РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2025 року

м. Рівне

Справа № 571/2225/24

Провадження № 22-ц/4815/854/25

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструка С.В., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання Маринич В.В.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересована особа Міністерство оборони України,

Військова частина НОМЕР_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Ангеліним Іваном Ігоровичем на рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 11 квітня 2025 року (ухвалене у складі судді Комзюк А.Ф., повний текст рішення складено 17 квітня 2025 року) у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту перебування на утриманні, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Ангеліна І.І., звернулася до Рокитнівського районного суду Рівненської області із заявою про встановлення факту перебування на утриманні у рідного брата ОСОБА_2 .

Заяву обґрунтовувала тим, що вона є рідною сестрою військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Доказом родинних стосунків є копії свідоцтв про народження заявниці та ОСОБА_2 із зазначенням спільних батьків.

Батьки заявниці та ОСОБА_2 померли, що підтверджується копією свідоцтв про смерть, інших близьких родичів немає.

ОСОБА_2 01 серпня 2024 року зник безвісти під час захисту Батьківщини, що підтверджується копією сповіщення сім`ї від 12.08.2024 року №3560.

Після зникнення військовослужбовця ОСОБА_2 вона вжила заходів, передбачених ст. 18 Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" для розшуку звернулась до органу Національної поліції з заявою про зникнення особи, за результатами чого було відкрите кримінальне провадження № 0000222 від 12.08.2024 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Також додатково вона зверталась до органів Міністерства внутрішніх справ України, Національного інформаційного бюро, Служби безпеки України тощо.

Заявниця звернулась до військової частини НОМЕР_1 із заявою про виплату їй грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_2 , на що листом від 02.10.2024 року № 3036 отримала відмову у зв`язку з відсутністю доказів належності заявниці до однієї з категорій, передбачених Порядком виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженим постановою КМ України від 30.11.2016 року № 884.

Встановлення факту перебування заявниці ОСОБА_1 на утриманні її рідного брата ОСОБА_2 та проживання їх однією сім`єю необхідне для реалізації прав, передбачених Законом України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" та Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Просила суд встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , код РНОКПП НОМЕР_2 на утриманні її рідного брата, військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час їх спільного проживання однією сім`єю.

Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 11 квітня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні брата, військовослужбовця Збройних Сил України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - відмовлено.

Рішення суду мотивовано недоведеністю того, що заявник на час набуття ОСОБА_2 статусу безвісти зниклого перебувала на його повному утриманні, а допомога, яка ним надавалася, була основним джерелом засобів до існування, що вказує на відсутність підстав для задоволення поданої заяви.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Ангеліна І.І. оскаржила рішення в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі покликається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Вказує, що суд першої інстанції помилково зазначає про ненадання суду належних доказів, які б беззаперечно вказували, що заявник, ОСОБА_1 перебувала на утриманні брата ОСОБА_2 , а саме:

довідку Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області №2296 від 09.09.2024 року про факт спільного проживання та домашнього господарства ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №2359 від 19.09.2024 року;

сповіщення сім`ї № 3560 від 12.08.2024 року, яке було направлено саме на ім`я сестри та картку соціально-психологічних, демографічних даних військовослужбовця, ОСОБА_2 , де зазначено відомості лише про одну близьку особа сестру;

показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які тривалий час проживають поруч з заявником та її братом та підтвердили надання матеріальної допомоги заявнику.

Просить суд скасувати рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 11 квітня 2025 року та ухвалити нове про задоволення заяви ОСОБА_1 ..

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідною сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, серії НОМЕР_3 від 14.12.1985 року та серії НОМЕР_4 від 01.09.2014 року (а.с. 45, 46).

Згідно сповіщення сім`ї № 3560 від 12.08.2024 року, ОСОБА_1 сповіщено, що її брат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 безвісти зник 01 серпня 2024 року під час мінометного обстрілу, виконуючи бойове завдання в ході бойових дій з відбиттям збройної агресії російської федерації у районі н.п.Торецьк Бахмутського району Донецької області (а.с.43).

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель с.Березове, Рокитнівського району Рівненської області вважається безвісти зниклим на території бойових дій (а.с.18).

