Справа №490/8328/24
Провадження № 22-ц/812/1208/25
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 липня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Царюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу

ОСОБА_1 ,

подану адвокатом Зотіковим Сергієм Євгеновичем

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 квітня 2025 року, ухвалене у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Черенковою Н.П., повний текст складено того ж дня, у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі АТ «ПУМБ») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказували, що 17 грудня 2018 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №702, на підставі якого відповідач отримав від позивача кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 20 000,00 грн, який в подальшому було збільшено до 38100,00 грн.

Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання і станом на 01 липня 2024 року у нього перед банком виникла заборгованість в сумі 62702,18 грн, яка складається з: 35806,77 грн заборгованість за кредитом; 26895,41 грн заборгованість за процентами; 0,00 грн заборгованість за комісією.

На теперішній час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за кредитним договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ «ПУМБ».

Враховуючи вищевикладене, позивач просив стягнути з відповідача заборгованості в розмірі 62708,18 грн та судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 квітня 2025 року позов АТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором №702 від 17 грудня 2018 року у загальній сумі 62 702,18 грн., судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції, беручи до уваги те, що відповідач ОСОБА_1 взятих на себе кредитних зобов`язань у строки, передбачені кредитним договором, не виконав, вважає, що позовні вимоги АТ «ПУМБ» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Не погоджуючись із таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 , діючи через адвоката Зотікова С.Є. подав на нього апеляційну скаргу та просив скасувати рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 17 грудня 2018 року № 702 в розмірі 52 201,74 грн. В задоволенні цієї частини позовних вимог АТ "ПУМБ" - відмовити.

Так, вказував, що відповідач ОСОБА_1 14 грудня 2018 року оформив у АТ «ПУМБ» паспорт споживчого кредиту, яким визначені умови кредитування.

Розділом 4 паспорту споживчого кредиту «Інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної сукупної вартості кредиту для споживача» визначалося умови щодо оплати за надання кредиту: пільгова процентна ставка - 0 % річних, стандартна процентна ставка - 47,88 % річних. Реальна річна процентна ставка за умови здійснення розрахунків в межах пільгового періоду - 0 % річних; за умови використання кредиту поза межами пільгового періоду та погашення кредиту рівними платежами - 47,88 % річних.

Розділом 5 паспорту споживчого кредиту «Порядок погашення кредиту» було визначена кількість та розмір платежів, періодичність внесення - щомісячно не пізніше настання платіжної дати, протягом встановленого строку кредитування, за наявності заборгованості за кредитом на кінець звітного розрахункового періоду. Також цим розділом паспорту визначено що розмір платежів розраховується щомісячно і залежить від суми заборгованості за кредитом на кінець звітного розрахункового періоду (включає суму нарахованих процентів за користування кредитом, суми інших обов`язкових платежів).

17 грудня 2018 року відповідач оформив у АТ «ПУМБ» заяву на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, зареєстровану за №702, якою просив банк відкрити на його ім`я поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривнях та надати кредитну картку № НОМЕР_2 (неперсоніфікована картка), встановити на цю картку кредитний ліміт 20 000 грн.

В даному разі банк, шляхом надання відповідачу паспорту споживчого кредиту (копія якого у справі), ознайомив його з умовами кредитування із наявністю пільгового періоду, протягом якого проценти не нараховуються (пільгова та реальна ставка процентів - 0), і такі ж самі умови були викладені в заяві на приєднання до ДКБО від 17.12.2018 року №702, при цьому ні в паспорті, ні в заяві не визначена тривалість пільгового періоду, протягом якого діє «нульова» ставка процентів.

Позивачем не зазначено ні в позовній заяві, ні в наданих розрахунках, та не підтверджено ніякими доказами те, що сторонами був визначений при укладенні договору або в подальшому пільговий період за кредитною карткою відповідача. Зі свого боку відповідач, який є споживачем, тобто «більш слабкою» стороною відносин із банком, з урахуванням спливу значного часу з дня укладення кредитного договору не може визнати узгодження із банком якогось конкретного пільгового періоду, протягом якого діє «нульова» ставка процентів.

З урахуванням принципу змагальності сторін - саме банк має довести узгодження сторонами конкретних умов кредитного договору. Звертає увагу, що за змістом ст. 1055 ЦК України, будь-які умови кредитного договору повинні бути узгоджені саме в письмовій формі, без дотримання якої будь-які умови кредитування є нікчемними.

