Провадження № 4-с/679/6/2025
Справа № 679/472/18
У Х В А Л А

18 липня 2025 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Гавриленко О.М.,

за участю секретаря Хвещук К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника стягувача ОСОБА_1 - адвоката Чернова Володимира Володимировича про визнання дій старшого державного виконавця Нетішинського міського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Патерухи Ірини Вікторівни незаконними та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,

встановив:

24 червня 2025 року представник стягувача ОСОБА_1 - адвоката Чернова В.В. звернувся до Нетішинського міського суду Хмельницької області зі скаргою в якій просить визнати дії старшого державного виконавця Нетішинського міського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Патерухи І.В. незаконними та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №56794710 від 31 грудня 2021 року.

В обґрунтування поданої скарги посилається на те, що рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області по справі №679/472/10 від 10 травня 2018 року її позов до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задоволено, змінено спосіб стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області 28 листопада 2012 року на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , з твердої грошової суми в розмірі 600 гривень на 1/4 частку від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що їй 15 червня 2018 року було видано виконавчий лист від 10 травня 2018 року №2/679/302/2018. Вважаючи, що виконавчий лист втрачено вона звернулась до суду з заявою про видачу виконавчого листа, проте 24 червня 2025 року ознайомившись з матеріалами справи вона дізналась про наявність постанови про відкриття виконавчого провадження №56794710 від 23 липня 2018 року та закриття виконавчого провадження №56794710 від 31 грудня 2021 року щодо примусового виконання вищезазначеного рішення. Зі змісту постанови про закриття виконавчого провадження №56794710 від 31 грудня 2021 року убачається, що таке закрито у зв`язку з його фактичним повним виконанням, проте про закінчення такого їй було не відомо. ОСОБА_1 вважає дії старшого державного виконавця Патерухи І.В. незаконними, оскільки виконання зазначеного виконавчого провадження фактично не відбулось, а закінчення у такий спосіб виконавчого провадження відбулось в порушення ст. ст. 40, 63 Закону України «Про виконавче провадження», так як строк стягнення за виконавчим листом №2/679/302/2018 від 15 червня 2018 року встановлено до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином оскаржувана постанова винесена 31 грудня 2021 року, коли дитині на утримання якої стягуються аліменти було 13 років та наявна заборгованість зі сплати аліментів.

Тому ОСОБА_1 вважає дії старшого державного виконавця Нетішинського міського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Патерухи І.В. неправомірними, необґрунтованими та такими, що порушують права та законні інтереси стягувача, у зв`язку із чим звернулось із відповідною скаргою до суду за захистом порушених прав.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 25 червня 2025 року прийнято таку до розгляду, призначено справу до судового розгляду та витребувано докази.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 07 липня 2025 року залучено до участі у справі посадову особу Нетішинського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Представник стягувача та стягувач в судове засідання не з`явилися, 18 липня 2025 року остання подала клопотання, в якому просила судове засідання провести у її відсутності та відсутності її представника, вимоги скарги підтримала, просила її задовольнити.

Представник Нетішинського міського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) в судове засідання не з`явився, 18 липня 2025 року подав до суду заяву в якій просив розгляд справи провести у його відсутності, при вирішенні справи поклався на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження №56794710, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За статтею 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» Закону № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані, зокрема, на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів і наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Отже, виконання судового рішення є заключним етапом цивільного процесу щодо захисту порушеного права чи законного інтересу особи, що звернулась до суду за захистом.

Частиною 1 статті 5 Закону № 1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Судом встановлено, що заочним рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області по справі №679/472/10 від 10 травня 2018 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задоволено, змінено спосіб стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області 28 листопада 2012 року на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , з твердої грошової суми в розмірі 600 гривень на 1/4 частку від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили, на його виконання судом для ОСОБА_1 15 червня 2018 року видано виконавчий лист №2/679/302/2018 від 10 травня 2018 року.

За заявою ОСОБА_1 від 04 липня 2018 року про примусове виконання рішення №2/679/302/2018 від 10 травня 2018 року старшим державним виконавцем Нетішинського міського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Патерухою І.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №56794710 з примусового виконання виконавчого листа №679/472/10 від 15 червня 2018 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1

31 грудня 2021 року старшим державним виконавцем Нетішинського міського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Патерухою І.В. винесена постанова про закриття виконавчого провадження №56794710 з примусового виконання виконавчого листа №679/472/10 від 15 червня 2018 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

За правилами ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Не погоджуючись з прийняти рішенням, представник стягувача у строк, встановлений ст. 449 ЦПК України, звернувся до суду із даною скаргою.

