КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Унікальний номер справи№ 824/31/25

Провадження № 22-вк/824/40/2025

04 червня 2025 року Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» (Україна) про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Морської арбітражної комісії при Торгово - промисловій палаті України від 28 січня 2025 року у справі № 9/2024 за позовом Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» (Україна) до Товариства з обмеженою відповідальністю «САВІКОЛТ» (Україна) про стягнення демереджу, пені, інфляційних нарахувань, 3 % річних, а також витрат по сплаті арбітражного збору,-

в с т а н о в и в:

У березні 2025 року Приватне акціонерне товариство «Українське Дунайське пароплавство» (Україна) звернулось до Київського апеляційного суду, як до суду першої інстанції, із заявою про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення Морської арбітражної комісії при Торгово - промисловій палаті України від 28 січня 2025 року у справі № 9/2024 за позовом Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» (Україна) до Товариства з обмеженою відповідальністю «САВІКОЛТ» (Україна) ( до зміни назви Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЖАСТ АГРО ТРАНС») про стягнення демереджу, пені, інфляційних нарахувань, 3 % річних, а також витрат по сплаті арбітражного збору.

Заяву обґрунтовано тим,що рішенням Морської арбітражної комісії при Торгово - промисловій палаті України від 28 січня 2025 року у справі № 9/2024 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «СABIKOЛТ» (Україна, 02221, м. Київ, пр. Червоної Калини, буд. 26А; ідентифікаційний код: 43424755) на користь Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» (Україна, 68600, Одеська область, Ізмаїльський район, м. Ізмаїл, вул. Флотська, буд. 28; ідентифікаційний код: 01125821) 968 041,04 гривень демереджу, 329 896,83 гривень пені, 155 283,46 гривень інфляційних нарахувань, 54 265,61 гривень - 3 % річних та 139 043,69 гривень на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, а всього 1 646 530,63 гривень (один мільйон шістсот сорок шість тисяч п`ятсот тридцять гривень 63 копійки). У решті позовних вимог відмовлено. Арбітражний збір в сумі 3 287,86 гривень віднесено на позивача.

Зазначає, що остаточність арбітражного рішення полягає у тому, що під час вирішення питання про його визнання та примусове виконання, суд не переглядає спір по суті, не змінює рішення, а лише вирішує питання про можливість його визнання та примусового звернення до виконання й видачі виконавчого листа (ч. 1 ст.35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», п.12 постанови Пленуму Верховного суду України №12 від 24 грудня 1999 року).

Обставини, вказані в статті 478 ЦПК України та статті 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», відсутні. Тягар доведення наявності підстав для відмови у визнанні і виконанні арбітражного рішення покладається на сторону, яка заперечує проти заяви стягувача

З урахуванням зазначеного, заявник Приватне акціонерне товариство «Українське Дунайське пароплавство» (Україна) просить суд:

визнати та надати дозвіл на примусове виконання рішення Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України у справі № 9/2024 від 28 січня 2025 року про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «САВІКОЛТ» (юридична адреса: Україна, 02221, м. Київ, гір. Червоної Калини, будинок, 26а, ідентифікаційний код юридичної особи 43424755) на користь Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» (68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Флотська, 28, ідентифікаційний код юридичної особи 01125821) 968 041,04 гривень демереджу, 329 896,83 гривень пені, 155 283,46 гривень інфляційних нарахувань, 54 265,61 гривень 3 % річних та 139 043,69 гривень на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, а всього - 1 646 530,63 гривень;

видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово промисловій палаті України у справі № 9/2024 від 28 січня 2025 року про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «САВІКОЛТ» (юридична адреса: Україна, 02221, м. Київ, гір. Червоної Калини, будинок, 26а, ідентифікаційний код юридичної особи 43424755) на користь Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» (68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Флотська, 28, ідентифікаційний код юридичної особи 01125821) 968 041,04 гривень демереджу, 329 896,83 гривень пені, 155 283,46 гривень інфляційних нарахувань, 54 265,61 гривень 3 % річних та 139 043,69 гривень на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, а всього - 1 646 530,63 гривень.

Заперечення на заяву Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» (Україна) про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Морської арбітражної комісії при Торгово - промисловій палаті України від 28 січня 2025 року у справі № 9/2024до суду не надходили.