Той факт, що в заяві від 17 грудня 2018 року № 702 зазначено реальну річну процентну ставку 47,88% - не означає узгодження сторонами саме такого розміру процентів за користування кредитом, у розумінні ст.ст. 1048, 10561 ЦК України, оскільки в цій же заяві вказано, що «...процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмір мінімального платежі та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов ДКБО в залежності від типу кредитної картки» - що само по собі свідчить про невизначеність у заяві таких умов, та відсилання до іншого документу (ДКБО). Водночас, позивач не посилається в позовній заяві на конкретні пункти ДКБО, які б, залежно від типу картки відповідача, встановлювали тривалість пільгового періоду та відповідний розмір процентів, які нараховуються після закінчення такого періоду.

У наданому позивачем суду 1 інстанції «Розрахунку заборгованості» не зазначено ані розмір ставки, за якою банком нараховувались проценти, ані період їх нарахування (який мав розпочатись після закінчення пільгового періоду). Даний розрахунок взагалі не дає змоги перевірити його правильність та відповідність реальним операціям сторін, тому не може братись до уваги.

На його думку, з урахуванням вищевказаного, реальна заборгованість відповідача за кредитним договором від 17 грудня 2018 року № 702 складає 10 500,44 грн.

Правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористався.

Сторони про розгляд справи повідомлені належним чином.

За приписами частини 1 статті 369 ЦПК України (в редакції на час подачі апеляційної скарги) апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 стаття 2 ЦПК України).

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій (частина 5 стаття 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частин 1-3, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду вказаним положенням закону відповідає в повній мірі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 17 грудня 2018 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 , шляхом підписання Заяви №702 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, укладено Кредитний договір.

Відповідно до змісту Заяви №702 від 17.12.2018 року, ОСОБА_1 просив відкрити на його ім`я рахунок № НОМЕР_1 у гривнях та надати кредитну картку № НОМЕР_2 , на який встановити кредитний ліміт 20 000 грн.

Відповідно до Заяви №702 року про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 17.12.2018, а також паспорту споживчого кредиту з умовами яких погодився відповідач, про що свідчить наявність його власноручного підпису, визначено:

- розрахунковий день та платіжна дата - 30 число кожного місяця;

- строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмірі мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов ДКБО

- фіксована процентна ставка - 47,88 % річних;

- строк кредитування 12 місяців. Зі спливом вказаного строку продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін;

- орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача,за весь строк користування кредитом ( у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії, інші платежі) - 12577,58 грн;

- реальна річна процентна ставка, за умови використання кредиту поза межами пільгового періоду та погашення кредиту рівними платежами - 47,88% річних.

Згідно інформації, викладеної у вказаній заяві, її підписання є беззастережним підтвердженням, що відповідач приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ» в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування і погоджується з тим, що може обрати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності можливості Банку, а при обранні послуги з укладання договору страхування, підписанням Заяви підтверджує свою згоду на укладання договору страхування на зазначених умовах.

Умовами Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, передбачено право Банку змінювати клієнту кредитний ліміт.

Так, пунктом 2.2.5 Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діє з 06.04.2018), затвердженої рішенням Правління АТ «Перший Український Міжнародний Банк» протокол № 694 від 06.03.2018, передбачено, що підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору.

Відповідно до п. 5.1.4. Розділу І Публічної пропозиції АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, Клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти.

Згідно із п. 5.1.7. Розділу І Публічної пропозиції АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, Клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по Договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором.

За пунктом 4.3.6.4. частини 4 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб встановлено, що змінити (зменшити, збільшити) розмір наданого Кредитного ліміту або закрити Кредитний ліміт взагалі за умови інформування Клієнта шляхом направлення SMS- повідомлення на Номер мобільного телефону. В SMS-повідомленні про зміну розміру Кредитного ліміту Банк повідомляє Клієнту новий розмір Кредитного ліміту. У разі незгоди Клієнта із зміненим розміром Кредитного ліміту, за винятком випадку, передбаченого п. 4.2.19. Розділу ІІ цього Договору Клієнт протягом 30 (тридцяти) календарних днів повинен звернутися до Банку та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку, якщо Клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду зі зміною розміру Кредитного ліміту та/або здійснив першу Платіжну операцію після отримання вказаного SMS-повідомлення Банку згода Клієнта зі зміною умов Договору вважається підтвердженою.

Відповідно до Довідки про збільшення кредитного ліміту по договору №702 від 17.12.2018 року за період з 17.12.2018 по 13.11.2020 кредитний ліміт збільшився з 20 000,00 грн до 38 100,00 грн.

