ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року м.Суми

Справа №578/490/24

Номер провадження 22-ц/816/907/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ»,

третя особа приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Савенко Юрій Олександрович

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенка Юрія Олександровича

на ухвалу Краснопільського районного суду Сумської області від 12 листопада 2024 року, в складі судді Басової В.І., постановлену в селищі Краснопілля,

в с т а н о в и в:

20 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про поворот виконання судового наказу по справі № 578/490/24, виданого Краснопільським районним судом Сумської області 04 червня 2024 року, шляхом стягнення з ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» на його користь безпідставно стягненої суми коштів у розмірі 1261,64 грн (а.с. 32).

Свої вимоги заявник мотивував тим, що за його заявою ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 01 серпня 2024 року зазначений судовий наказ № 578/490/24 від 04 червня 2024 року було скасовано. Однак, на час постановлення цієї ухвали судовий наказ по справі №578/490/24 перебував на примусовому виконанні, і з його банківського рахунку, відкритого в АТ КБ «Приватбанк», на підставі постанови приватного виконавця, 24 липня 2024 року знято на виконання цього судового наказу грошові кошти у розмірі 1261,64 грн. Тому з метою повернення виплачених коштів просив здійснити поворот виконання судового наказу.

Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 12 листопада 2024 року заяву ОСОБА_1 , стягувач ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ», третя особа приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Савенко Ю.О. про поворот виконання рішення суду задоволено.

Допущено поворот виконання судового наказу №578/490/24, виданого 04 червня 2024 року Краснопільським районним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 403,24 грн та судового збору у розмірі 302,80 грн.

В порядку повороту виконання судового наказу №578/490/24, виданого 04 червня 2024 року Краснопільським районним судом Сумської області, стягнуто з:

- ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» на користь ОСОБА_1 безпідставно стягнуту суму коштів за спожитий природний газ у розмірі 403,24 грн та судового збору у розмірі 302,80 грн, а всього 706,04 грн;

- приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенка Ю.О. на користь ОСОБА_1 безпідставно стягнуту суму коштів в розмірі 555,60 грн.

В апеляційній скарзі приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Савенко Ю.О., посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу змінити у частині стягнення з приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенка Ю.О. грошових коштів у сумі 555,62 грн, що стягнуті при виконанні ухвали Краснопільського районного суду Сумської області від 12 листопада 2024 року у справі №578/49024, та залишити цю вимогу без задоволення. Понесені судові витрати просив стягнути з ОСОБА_1 .

Не погоджується із висновком суду про неправомірність дій приватного виконавця при примусовому виконанні судового наказу №578/490/24 від 04 червня 2024 року та, за обставин цієї конкретної справи, доводить обґрунтованість оплати основної винагороди приватного виконавця і витрат на проведення виконавчих дій. Вказує, що основна винагорода приватного виконавця є формою оплати праці за виконання судового рішення і в силу положення п. 7 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» поверненню не підлягає. Наводить обґрунтування суми понесених виконавцем витрат та доводить, що його дії по стягненню винагороди на час її стягнення відповідають обсягу його прав та обов`язків, вчинені відповідно до закону і права боржника не порушують.

Зазначає, що постанови приватного виконавця у встановленому законом порядку не оскаржувалися, отже є чинним, тому відсутні підстави для задоволення вимог в частині стягнення коштів з приватного виконавця.

Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Звертає увагу, що ЗУ «Про виконавче провадження» не визначені підстави, умови та порядок повернення основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження в порядку повороту виконання, скасованим судовим наказом витрати виконавчого провадження та основна винагорода приватного виконавця до стягнення не присуджувались, згідно судової практики відсутні правові підстави для стягнення цих коштів з приватного виконавця на користь боржника на підставі ст. 444 ЦПК України.

В іншій частині ухвала суду не оскаржується, тому на підставі ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

ОСОБА_1 та ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» повідомлені про час і місце розгляду справи, але не з`явилися. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без даних осіб, так як їх явка не є обов`язковою, а позиція є чіткою і зрозумілою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення приватного виконавця Савенка Ю.О., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте зазначеним вимогам закону ухвала суду в оскаржуваній частині не відповідає.

У справі, яка переглядається, суд встановив, що судовим наказом Краснопільського районного суду Сумської області від 04 червня 2024 року по справі №578/490/24 з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» була стягнута заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 403,24 грн та судовий збір в розмірі 302,80 грн (а.с. 15).

16 липня 2024 року ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенко Ю.О. з заявою про відкриття виконавчого провадження за судовим наказом Краснопільського районного суду Сумської області від 04 червня 2024 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» заборгованості за спожитий природній газ 403,24 грн та судовий збір 302,80 грн (а.с.72).