У судовому засіданніпредставник заявника Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» - Станкова Анастасія Володимирівна підтримала вимоги заяви про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Морської арбітражної комісії при Торгово - промисловій палаті України від 28 січня 2025 року у справі № 9/2024, просила її задовольнити з підстав, наведених у заяві.

Представник боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «СABIKOЛТ» участь свого представника в судовому засіданні не забезпечив. Про день та час слухання справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини 1 статті 477 ЦПК України неявка сторін чи однієї із сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду заяви, а тому суд вважає можливим слухати справу у відсутності представника боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «СABIKOЛТ».

Вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи, вислухавши представника заявника, суд дійшов висновку, що заява Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» (Україна) про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Морської арбітражної комісії при Торгово - промисловій палаті України від 28 січня 2025 року у справі № 9/2024підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що правовідносини сторін Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» (Україна)та Товариства з обмеженою відповідальністю «СABIKOЛТ» ( до зміни назви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖАСТ АГРО ТРАНС»)ґрунтуються наумовах укладених сторонами букінг-нот на перевезення вантажу №№ KFO/220523-220, KFO/220523-221, KFO/220523-222 від 23 травня 2022 року та №№ KFO/220606-276, KFO/220606-277 від 06 червня 2022 року перевізником (позивачем) здійснюється перевезення зерна насипом, врожаю 2021 року, країна походження - Україна (за букінг-нотами №№ KFO/220523-220, KFO/220523-221, KFO/220523-222 за маршрутом: п. Рені (Україна) - п. Сілістра/ п. Русе (Болгарія), за букінг-нотами №№ KFO /220606-276, KFO/220606-277 - за маршрутом: п. Ізмаїл/ п. Рені (Україна) - п. Сілістра/ п. Русе (Болгарія)), а фрахтувальником (відповідачем) сплачується фрахт за перевезення: за букінг-нотою № KFO/220523-220 від 23 травня 2022 року - у розмірі 4 000 000.00 гри F1OST за одну баржу, за букінг-нотою № KFO/220523- 221 від 23 травня 2022 року - у розмірі 3 735 000.00 гри FIOST за одну баржу, за букінг- нотою № KFO/220523-222 від 23 травня 2022 року - у розмірі 3 551 500,00 гри FIOST за одну баржу, за букінг-нотою № KFO/220606-276 від 06 червня 2022 року - у розмірі 4 221 000,00 гри FIOST за одну баржу, за букінг-нотою № KFO/220606-277 від 06 червня 2022 року у розмірі 4 300 000,00 грн FIOST за одну баржу (ПДВ згідно із законодавством України.

У розділі «Арбітраж» букінг-нот на перевезення вантажу №№ KFO/220523-220, KFO/220523-221, KFO/220523-222 від 23 травня 2022 року та №№ KFO/220606-276. KFO/220606-277 від 06 червня 2022 року містяться ідентичні за змістом арбітражні застереження, відповідно до яких усі спори, розбіжності чи вимоги, які виникають із цих букінг-нот, підлягають вирішенню у Морській арбітражній комісії при Торгово- промисловій палаті України згідно з її Регламентом. Правом, яке регулює цей договір, є матеріальне право України та Братиславські угоди. Арбітражна комісія складається з одного арбітра, голови Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України. Мовою арбітражного розгляду єукраїнська».

05 вересня 2024 року Приватне акціонерне товариство «Українське Дунайське пароплавство» (Україна) звернулось до Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України (далі - МАК при ТПП України) з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «СABIKOЛТ» (Україна) 1 543 082,74 гривень, в тому числі, 990 940,89 гривень демереджу. 337 646,40 гривень пені, 158 956,83 гривень інфляційних нарахувань, 55 538,62 гривень - 3 % річних, а також витрат зі сплати арбітражного збору.

Постановою Заступника Голови МАК при ТПП України від 05 вересня 2024 року справу було прийнято до провадження за № 9/2024.

Микола Селівон, Голова МАК при ТПП України, який згідно з арбітражним застереженням має розглядати дану справу як одноособовий арбітр, прийняв функції одноособового арбітра у справі 25 листопада 2024 року, підписавши заяву про прийняття функцій арбітра і незалежність арбітра.

