Справа № 350/929/25
Номер провадження 2/350/525/2025
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2025 року селище Рожнятів
Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
головуючого судді Бейка А.М.,
секретаря судового засідання Маєвської С.П.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки із майна, що є в спільній частковій власності,
І. Стислий виклад позицій сторін:
позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки із майна, що є в спільній частковій власності
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 23 травня 2002 року державним нотаріусом Другої Рожнятівської державної нотаріальної контори Левицькою Г.В. за реєстровим №Д-97 спадкова справа №17, він став власником житлового будинку і господарських споруд по АДРЕСА_1 , як спадкоємець після смерті свого батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Право власності в цілому на зазначене будинковолодіння за ним зареєстровано Івано-Франківським ОБТІ 19 серпня 2002 року в книгу №15 за реєстровим №2917.
В спірному будинковолодінні на той час також проживала його тітка ОСОБА_2 , а будинковолодіння було збудоване її батьком ОСОБА_4 та його братом ОСОБА_5 , який є дідом ОСОБА_1 і відповідно належало їм обом порівно, а після смерті ОСОБА_4 його частка перейшла його дітям ОСОБА_2 та її сестрі ОСОБА_6 , відповідно ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок та свідоцтва про право на спадщину по законі і визнання права власності.
Рішенням Рожнятівського районного суду від 05 травня 2005 року в справі №2-92/2005 рік, Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 та відповідно визнано частково недійсним та скасовано в частині права власності на 1/4 частину свідоцтво про право власності на вказане будинковолодіння, видане 19 червня 2001 року Івано-Франківським ОБТІ на ім`я ОСОБА_5 та свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним натаріусом Другої Рожнятівської державної нотаріальної контори 23 травня, 2002 роки на ім`я ОСОБА_1 .

На підставі зазначеного рішення суду Івано-Франківським ОБТІ за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на 1/4 частину спірного будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 не перереєстровував за собою право власності на 3/4 частини спірного будинковолодіння, і в належній йому частині залишилась проживати його тітка, сестра ОСОБА_2 - ОСОБА_6 , проте фактично кожен з учасників у спільній частковій власності мав окремий лічильник на газ та світло і на мою частину будинковолодіння було присвоєно поштову адресу АДРЕСА_2 , на яку відкрито всі абонентські книжки по оплаті на користування газом та електроенергією.

Таким чином на даний час позивачу ОСОБА_1 належить 3/4 частин, а відповідачці ОСОБА_2 1/4 частина, спірного будинковолодіння, вони є співвласниками спільної часткової власності на спірне будинковолоління по АДРЕСА_1 .

У підготовче судове засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_7 не з`явилися, однак останній подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі сторони позивача, зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Відповідачка ОСОБА_2 у підготовче судове засідання також не з`явились, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, у якій також зазначила, що позовні вимоги визнає повністю.

ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 20.06.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження, відкрив провадження у справі та призначив підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи.

11.07.2025 до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від відповідачки поступила заява про розгляд справи без її участі, у якій також зазначила, що позовні вимоги визнає повністю.

14.07.2025 до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від представника позивача поступила заява, в якій він просить розгляд справи проводити без участі сторони позивача, зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Частиною 1 статті 206 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заяви відповідачів про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Як передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України).

Враховуючи, що відповідачка ОСОБА_2 позов визнала, визнання нею позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання ними позову та приходить висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні.

Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

Копією свідоцтва про право на спадщину по закону серії АЕР № 179965 від 23.05.2002 року (а.с.6), підтерджується, що ОСОБА_1 отримав спадкове майно після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 23.04.2025 року (а.с.7-12), до складу будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , входить: житловий будинк літера А загальною площею 136,6 кв.м., житловою площею 53,7 кв.м., допоміжною площею 53,2 кв. м., літніх приміщень площею 29,7 кв.м.; господарських будівель і споруд: стайні літера Д площею 26,4 кв.м., стодоли літера Е площею 22,1 кв.м., сараю літера Є площею 9,3 кв.м., комори літера Ж площею 18,0 кв.м., вбиральні літера І площею 1,7 кв.м., навісу літера Л площею 12,9 кв.м., криниці №1, воріт №2, №3, огорожі №4.

Згідно довідки виданої ФОП « ОСОБА_8 » №6 від 23.04.2025 року (а.с.13), інвентаризаційна вартість будинковолодіння по АДРЕСА_1 станом на 23.04.2025 становить 254726 грн.

Рішенням Рожнятівського районного суду Івано Франківської області від 05.05.2005 року, яке набрало законної сили 06.06.2005 року, справа №2-92/2005 рік (а.с.21-22), визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину будинковолодіння, що знаходиться у АДРЕСА_1 .

Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8394065 від 20.09.2005 року (а.с.23), ОСОБА_2 належить 1/4 частки домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 23.04.2025 року (а.с.24-29), до складу будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , входить: житлового будинку літера А загальною площею 75,6 кв.м., житловою площею 23,2 кв.м., допоміжною площею 36,5 кв.м., літніх приміщень площею 15,9 кв.м.; господарських будівель і споруд: літньої кухні літера Б площею 25,8 кв.м., сараю літера В площею 11,8 кв.м., сараю літера Г площею 1,5 кв.м., погребу літера 3 площею 13,4 кв.м., сараю літера І площею 14,3 кв.м., гаражу літера К площею 29,0 кв.м., криниці №1, воріт №2, N?3, огорожі №4.