24 липня 2024 року приватним виконавцем Савенком Ю.О. було відкрито виконавче провадження № 75612665 (а.с. 40, 73зв.-74), згідно якого, у цей же день, ним було стягнуто з боржника ОСОБА_1 1261,64 грн, які в подальшому були перераховані на рахунок ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» у розмірі 403,24 грн основний борг та 302,80 грн судовий збір, та на користь приватного виконавця Савенко Ю.О.: 69,00 грн витрати виконавчого провадження (депозитний), 70,60 грн основна винагорода приватного виконавця та 416,00 грн витрати виконавчого провадження, що підтверджується випискою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 39, 74зв.-75, 79).

25 липня 2024 року приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 75612665 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (а.с. 81).

Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 01 серпня 2024 року поновлено ОСОБА_1 пропущений строк на подачу заяви про скасування судового наказу та скасовано судовий наказ Краснопільського районного суду Сумської області від 04 червня 2024 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» заборгованості за спожитий природний таз у розмірі 403,24 грн. та судовий збір в розмірі 302,80 грн (а.с. 29).

Статтею 444 ЦПК України визначений порядок вирішення питання про поворот виконання у разі скасування судового рішення на підставі, якого вчинені виконавчі дії.

Відповідно до частин 5, 6 ст. 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Як роз`яснив Конституційний Суд України у пункті 3.2 рішення від 02 листопада 2011 року по справі № 1-25/2011 року, поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Відповідно до вимог ст.ст. 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3).

Статтею 42 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що кошти виконавчого провадження складаються з виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; авансового внеску стягувача; стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення.

Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

В силу положень ч. 3 ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження», основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

При цьому Законом не визначені підстави, умови та порядок повернення основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження.

Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.

Матеріалами справи підтверджується, що 24 липня 2024 року на підставі платіжної вимоги приватного виконавця Савенка Ю.О. з рахунку ОСОБА_1 були стягнуті кошти у сумі 1261,64 грн, які включають суму боргу за судовим наказом Краснопільського районного суду Сумської області від 04 червня 2024 року № 578/490/24 706,04 грн (403,24 грн заборгованість за спожитий газ + 302,80 грн судовий збір), а також основну винагороду приватного виконавця за виконавчим провадженням у сумі 70,60 грн та витрати виконавчих проваджень у розмірі 485 грн.

25 липня 2024 року приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 75612665 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із виконанням рішення суду у повному обсязі (а.с. 81).

За своїм змістом винагорода приватного виконавця є платою за вчинення заходів примусового виконання рішення, які призвели до повного виконання судових рішень.

Поворот виконання рішення, як гарантія захисту майнових прав особи, полягає у поверненні стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Враховуючи, що скасованим судовим наказом витрати виконавчого провадження та основна винагорода приватного виконавця до стягнення не присуджувались, відсутні правові підстави для стягнення цих коштів з приватного виконавця на користь боржника на підставі ст. 444 ЦПК України.

Тобто, стягнуті в процесі виконання рішення суду витрати виконавчого провадження не є грошовими коштами, які були стягнуті з боржника за рішенням суду, а є коштами виконавчого провадження, які не підлягають поверненню в порядку повороту виконання рішення суду.

Інших підстав повернення боржнику приватним виконавцем витрат виконавчого провадження та основної винагороди приватного виконавця, після закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, чинне законодавство не передбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про відсутність правових підстав для стягнення з приватного виконавця на користь ОСОБА_1 основної винагороди та витрат виконавчого провадження у загальному розмірі 555,60 грн, оскільки скасованим судовим наказом вказані суми не присуджувались до стягнення, а тому і не підлягають поверненню відповідно до вимог ст. 444 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги підтверджуються викладеними вище нормами права та установленими обставинами справи, у зв`язку з чим наявні підстави для її задоволення та скасування оскаржуваного судового рішення в частині вирішення вимоги про стягнення грошових сум з приватного виконавця.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права,

Встановивши, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, апеляційний суд дійшов висновку про скасування ухвали суду в оскаржуваній частині, а саме щодо стягнення грошових коштів з приватного виконавця Савенка Ю.О. на користь ОСОБА_1 , з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні вимог заяви про поворот виконання в цій частині.

Апеляційний суд зазначає, що за змістом ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381-384,389 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенка Юрія Олександровича задовольнити.

Ухвалу Краснопільського районного суду Сумської області від 12 листопада 2024 року скасувати в частині стягнення грошових коштів з приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенка Юрія Олександровича, ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поворот виконання судового наказу в частині вимог про стягнення грошових коштів з приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенка Юрія Олександровича.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складене «16» липня 2025 року.

Судді: В.І. Криворотенко

Ю.О. Філонова

В.Ю. Рунов