Відомостей про те, що ОСОБА_1 , відповідно до умов ДКБО, заявив про свою незгоду зі зміною розміру кредитного ліміту матеріали справи не містять.

Крім того, 17.12.2018 року відповідач шляхом підписання Паспорту споживчого кредиту підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування, а саме: процентна ставка 47,88 % річних, тип процентної ставки фіксована, загальні витрати за кредитом 2577,58 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк користування 12577,58 грн, реальна річна процентна ставка 47,88 % річних.

Також клієнт ознайомилася з наслідками прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором, які зазначені в п. 6 Паспорту споживчого кредиту, згідно якого процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту становить 62,0% річних, яка застосовується з 1 (першого) дня виникнення простроченої заборгованості на суму залишку заборгованості за кредитом. Комісія за проведення обов`язкового платежу, внесеного після настання платіжної дати - 100 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ ПУМБ).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Однак, відповідач заборгованість за вказаним кредитним договором не сплатив.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками.

17 грудня 2018 року відповідачем було підписано Заяву № 702, в якій сторонами погоджено умови кредитування, в тому числі відсоткову ставку (а.с.8).

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 01 липня 2024 року складає 62702.06 грн, з яких: 35806,77 грн. заборгованість за кредитом; 26895,41 грн. заборгованість процентами; - 0 грн. заборгованість за комісією.

Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст. 612ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Оскільки відповідачем підписана Заява № 702 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, де вказана відсоткова ставка в розмірі 47,88 % на рік, то заборгованість за процентами слід рахувати саме за цією відсотковою ставкою.

Сума заборгованості відповідача за відсотками в межах строку кредитування становить 26895.41 грн.

Виходячи з вищевикладеного судова колегія вважає, що стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає заборгованість за кредитним договором № 702, 62702.06 грн, з яких: 35806,77 грн заборгованість за кредитом; 26895,41 грн заборгованість процентами; - 0 грн заборгованість за комісією.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У постановах Верховного Суду від 12 червня 2020 року у справі №169/506/17, від 24 червня 2021 року у справі №686/19271/19 зроблено висновки, що факт отримання та повернення грошових коштів доводять банківські виписки про зарахування чи повернення грошей із поточного рахунку, а також прибуткові та видаткові касові ордери у разі внесення (виплати) грошей до (з) каси товариства.

Отже, належними та допустимими доказами внесення/повернення особою коштів у готівковій формі можуть бути прибуткові та видаткові касові ордери, а у випадку внесення/повернення коштів у безготівковій формі таким доказом може бути відповідна банківська виписка.

Таким чином, банківська виписка по особовому рахунку є належним доказом отримання кредитних коштів саме відповідачем, їх суми та розміру сплачених коштів відповідачем на погашення заборгованості.

Апеляційний суд, дослідивши надану позивачем виписку вважає, що вона відповідає визначеним пунктом 62 згаданого Положення від 04 липня 2018 року№75 вимогам, підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, а відтак є належним та допустимим доказом у справі.

Верховний Суд у постанові від 30 листопада 2022 року у справі №334/3056/15 зазначив, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

Відповідач, надавши свій розрахунок заборгованості, в той же час не проаналізував наданий позивачем розрахунок, який в свою чергу містить складові заборгованості (період нарахування, використане тіло, порядок фактичного нарахування відсотків та їх суму, дати погашень, розмір фактичного погашення та залишок непогашеної суми), не співвставив його із випискою по рахунку, тобто розмір заборгованості за тілом кредиту та процентами не спростував.

Тобто відповідач не довів належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених кредитним договором, розмір заборгованості за тілом кредиту та процентами не спростував.

Таким чином, враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги АТ ПУМБ про стягнення заборгованості за кредитним договором є доведеними та обґрунтованими.

Посилання в апеляційній скарзі на неправомірне нарахування позивачем відсотків є безпідставними, оскільки відповідачем ОСОБА_1 власноручно підписано паспорт споживчого кредиту, згідно якого процентна ставка фіксована і становить 47,88% річних.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, переважно зводяться до незгоди із встановленими судом обставинами та спрямовані на переоцінку доказів у справі, не впливають на правильність ухваленого судового рішення, були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції. Нових будь-яких доказів суду апеляційної інстанції не надано.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

За змістом статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Зотіковим Сергієм Євгеновичем залишити без задоволення, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 14 липня 2025 року.