Згідно довідки виданої ФОП « ОСОБА_8 » №5 від 23.04.2025 року (а.с.30), інвентаризаційна вартість будинковолодіння по АДРЕСА_1 станом на 23.04.2025 становить 247019 грн.

Відповідно до висновку про можливість поділу №3 від 12.05.2025 року, №1 від 04.06.2025 року (а.с.33-36), будинковолодіння по АДРЕСА_1 на два окремі об`єкти, будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , які розташовані на окремих земельних ділянках для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд під окремими кадастровими номерами.

Таким чином, між сторонами виник спір щодо виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності.

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування:

суд, дослідивши докази, надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, взявши до уваги визнання позову відповідачами, приходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України).

Статтею 41 Конституції України закріплені фундаментальні права особи в сфері приватної власності, згідно з якою кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян.

Відповідно до положень ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Як визначено ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , до якого входить: житловий будинк літера А загальною площею 136,6 кв.м., житловою площею 53,7 кв.м., допоміжною площею 53,2 кв. м., літніх приміщень площею 29,7 кв.м.; господарських будівель і споруд: стайні літера Д площею 26,4 кв.м., стодоли літера Е площею 22,1 кв.м., сараю літера Є площею 9,3 кв.м., комори літера Ж площею 18,0 кв.м., вбиральні літера І площею 1,7 кв.м., навісу літера Л площею 12,9 кв.м., криниці №1, воріт №2, №3, огорожі №4. Відповідачці ОСОБА_2 належить будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , до якого входить: житлового будинку літера А загальною площею 75,6 кв.м., житловою площею 23,2 кв.м., допоміжною площею 36,5 кв.м., літніх приміщень площею 15,9 кв.м.; господарських будівель і споруд: літньої кухні літера Б площею 25,8 кв.м., сараю літера В площею 11,8 кв.м., сараю літера Г площею 1,5 кв.м., погребу літера 3 площею 13,4 кв.м., сараю літера І площею 14,3 кв.м., гаражу літера К площею 29,0 кв.м., криниці №1, воріт №2, N?3, огорожі №4.

Відповідно до вимог ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Ця стаття свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності.

Згідно зі ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Загальні засади цивільного законодавства, зокрема засади справедливості, добросовісності та розумності (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України), спонукають суд при вирішенні зазначених спорів ураховувати також інтереси обох сторін та встановлювати: чи дійсно є неможливим виділ частки в натурі; чи допускається такий виділ згідно із законодавством; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на усе спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар тощо.

Зазначений правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 13.01.2016 у справі за № 6-2925цс15.

При вирішенні спору суд також звертає увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.10.2020 у справі № 369/10789/14-ц, від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц та від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17.

Частка позивача ОСОБА_1 складає окремий об`єкт нерухомого майна, що дає можливість зробити висновок, що права співвласників в результаті виділення належної йому частки із спільного нерухомого майна порушені не будуть, а тому є всі підстави для виділу в натурі частки зі спільної часткової власності.

Як уже вказувалося вище, згідно з ч. 2 ст. 367 ЦК України, у разі поділу спільного майна між співвласниками, право спільної часткової власності на нього припиняється.

За таких обставин, проаналізувавши зібрані і досліджені докази в їх сукупності суд приходить висновку про необхідність задоволення позову.

На підставі викладеного, ст. 41 Конституції України, ст. 3, 15, 317, 319, 321, 328, 355-358, 364, 367, 377 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 206, 211 ЦПК України, керуючись ст. 200, 206, 258, 259, 264, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки із майна, що є в спільній частковій власності - задоволити.

Виділити ОСОБА_1 в натурі із спільної часткової власності будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , до якого входить: житловий будинк літера А загальною площею 136,6 кв.м., житловою площею 53,7 кв.м., допоміжною площею 53,2 кв. м., літніх приміщень площею 29,7 кв.м.; господарських будівель і споруд: стайні літера Д площею 26,4 кв.м., стодоли літера Е площею 22,1 кв.м., сараю літера Є площею 9,3 кв.м., комори літера Ж площею 18,0 кв.м., вбиральні літера І площею 1,7 кв.м., навісу літера Л площею 12,9 кв.м., криниці №1, воріт №2, №3, огорожі №4. Право спільної часткової власності на виділене ОСОБА_1 майно в натурі припинити.

Залишити у власності ОСОБА_2 будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , до якого входить: житлового будинку літера А загальною площею 75,6 кв.м., житловою площею 23,2 кв.м., допоміжною площею 36,5 кв.м., літніх приміщень площею 15,9 кв.м.; господарських будівель і споруд: літньої кухні літера Б площею 25,8 кв.м., сараю літера В площею 11,8 кв.м., сараю літера Г площею 1,5 кв.м., погребу літера 3 площею 13,4 кв.м., сараю літера І площею 14,3 кв.м., гаражу літера К площею 29,0 кв.м., криниці №1, воріт №2, N?3, огорожі №4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя А.М. Бейко