Справа № 438/348/25
Провадження 2/438/243/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

10 липня 2025 року Бориславський міський суд Львівської області у складі:

головуючого судді Слиша А.Т.,

за участі секретаря судових засідань Кекош Н.С.,

представника позивача Сковородько І.Ф.(поза межами зали судових засідань),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Бориславі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про стягнення страхової/регламентної виплати, пені та інфляційних втрат,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі МТСБУ) про стягнення страхової/регламентної виплати, пені та інфляційних втрат.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 01 жовтня 2024 року у м.Борислав Львівської області по вул. Дрогобицькій,114 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням третьої особи ОСОБА_2 та транспортного засобу «Volkswagen Touran», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням позивача. В результаті ДТП, автомобіль позивача було пошкоджено, чим завдані матеріальні збитки. Вина ОСОБА_2 у вчиненні ДТП підтверджується постановою Бориславського міського суду Львівської області від 07 листопада 2024 року у справі № 438/1807/24.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність третьої особи ОСОБА_2 не застрахована в жодній страховій компанії на момент ДТП, то відповідальність за заподіяну шкоду несе МТСБУ.

Відповідно до положень ст. 41 Закону України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач невідкладно повідомив відповідача про ДТП та протягом трьох робочих днів цінним листом з описом вкладення скерував на поштову адресу відповідача встановленої форми повідомлення про ДТП з переліком додатків відповідно до вимог ст.35 вищезгаданого закону.

01 жовтня 2024 року відповідачем була зареєстрована справа за повідомленням позивача за №108753.

15 жовтня 2024 року відповідачем було скеровано на електронну адресу позивача повідомлення про статус розгляду справи 1087753 «очікування документів». Цього ж дня відповідачем на електронну адресу позивача надійшло повідомлення про статус розгляду справи 1087753 «відмова» у виплаті страхового відшкодування без повідомлення причини.

30 жовтня 2024 року позивачем на адресу відповідача була скерована заява про необхідність повідомлення про причини відмови, яка відповідачем була залишена без відповіді.

08 листопада 2024 року позивачем на адресу відповідача була скерована вищезгадане судове рішення у справі № 438/1807/24.

31 січня 2025 року на адресу відповідача позивачем направлену встановленої форми заяву про страхову виплату з необхідними додатками для вирішення по суті, в тому числі звіт про оцінку №24165 про оцінку вартості (розміру збитків, заподіяних пошкодженням колісного транспортного засобу), складеного ФОП ОСОБА_3 від 01 січня 2025 року.

26 лютого 2025 року на електронну адресу позивача надійшла відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування без роз`яснення причин відмови.

Вказує, що заява про регламентну виплату отримана МТСБУ 01 жовтня 2024 року, де строк її виплати сплив 30 листопада 2024 року, проте виплати до цього часу не було.

Вважає, що дії відповідача щодо не виплати регламентної є незаконними, що є порушенням п. 36.4. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно прострочка виконання зобов`язання на момент звернення до суду складає 94 дні, відповідно позивач просить стягнути з відповідача на його користь 145 597 гривень 34 копійки суму регламентної виплати в якості компенсації завданої матеріальної шкоди внаслідок ДТП, 1124 гривень пені у розмірі 3% річних за час затримки платежу, 4 293 гривень 40 копійок інфляційні втрати за період 01 грудня 2024 року по 28 лютого 2025 року та судові витрати у розмірі 3 500 гривень 00 копійок (витрати на проведення оцінки пошкодженого автомобіля).

Ухвалою від 13 березня 2025 року прийнято до розгляду позов та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач МТСБУ та третя особа ОСОБА_2 в судове засідання повторне не з`явились, причини неявки суду не повідомили, відзив на позов чи пояснення третьої особи, заяв про розгляд справи за їх відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подавали. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлені шляхом направлення судових повісток у електронну адресу відповідача та за зареєстрованим місцем проживання третьої особи.

Відповідно до вимог пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України судова повістка вважається врученою відповідачу.

Представник відповідача Сковородько І.Ф.(поза межами зали судових засідань), підтримала у судовому засіданні позовні вимоги у повному обсязі, зіславшись на обставини викладені у позовній заяві , проти заочного розгляду справи не заперечує .

Враховуючи наявність підстав для ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, про що 10 липня 2025 року постановив відповідну ухвалу.

Заслухавши позицію представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач покликається як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов слід задовольнити, враховуючи наступне.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 31 грудня 2014 року, позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки «Volkswagen Touran», д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 34,35).

Постановою Бориславського міського суду Львівської області від 07 листопада 2024 року у справі № 438/1807/24, третю особу ОСОБА_2 визнано винним у визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 та статтею 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення. Судовим рішенням встановлено, що ОСОБА_2 1 жовтня 2024 року о 20:40 у місті Борислав по вулиці Дрогобицькій, 114, керував транспортним засобом ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технологічного приладу Alcotest Drager 6820 (0465), результат: 1,16 проміле, тест №4074, від керування транспортним засобом відсторонено, чим порушив пункт 2.9. ПДР України, відповідальність за що передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП та ОСОБА_2 1 жовтня 2024 року 20:40 у місті Борислав по вулиці Дрогобицькій, 114, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, щоб стежити за дорожньою обстановкою та її змінами, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль Volkswagen Touran д.н.з. НОМЕР_2 , який є власністю ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, травмованих немає, чим порушив пункти 2.3 б, 12.1, 13.1 ПДР, відповідальність за що передбачена статтею 124 КУпАП.