У картці соціально-психологічних, демографічних даних військовослужбовця, ОСОБА_2 вказав відомості про сестру ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та номер її мобільного телефону. Дані про інших членів сім`ї відсутні (а.с.77).

Як стверджує заявниця ОСОБА_1 військовослужбовець ОСОБА_2 не мав інших близьких родичів, окрім неї. Батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 померли, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 від 01.09.2014 року, серії НОМЕР_4 (а.с. 46) та свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 від 23.02.2015 року, серії НОМЕР_5 (а.с. 47).

23 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до командира військової частини НОМЕР_1 із заявою про виплату грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця, на яку отримала відповідь т.в.о. військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_7 від 02.10.2024 року № 3036, що сестра військовослужбовця не входить до кола осіб, які мають право на отримання грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця, якщо тільки вона не перебуває на утриманні (а.с. 17).

Як вбачається з повідомлення в/ч НОМЕР_1 №6586к11/вих. від 29.11.2024 року на даний час виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди безвісті зниклого ОСОБА_2 нікому не погоджено у зв`язку з відсутністю звернень осіб, які мають право на відповідні виплати згідно частини 6 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (а.с.78).

З метою встановлення факту перебуванні на утриманні брата, ОСОБА_1 в порядку окремого провадження звернулася до суду із заявою про встановлення цього факту.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

За загальним правилом судом може бути встановлено факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, що має значення для одержання свідоцтва про право на спадщину, призначення пенсії чи відшкодування шкоди за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалася утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів для існування навіть коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Вищезазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, що висловлена ним у постанові від 13 січня 2021 року у справі №592/17552/18 (провадження № 61-8512св20).

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

У спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі №520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц.

Як вбачається з довідки Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області № 2296 від 09.09.2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ведуть спільне господарство (а.с.15).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 2359 від 19.09.2024 року, ОСОБА_1 проживає за адресою: с.Березове, Сарненського району Рівненської області разом із братом ОСОБА_2 . Під час обстеження умов проживання ОСОБА_1 встановлено, що вона проживала разом із братом ОСОБА_2 , вели спільний побут та займались веденням домашнього господарства. 10 січня 2024 року ОСОБА_2 був призваний до лав ЗСУ, 12 серпня 2024 року ОСОБА_1 отримала сповіщення №3560 від 12.08.2024 про те, що ОСОБА_2 безвісти зник 01 серпня 2024 року (а.с.14, 49).

Відповідно до довідки про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 837 від 18.03.2025, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є головою домогосподарства за вказаною адресою, не працює. Членами її сім`ї указані: брат, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мобілізований; брат ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не працює, зареєстрований, але проживає у м.Малин; дядько ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , пенсіонер, інвалід дитинства ІІІ групи, зареєстрований в АДРЕСА_2 , фактично проживає за даною адресою (а.с.122).

Як вбачається з пояснень заявниці вона не працює, оскільки здійснює догляд за дядьком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який потребує постійного стороннього догляду, на підтвердження чого надала копію довідки Березівського центру первинної медичної допомоги Березівської сільської ради № 733 від 28.02.2025 року, а також заключення ЛКК № 2681 від 28.06.2023 року (а.с.120, 123).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї (без номеру та дати), членом сім`ї ОСОБА_1 в с.Березове, Сарненського району Рівненської області, зазначений ОСОБА_9 , дядько. На час обстеження умови проживання задовільні, ОСОБА_9 відповідно до заключення ЛКК №2681 від 28.06.2023 потребує постійного стороннього догляду, ОСОБА_1 постійно доглядає свого дядька, який зареєстрований по АДРЕСА_2 , але фактично проживає разом із племінницею по АДРЕСА_1 (а.с.126-127).

Разом з тим, факт здійснення ОСОБА_1 догляду за дядьком ОСОБА_9 , не є доказом її перебування на утриманні брата ОСОБА_2 .

Згідно ст. 31 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Жодних доказів отримання заявницею від ОСОБА_2 постійної та систематичної матеріальної допомоги, яка була основним джерелом засобів до існування ОСОБА_1 останньою не надано, а судом не встановлено.

Отже, суд першої інстанції, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту її перебування на утриманні брата ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Ангеліним Іваном Ігоровичем залишити без задоволення, а рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 11 квітня 2025 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Хилевич С.В.