гСправа № 187/1154/25 Провадження № 2/0187/459/25
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"17" липня 2025 р. Суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області Соловйов І.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка Андрія Сергійовича, Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Лесі Вікторівни, приватного виконавця Павелків Т.Л., про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

15.07.2025 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка Андрія Сергійовича, Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Лесі Вікторівни, приватного виконавця Павелків Т.Л., в якій позивач просить суд:

- зняти арешт з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 04.02.2008 зареєстрованого в реєстрі №143, накладений Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А.С., ВП56949889, Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В., ВП 67027026, приватним виконавцем Павелків Т.Л., ВП58697118.

Також заявником визначено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 .

Заява обґрунтована тим, що позивачу на праві власності належить житловий будинок. Позивач має намір здійснити державну реєстрацію права власності на вказаний об`єкт нерухомості, однак відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на будинок зареєстровано за особами - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Стосовно ОСОБА_2 відкрито три виконавчі провадження, у межах яких на вказаний будинок накладено арешт. Наявність арешту унеможливлює проведення державної реєстрації права власності за позивачем, у зв`язку з чим останній звернувся до суду з вимогою про скасування арешту як такого, що порушує його права та перешкоджає здійсненню належного оформлення майнових прав.

Позовна заява подана представником адвокатом Медведєвою Ліною Василівною, яка діє на підставі Ордера серія АЕ № 1394364 від 09.06.2025 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1681 від 23.04.2007).

15.07.2025 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Соловйову І.М.

Дослідивши матеріали позовної заяви, даний позов не може бути прийнятий судом до розгляду, оскільки не відповідає вимогам статті 175 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Так, статтею 175 ЦПК України передбачено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Способи захисту мають універсальний характер, вони можуть застосовуватись до всіх чи більшості відповідних суб`єктивних прав. Разом з тим зазначений перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним.

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач обґрунтовує порушення своїх прав тим, що йому на праві власності належить нерухоме майно, на яке приватними виконавцями було накладено арешт. При цьому позивач зазначає, що він не є боржником у виконавчих провадженнях, у межах яких було накладено арешт, а за даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на будинок зареєстровано за іншими особами. Разом із тим, особу, заборгованість якою стала підставою для накладення арешту, або інших осіб, в інтересах яких вчинялися виконавчі дії, власників майна (згідно інформації з реєстру) позивач не зазначає як відповідачів у справі. Відповідачами визначено виключно приватних виконавців, які в межах відкритих виконавчих проваджень винесли постанови про арешт майна.

Відповідно частин 1-2, 4-5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника та/або з електронних грошей, які знаходяться на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку, небанківських надавачів платіжних послуг документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Враховуючи вищевикладене, предмет та підстави позову, заявнику слід визначити спосіб (способи) захисту порушеного права або інтересу, передбачений статтею 5 ЦПК України, та відповідно до обраного способу захисту належним чином окреслити коло відповідачів, з урахуванням положень статей 50, 51, 175 ЦПК України.

Відсутність у справі належного відповідача, тобто особа, яка за змістом позовних вимог, може бути зобов`язана перед позивачем щодо предмета спору (зокрема, але не виключно боржника у виконавчому провадженні, або стягувача, на користь якого накладено арешт), може бути підставою для визнання складу відповідачів неповним. Така неповнота унеможливлює розгляд справи по суті, оскільки без участі таких осіб суд не має змоги належним чином дослідити обставини справи, встановити наявність чи відсутність підстав для накладення арешту та відповідно - наявність правового інтересу позивача у скасуванні арешту.

Крім того, суд звертає увагу, що виключення з переліку відповідачів осіб, чия діяльність чи інтереси прямо пов`язані з предметом спору, суперечить принципу змагальності та рівності сторін у процесі (ст. 12 ЦПК України) та може порушити права інших учасників справи.

Отже, з метою усунення недоліків позовної заяви і можливості вирішення питання про відкриття провадження у справі, позивачу необхідно привести позовну заяву у відповідність вимогам статей 175-177 ЦПК України.

Відповідно до статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 175 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позову без руху і надає заявнику строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України ,-

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка Андрія Сергійовича, Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Лесі Вікторівни, приватного виконавця Павелків Т.Л., про зняття арешту з майна.

Надати заявнику строк для усунення недоліків позовної заяви - 7 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом подання до суду:

1.позовної заяви, яка відповідатиме вимогам ЦПК України, зокрема, визначити спосіб (способи) захисту порушеного права або інтересу, передбачений статтею 5 ЦПК України, та відповідно до обраного способу захисту належним чином окреслити коло відповідачів, з урахуванням положень статей 50, 51, 175 ЦПК України.

Роз`яснити заявникові, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, суд повертає позовну заяву у відповідності до частини 3 статті 185 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя І. М. Соловйов