Постанова набрала законної сили 18 листопада 2024 року (а.с. 71-73).

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 не була застрахована.

01 жовтня 2024 року відповідачем МТСБУ була зареєстрована справа за повідомленням позивача за №108753.

15 жовтня 2024 року відповідачем було скеровано на електронну адресу позивача повідомлення про статус розгляду справи 1087753 «очікування документів». Цього ж дня відповідачем на електронну адресу позивача надійшло повідомлення про статус розгляду справи 1087753 «відмова» у виплаті страхового відшкодування без повідомлення причини.

30 жовтня 2024 року позивачем на адресу відповідача була скерована заява про необхідність повідомлення про причини відмови, яка відповідачем була залишена без відповіді.

08 листопада 2024 року позивачем на адресу відповідача була скерована вищезгадане судове рішення у справі № 438/1807/24.

31 січня 2025 року позивачем на адресу відповідача була направлена заява про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП, звіт №24165 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням колісного транспортного засобу від 01 січня 2025 року (а.с.85-119).

Згідно висновку вищезазначеного звіту вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Volkswagen Touran д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження, за станом на дату оцінки, становить 145 597 гривень 34 копійок (виключаючи ПДВ на ремонтні роботи, запасні частини, матеріали фарбування).

26 лютого 2025 року на електронну адресу позивача надійшла відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування (а.с.18), тобто відповідачем прийнято рішення про відмову про здійснення регламентної виплати.

Положеннями частин 1, 2, 3 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Положеннями ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Пунктом 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Таким чином, враховуючи обставини справи строк регламентної виплати, враховуючи дату подання позивачем заяви про регламентну виплату від 01 жовтня 2024 року наступив 30 листопада 2024 року.

Проте, відповідач МТСБУ покладені на нього обов`язки щодо своєчасного направлення страхового відшкодування не виконав.

У постанові від 19 вересня 2018 року по справі № 523/5890/15ц Верховний Суд висловив такі правові висновки: всі операції з надання послуг із страхування, в тому числі пов`язані з компенсацією страховиком збитків, понесених потерпілим при настанні страхового випадку, не є об`єктом оподаткування ПДВ. В зв`язку з чим, за загальним правилом, як при визначенні розміру страхових платежів, так і при визначенні розміру матеріального збитку чи страхової виплати, підлягаючої до відшкодування страхувальнику чи безпосередньо потерпілій особі (пункт 36.4 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), податок на додану вартість не нараховується, окремим рядком не виділяється та страховики не є платниками ПДВ по таких операціях. У разі, якщо страхові суми спрямовуються безпосередньо на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплат на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах. Зазначені зобов`язання виникають лише внаслідок фактичного надання послуги з проведення такого ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником ПДВ.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, вищевикладені норми матеріального та процесуального права, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, без урахування складової ПДВ, розмірі 145 597 гривень 34 копійки.

Щодо стягнення з відповідача на користь пені у розмірі 3% річних за час затримки платежу та інфляційних витрат за період грудень 2024 року по лютий 2025 року слід зазначити наступне.

За змістом статті 549 Цивільного Кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 36.5 ст. 36 Закону України № 1961-ІV, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У частині другій статті 625 ЦК України зазначено, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами.

Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює окремі види зобов`язань (Постанову Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (пункт 26).

Як зазначено вище, строк регламентної виплати, враховуючи дату подання позивачем заяви про регламентну виплату від 01 жовтня 2024 року наступив 30 листопада 2024 року.

Відповідно вимоги позивача в частині стягнення з відповідача інфляційних витрат на суму боргу а період з 01 грудня 2014 року по 28 лютого 2025 року у розмірі 4 293 гривень 40 копійок, відповідно до поданого позивачем розрахунку підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 3% річних за час затримки платежу у розмірі 1124 гривень 88 копійок слід відмовити, оскільки відповідно п. 36.5 ст.36 Закону України № 1961-ІV, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня, а не три проценти річних від простроченої суми, як розрахував позивач.

Судові витрати слід розподілити пропорційно задоволеної частини позовних вимог.

Відповідно п.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 (а.с.36).

Крім цього, згідно з п. 2 ч. 3ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, крім іншого, витрати пов`язані із проведенням експертизи.

Частиною 6 ст. 139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на проведення експертизи встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст. 141 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 2ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.11.2023р. у справі № 712/4126/22 вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд ураховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта до чи після звернення позивача до суду з позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи.

Відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Тому сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо суд урахував відповідний висновок експерта як доказ.

Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 3 500 гривень 00 копійок.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 280, 354-355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

позов задовольнити частково.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 145 597 гривень 34 копійки та інфляційні витрати в розмірі 4 293 гривень 40 копійок

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України в дохід держави 1211 гривень 20 копійок судового збору.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 3 500 гривень 00 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення. Якщо повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Моторно (транспортного) страхове бюро України, , місце знаходження 02154, м. Київ, вул. Русанівський проспект,8;

Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 15 липня 2025 року.

Головуючий суддя Андрій СЛИШ