Частинами 4 та 7 статті 71 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі, зокрема, закінчення виконавчого провадження. Після закінчення строку, передбаченого законом для стягнення аліментів, за відсутності заборгованості із сплати аліментів підприємство, установа, організація, фізична особа - підприємець, фізична особа, які проводили відрахування, повертають виконавцю постанову про стягнення аліментів з відміткою про перерахування в повному обсязі стягувачу присуджених йому сум аліментів. Якщо відраховані з боржника суми аліментів не були перераховані стягувачу, виконавець письмово повідомляє стягувачу про розмір заборгованості, що утворилася, та роз`яснює йому права на звернення з позовом до підприємства, установи, організації, фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи, якщо така заборгованість утворилася з їхньої вини.

Виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі (ч.3 ст.12 Закону № 1404-VIII).

Частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини 3 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно частин 2, 3 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржуване рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Отже за змістом вказаних норм закону, обов`язковою умовою для задоволення скарги сторони виконавчого провадження є встановлення факту порушення прав заявника.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону № 1404-VIII виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Законом передбачена можливість відновлення виконавчого провадження. Так, згідно із ч. 1 ст. 41 Закону № 1404-VIII у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Відповідне відновлення виконавчого провадження може бути здійснено лише у разі скасування постанови виконавця про закінчення такого виконавчого провадження.

З урахуванням наведених вище законодавчих приписів, виконавець повинен при закритті виконавчого провадження щодо стягнення аліментів з підстав повного фактичного виконання перевірити строки виконання, в даному випадку досягнення дитиною повноліття.

Судом встановлено, що старший державний виконавець Патеруха І.В. таких дій не вчинила і своєю постановою про закриття виконавчого провадження від 31 грудня 2021 року закрила таке до закінчення періоду, на який присуджено платежі.

З витребуваних судом матеріалів ВП №56794710 слідує, що старший державний виконавець Патеруха І.В. передчасно прийняла постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки підстави для такого були відсутні, так як повноліття ОСОБА_3 має настати 03.07.2026. У виконавчому листі №679/472/10 від 10.05.2018 вказано, що строк пред`явлення листа до виконання 03.07.2026 (а.с.76).

Окрім того, суд звертає увагу на те, що у самій постанові про відкриття виконавчого провадження від 23 липня 2018 року не вказано розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , строк з якого починається їх стягнення та строк закінчення стягнення, що є неприпустимим.

Поряд з цим в матеріалах ВП відсутня інформація кому повернутий виконавчий лист №679/472/10 від 15 червня 2018 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.ст. 77-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи, що старший державний виконавець Патеруха І.В. не вжила заходів щодо належного здійснення виконавчого провадження, чим порушила права стягувача на неупереджене, ефективне, своєчасне і в повному обсязі виконання судового рішення, суд дійшов висновку, що скарга ОСОБА_1 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, що у свою чергу є підставою для відновлення виконавчого провадження за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення згідно із частиною першою статті 41 Закону № 1404-VIII.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 258, 260, 261, 447, 450, 451 ЦПК України, суд

постановив:

Скаргу стягувача ОСОБА_1 - адвоката Чернова Володимира Володимировича про визнання дій старшого державного виконавця Нетішинського міського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Патерухи Ірини Вікторівни незаконними та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження - задовольнити повністю.

Визнати неправомірними та такими, що порушують права та законні інтереси ОСОБА_1 дії старшого державного виконавця Нетішинського міського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Патерухи Ірини Вікторівни щодо винесення 31 грудня 2021 року постанови про закінчення виконавчого провадження №56794710.

Скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження винесену 31 грудня 2021 року в рамках виконавчого провадження №56794710 з примусового виконання виконавчого листа №679/472/18, виданого 15 червня 2018 року Нетішинським міським судом Хмельницької області щодо боржника ОСОБА_2 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали суду.

Повне судове рішення складено 18 липня 2025 року.

Суддя О.М.Гавриленко