У ході арбітражного розгляду справи будь-яких заперечень, що стосуються недотримання умов арбітражних застережень, що містяться у букінг-нотах, вимог Регламенту МАК при ТПП України або Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», не заявили, у зв`язку з чим відповідно до статті 4 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та статті 44 Регламенту МАК при ТПП України сторони вважаються такими, що відмовились від свого права на заперечення з цих питань.

Витягом з бази даних Опендатабот щодо відповідача підтверджується, зокрема, про зміну назви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖАСТ АГРО ТРАНС» на Товариство з обмеженою відповідальністю «САВІКОЛТ».

Рішенням Морської арбітражної комісії при Торгово - промисловій палаті України від 28 січня 2025 року у справі № 9/2024 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «СABIKOЛТ» (Україна, 02221, м. Київ, пр. Червоної Калини, буд. 26А; ідентифікаційний код: 43424755) на користь Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» (Україна, 68600, Одеська область, Ізмаїльський район, м. Ізмаїл, вул. Флотська, буд. 28; ідентифікаційний код: 01125821) 968 041,04 гривень демереджу, 329 896,83 гривень пені, 155 283,46 гривень інфляційних нарахувань, 54 265,61 гривень - 3 % річних та 139 043,69 гривень на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, а всього1 646 530,63 гривень (один мільйон шістсот сорок шість тисяч п`ятсот тридцять гривень 63 копійки). У решті позовних вимог відмовлено. Арбітражний збір в сумі 3 287,86 гривень віднеено на позивача (а.с. 8-28).

Досліджені судом матеріали справи свідчать про те, що рішення Морської арбітражної комісії при Торгово - промисловій палаті України від 28 січня 2025 року у справі № 9/2024 є остаточним, набрало законної сили.

Під час розгляду заяви про надання дозволу та видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, боржник Товариство з обмеженою відповідальністю «СABIKOЛТ» не повідомляв суд про подану ним заяву до компетентного суду про скасування цього рішення.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

Статтею 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Частиною першою статті 82 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Відповідно до частини 2 статті 1, Про міжнародний комерційний арбітраж; нормативно-правовий акт № 4002-XII від 24.02.1994">статті 2 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» до міжнародного комерційного арбітражу можуть за угодою сторін передаватися:спори з договірних та інших цивільно-правових відносин, що виникають при здійсненні зовнішньоторговельних та інших видів міжнародних економічних зв`язків, якщо комерційне підприємство хоча б однієї із сторін знаходиться за кордоном;спори підприємств з іноземними інвестиціями і міжнародних об`єднань та організацій, створених на території України, між собою, спори між їх учасниками, а так само їх спори з іншими суб`єктами права України; а також спори між адміністратором за випуском облігацій, який діє в інтересах власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", та емітентом облігацій та/або особами, які надають забезпечення за такими облігаціями, якщо принаймні одна зі сторін спору є підприємством з іноземними інвестиціями.

Для цілей цього Закону: "арбітраж" - будь-який арбітраж (третейський суд) незалежно від того, чи утворюється він спеціально для розгляду окремої справи, чи здійснюється постійно діючою арбітражною установою, зокрема,Міжнародним комерційним арбітражним судом або Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України (додатки № 1 і № 2 до цього Закону) - стаття 2 Про міжнародний комерційний арбітраж; нормативно-правовий акт № 4002-XII від 24.02.1994">Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Згідно із статтею 2 Положення про Морську арбітражну комісію при Торгово-промисловій палаті України (додаток № 2 до Про міжнародний комерційний арбітраж; нормативно-правовий акт № 4002-XII від 24.02.1994">Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж») Морська арбітражна комісія вирішує спори, які випливають з договірних та інших цивільно-правових відносин, що виникають із торгового мореплавства, незалежно від того, чи є сторонами таких відносин суб`єкти українського та іноземного або лише українського чи тільки іноземного права.

Морська арбітражна комісія приймає до розгляду спори за наявності угоди між сторонами про передачу їх на її вирішення - стаття 3 Положення про Морську арбітражну комісію при Торгово-промисловій палаті України.

