Справа № 211/2611/25
Провадження № 2/211/1587/25
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

14 липня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.,

за участю секретаря судового засідання Бірж Д.В.,

у відсутність сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Очеретинської селищної військової адміністрації Покровського району Донецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Кондакова Неля Володимирівна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Очеретинської селищної військової адміністрації Покровського району Донецької області та просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку кадастровий номер :01:000:0387, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті брата ОСОБА_2 , який помер липень-серпень 2014 року. В обґрунтування вимог позивачем зазначено, що у липні-серпні 2014 року помер її рідний брат ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина на вказане вище нерухоме майно. За життя брат заповіту не складав, був зареєстрований один за адресою місця знаходження належного йому на праві власності нерухомого майна. Його мати ОСОБА_3 в нотаріальній заяві відмовилась від спадщини та ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. При зверненні її, позивачки, до нотаріуса у листопаді 2017 року отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання спадщини, тому рішенням суду від 16.03.2018 їй було визначено додатковий строк терміном 3 місяці з дня набрання рішенням законної сили. 29.05.2018 приватним нотаріусом заведено спадкову справу та у зв`язку з тимчасовою окупацією окремих територій спадкова справа так і не була закінчена. 15.11.2023 нею було подано заяву до приватного нотаріуса Кондакової Н.В. щодо продовження провадження в порядку завершення спадкування щодо спадщини після смерті брата та 29.07.2024 вона звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата. Однак постановою від 29.07.2024 їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, оскільки нею було подано нотаріусу лише фотокопії документів. Іншим чином, ніж в судовому порядку, вона не має змоги захистити спадкові права, тому просить вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 02 квітня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у справі.

Ухвалою суду від 27 червня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Установлено загальний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Згідно поданої до суду заяви, представник позивача адвокат Темчишина Л.П. просить проводити розгляд справи за її та позивача відсутності, на вимогах наполягає.

Представник відповідача Очеретинської селищної військової адміністрації Покровського району Донецької області звернувся до суду із заявою про розгляд справи за відсутності представника за наявними матеріалами справи, при вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Третя особа приватний нотаріус Кондакова Н.В. письмових заперечень до суду не подала.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Згідно ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав.

Як установлено судом та підтверджується письмовими доказами, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 помер у липні-серпні 2014 року, що було встановлено постановою старшого слідчого СУ ГУНП України в Дніпропетровській області від 28 червня 2017 року про встановлення особи трупу .

За відомостями Виконавчого комітету Первомайської селищної ради Ясинуватського району Донецької області від 08.08.2017 № 3150, на час своєї смерті ОСОБА_2 був зареєстрований один за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно копії свідоцтв про народження ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , вони є рідними братом та сестрою.

ІНФОРМАЦІЯ_2 їх мати ОСОБА_3 померла.

На підставі договору купівлі-продажу нерухомості від 09 липня 2007 року, ОСОБА_2 за життя належав житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається з А-1 житловий будинок, шлакоблок обкл..цеглою, загальною площею 70,60 кв.м. в тому числі житловою 43,50 кв.м.; Б-літня кухня, шлакоблок; В-сарай, каркас в 1 дошку; Г-сарай, шлакоблок; Е-убиральня, каркас в 1 дошку; З-сарай, каркас в 1 дошку; пд. льох, шлаколиті; к сарай, цегла; И гараж, каркас в 1 дошку, № 1,2 огородження, штахетник.

Право власності на житловий будинок з надвірними побудовами за ОСОБА_2 зареєстровано 23 07 2013 ( витяг з Державного реєстру речових прав ) .

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку виданого 03 квітня 2008 року ОСОБА_2 , на підставі рішення Первомайської сільської ради від 12.10.2007 належала земельна ділянка площею 0,2500 га за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

За відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, право власності зареєстровано на житловий будинок з надвірними побудовами за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка місця розташування: :01:000:0387, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 16 березня 2018 року у справі № 229/4991/17, визначено ОСОБА_1 додатковий строк у три місяці з моменту набрання чинності рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер у липні-серпні 2014 року. Згідно тексту рішення, позивач ОСОБА_1 зверталась в листопаді 2017 року до приватного нотаріуса Ясинуватського нотаріального округу Дорменок Ю.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті брата, однак постановою нотаріуса від 24.11.2017 їй було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва у зв`язку з пропуском строк для подання відповідної заяви. Відповідно до відповіді № 7/01-16 від 03.01.2018 року та долученої інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, наданої Дружківською державною нотаріальною конторою на запит суду, після смерті ОСОБА_2 , який помер у липні-серпні 2014 року, заяви про прийняття або відмову від спадщини в Дружківську державну нотаріальну контору не надходили, спадкова справа не заводилась та свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

29 травня 2018 року приватним нотаріусом Ясинуватського районного нотаріального округу Дорменок Ю.М. була заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_2 .

Спадкова справа збережена та передана для продовження нотаріальних дій, місце зберігання указаної спадкової справи було за заявою ОСОБА_1 змінено за місцем діяльності приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Кондакової Н.В., де постановою цього нотаріуса від 29 липня 2024 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку кадастровий номер :01:000:0387 у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, нотаріусу надано фотокопії. Витребувати оригінали правовстановлюючого документа не можливо у зв`язку з відсутністю передачі приватним нотаріусом за місцем укладення договору архівів до Донецького обласного державного нотаріального архіву.

Указані відомості підтверджуються копією спадкової справи № 58/23 заведеної після смерті ОСОБА_2 , який помер в липні-серпні 2014 року, наданої на виконання ухвали суду від 02.04.2025, яким підтверджується звернення ОСОБА_1 до приватних нотаріусів 29.05.2018 та 15.11.2023 із заявами про прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_2 , померлого у липні-серпні 2014 року. Відомості про інших осіб відсутні.

Відповідно до положень статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина 3 статті 1296 ЦК України).

Згідно з частинами першою, третьою статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (статті 1261-1262 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України "Про нотаріат" при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку (постанова Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі N 227/3750/19 (провадження N 61-16069св20).

Таким чином, ураховуючи факт відсутності інших спадкоємців за законом та заповітом на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , померлого в липні-серпні 2014 року, з огляду на відмову нотаріуса в оформленні права на спадщину та наявність обґрунтованих перешкод для оформлення у нотаріальному порядку, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно знаходяться на тимчасово окупованій території України і до них відсутній доступ, що підтверджується відповідними зверненнями та відповідями приватного нотаріуса за місцем знаходження спадкової справи, суд вважає можливим задовольнити заявлені вимоги.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ураховуючи, що цивільне судочинство згідно частин першої-третьої статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

За відсутності вимоги, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 10, 12,13, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку кадастровий номер :01:000:0387, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_2 , який помер липень-серпень 2014 року.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко