ділянка площею 0,15 га, цільове призначення «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», що розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:002:0951;

-житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 223).

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи у порядку вимог ст.158 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Т.А.Ковальчук