Рішення Морської арбітражної комісії виконуються сторонами добровільно у встановлені нею строки. Не виконані в строк рішення виконуються відповідно до закону і міжнародних договорів- стаття 5 Положення про Морську арбітражну комісію при Торгово-промисловій палаті України.

Відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36.

Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу - це поширення законної сили такого рішення на територію України і застосування засобів примусового виконання в порядку, встановленому ЦПК України.

Порядок розгляду і вирішення заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу визначені в главі 3 розділу ІХ ЦПК України «Визнання та виконання рішень іноземних судів, міжнародних комерційних арбітражів в Україні, надання дозволу на примусове виконання рішень третейських судів».

Статтею 474 ЦПК України передбачено, що рішення міжнародного комерційного арбітражу (якщо його місце знаходиться за межами України), незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається та виконується в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Згідно із частиною третьою статті 475 ЦПК України заява про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу подається до апеляційного суду, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, протягом трьох років з дня прийняття рішення міжнародним комерційним арбітражем.

Як передбачено статтею 482 ЦПК України надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території України, здійснюється судом у порядку, встановленому цією главою(глава 3 розділу ІX), з особливостями, передбаченими цією статтею.

За результатами розгляду заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу суд постановляє ухвалу про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу або про відмову у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення (частина перша статті 479 ЦПК України).

Відповідно до статті 478 ЦПК України та статті 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо: 1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що, зокрема: в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або 2) якщо суд визнає, що, а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Згідно зі статтею V Нью-Йоркської конвенції у визнанні і приведенні у виконання арбітражного рішення може бути відмовлено на прохання тієї сторони, проти якої воно спрямовано, лише у разі, якщо ця сторона надасть компетентній владі за місцем порушеного клопотання про визнання і приведення рішення у виконання докази того, що, зокрема: c) вказане рішення винесено у спорі, не передбаченому або не підпадаючому під дію положень арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі, або містить висновки з питань, що виходять за межі арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі, з тим, однак, що у разі, якщо висновки з питань, охоплених арбітражною угодою або застереженням, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою або застереженням, то та частина арбітражного рішення, яка містить висновки з питань, охоплених арбітражною угодою або арбітражним застереженням в договорі, може бути визнана і виконана, або d) склад арбітражного органу або арбітражний процес не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї країни, де мав місце арбітраж. У визнанні та приведенні у виконання арбітражного рішення може бути також відмовлено, якщо компетентна влада країни, в якій порушується клопотання про визнання і приведення у виконання рішення, дійде висновку, що, зокрема: b) визнання і приведення у виконання цього рішення суперечать публічному порядку цієї країни.

Вирішуючи питання про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, суд не може оцінювати його правильність по суті чи вносити будь-які зміни до його змісту, а перевіряє лише дотримання строків звернення з клопотанням, дотримання вимог процесуального закону щодо його форми і змісту та наявність обставин, які можуть бути підставою для відмови в задоволенні заяви.

Тягар доведення наявності підстав для відмови у визнанні і виконанні арбітражного рішення покладається на сторону, яка заперечує проти заяви стягувача.

На вказаному судам наголошено у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України».

Крім того, такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 14 січня 2021 року у справі № 824/178/19 (провадження № 61-15459ав20), від 13 січня 2022 року у справі № 824/87/21 (провадження № 22-вк/824/126/2021) (провадження № 61-16378ав21).

Надаючи оцінку зібраним у справі доказам, суд встановив, що рішення Морської арбітражної комісії при Торгово - промисловій палаті України від 28 січня 2025 року у справі № 9/2024 ухвалено у спорі, передбаченому арбітражною угодою, та виключно щодо боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «СABIKOЛТ», як окремої юридичної особи та самостійного учасника господарського обороту, обставини стосуються договірних правовідносин, які виникли між учасниками цієї справи.

Рішення Морської арбітражної комісії при Торгово - промисловій палаті України від 28 січня 2025 року у справі № 9/2024 є остаточним, набрало законної сили.

Доказів виконання боржником Товариством з обмеженою відповідальністю «СABIKOЛТ» рішення міжнародного комерційного арбітражу від 28 січня 2025 року у справі № 9/2024 у добровільному порядку матеріали справи не містять.

Пд час розгляду справиборжник Товариство з обмеженою відповідальністю «СABIKOЛТ» не підтвердив існування, визначених статтею 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та статтею 478 ЦПК України, підстав для відмови у наданні дозволу на примусове виконання рішення Морської арбітражної комісії при Торгово - промисловій палаті України від 28 січня 2025 року у справі № 9/2024.

Як визначено статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до частини 1 статті 35 Закону N 4002-XII арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36 Закону N 4002-XII.

Необґрунтована відмова у наданні дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду є свого роду блокуванням рішення і буде носити характер штучного нормативного бар`єру, який, з точки зору міжнародного права, є абсолютно недопустимим. Це блокування не тільки не відповідатиме цілям міжнародного арбітражу, але й буде порушувати законні права, які це арбітражне рішення може фактично надавати стягувачу в інших країнах. Відмова у визнанні та наданні дозволу на примусове виконання на території України арбітражного рішення порушуватиме частину першу статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, становитиме втручання у право власності стягувача на присуджені грошові кошти (рішення у справі «Stran Greek Refineries and Stratis Andreadis v. Greece» від 09 грудня 1994 року, серія А, № 301-В).

Ураховуючи, що під час розгляду справи не було встановлено підстав для відмови у наданні дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, передбачених статтею V Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року (Нью-Йоркська Конвенція), статтею 478 ЦПК України, статтею 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», суд дійшов висновку про задоволення заяви Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» (Україна) про надання дозволу на примусове виконання рішення Морської арбітражної комісії при Торгово - промисловій палаті України від 28 січня 2025 року у справі № 9/2024 й видачу виконавчого листа.

Відповідно до частини 1 статті 479, 482 ЦПК України за результатами розгляду заяви про надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу суд постановляє ухвалу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Щодо розподілу судових витрат

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що заявник поніс судові витрати, що складаються із судового збору, сплаченого за подання заяви у розмірі 1 514, 00 грн

Понесені заявником та документально підтвердженні судові витрати, що складаються із судового збору, підлягають стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «СABIKOЛТ» на користь Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство».

Керуючись ст.ст. 1, 2, 36 Закону України « Про міжнародний комерційний арбітраж», ст.ст. 81,82 Закону України « Про міжнародне приватне право», ст.ст. 2, 3, 5 Положення про Морську арбітражну комісію при Торгово-промисловій палаті України, ст. ст. 24, 133, 141, 268, 383, 474, 475, 477- 479, 482 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» (Україна) про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Морської арбітражної комісії при Торгово - промисловій палаті України від 28 січня 2025 року у справі № 9/2024задовольнити.

Надати дозвіл на примусове виконання рішення Морської арбітражної комісії при Торгово - промисловій палаті України від 28 січня 2025 року у справі № 9/2024 за позовом Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» (Україна) до Товариства з обмеженою відповідальністю «САВІКОЛТ» (Україна) про стягнення демереджу, пені, інфляційних нарахувань, 3 % річних, а також витрат по сплаті арбітражного збору.

Видати виконавчий лист про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «СABIKOЛТ» (Україна, 02221, м. Київ, пр. Червоної Калини, буд. 26А; ідентифікаційний код: 43424755) на користь Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» (Україна, 68600, Одеська область, Ізмаїльський район, м. Ізмаїл, вул. Флотська, буд. 28; ідентифікаційний код: 01125821) 968 041,04 гривень демереджу, 329 896,83 гривень пені, 155 283,46 гривень інфляційних нарахувань, 54 265,61 гривень - 3 % річних та 139 043,69 гривень на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, а всього 1 646 530,63 гривень (один мільйон шістсот сорок шість тисяч п`ятсот тридцять гривень 63 копійки).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СABIKOЛТ» (Україна, 02221, м. Київ, пр. Червоної Калини, буд. 26А; ідентифікаційний код: 43424755) на користь Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» (Україна, 68600, Одеська область, Ізмаїльський район, м. Ізмаїл, вул. Флотська, буд. 28; ідентифікаційний код: 01125821) судовий збір за подання заяви про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного арбітражу у розмірі 1 514, 00 грн.

Ухвала суду може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Головуючийсуддя: