Справа № 296/7439/25
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

"11" липня 2025 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Петровська М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Міністерство оборони України про встановлення факту перебування на утриманні, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду м.Житомира із заявою, відповідно до змісту якої просить встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на утриманні свого онука ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зник безвісти 29.04.2025 року.

Відповідно до положень ч.3 ст.294 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), cправи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

В пункті 3 Постанови Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31.03.1995 №5 Пленум Верховного Суду роз`яснив, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту.

Перевіряючи матеріали заяви на відповідність вимогам статей 175, 177, 294, 315, 316 ЦПК України, суд дійшов висновку, що подана заява не відповідає вимогам Кодексу, виходячи з наступних підстав.

З метою залучення до участі у справі заінтересованих осіб, заявнику слід звернути увагу, що коло заінтересованих осіб визначається залежно від мети встановлення фактів, взаємовідносин таких осіб із заявником у зв`язку з фактами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їхні права та обов`язки.

В контексті наведеного слід зазначити, що заявницею не зазначено конкретної мети, належним чином не обгрунтовано заінтересованість у справі Міністерства оборони України.

Згідно п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Всупереч вищевказаній вимозі в прохальній частині заяви заявницею не зазначено період утримання, який підлягає встановленню судом під час розгляду справи.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частиною п`ятою статті 177 ЦПК України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Згідно ч.ч.1, 2, 4, 5 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

За змістом ч.1-3 ст.9 ЦПК України, цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав учасників судового процесу за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Отже, до письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою у порядку статті 79 Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до статті 79 Закону України «Про нотаріат» нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус.

Аналогічні положення викладені у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 від 22.02.2012.

Якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус. Нотаріус засвідчує справжність підпису перекладача на перекладі тексту документа за правилами, передбаченими пунктом 6 глави 7 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Підпис перекладача на нотаріальному документі виконується ним власноручно у присутності нотаріуса. При засвідченні справжності підпису перекладача, нотаріусу необхідно встановити особу перекладача, а також його кваліфікацію.

У Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України прямо не вказано, яким кваліфікаційним вимогам повинен відповідати перекладач, а лише зазначено, що перекладач разом з документом, який встановлює його особу, повинен надати документ, що підтверджує його кваліфікацію.

Для перекладу надаються оригінали документів або їх нотаріально засвідчені копії. Документи, викладені на двох і більше окремих аркушах, що подаються для засвідчення вірності перекладу або засвідчення справжності підпису перекладача, повинні бути з`єднані у спосіб, що унеможливлює їх роз`єднання без порушення цілісності, пронумеровані і скріплені підписом відповідної посадової особи та печаткою юридичної особи (у разі наявності), яка видала документ.

Переклад робиться з усього тексту документа, в тому числі з печатки і штампу. Найчастіше переклад виконується на окремому аркуші чи аркушах. Він прикріплюється до оригіналу документа, прошнуровується і скріплюється підписом нотаріуса та його печаткою.

Суд звертає увагу на те, що заявницею до заяви додано копії документів, складених іноземною мовою, переклад яких, як такий, що подається до суду, не засвідчено у порядку статті 79 Закону України «Про нотаріат».

Крім того, копія посвідчення про опікунство виготовлена в неналежній якості (частина тексту відсутня), що унеможливлює встановити дійсний зміст документа.

Також, відмітку про засвідчення копії документа складають із слів Згідно з оригіналом, назви посади (якщо заява подається юридичною особою), особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Всупереч вищевказаним вимогам, копії письмових доказів, доданих до заяви, не засвідчені заявницею належним чином, а саме в них відсутня дата засвідчення копій.

Згідно ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду заяви у справах окремого провадження фізичною особою сплачується ставка судового збору - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

До заяви додано клопотання про звільнення від витрат, пов`язаних із розглядом справи, відповідно до змісту якого заявниця просить звільнити ОСОБА_1 від судових витрат, пов`язаних з розглядом справи Корольовським районним судом м. Житомира за її заявою про встановлення факту перебування на утриманні.

В обґрунтування наявності правових підстав для звільнення від сплати судового збору за подання заяви заявниця посилається на те, що є внутрішньо переміщеною особою, а також на факт призначення заявниці безоплатної вторинної правової допомоги.

Дослідивши клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання заяви, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч.3 ст.136 ЦПК України, з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Питання про відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється Законом України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року №3674-VI (далі - Закон №3674-VI).

Положеннями частини першої статті 8 Закону №3674-VI встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

- розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік;

- або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена;

- або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровою.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини другої статті 8 Закону №3674-VI, звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору на певний строк на підставах, визначених частиною першою статті 8 Закону №3674-VI є правом, а не обов`язком суду.

Разом з тим, заявницею не надано доказів скрутного матеріального становища, як-то: довідки про доходи за 2024 рік, виписок з банківських рахунків, документів щодо відсутності права власності/оренди/користування рухомим та нерухомим майном, тощо.

З наданої позивачкою довідки про отримання допомоги № 1408 від 04.07.2025 встановлено, що розмір судового збору (605,60 грн) не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній 2024 рік.

Отримання заявницею безоплатної вторинної правової допомоги та наявність статусу внутрішньо переміщеної особи не є правовими підставами для звільнення від сплати судового збору в розумінні п.1 ч.1 ст.8 Закону №3674-VI.

Отже, у задоволенні клопотання заявниці про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Таким чином, заявниці необхідно сплатити судовий збір в сумі 605,60 грн, за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у Жит.обл/Корольов. р-н/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37976485; банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA0006832; код класифікації доходів бюджету- 22030101; призначення платежу - *;101;__________ (код ЄДРПОУ для юридичних осіб/РНОКПП або серія та номер паспорта громадянина України для фізичних осіб); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Корольовський районний суд м. Житомира.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, заяву слід залишити без руху із встановленням заявниці строку для усунення недоліків шляхом надання до суду:

- примірників заяви (відповідно до кількості учасників справи) із зазначенням в ній: 1) інтересу у цій справі, з відповідним обгрунтуванням необхідності залучення відповідної заінтересованої особи, з урахуванням висновків, викладених в ухвалі; 2) уточнених вимог в частині зазначення періоду перебування на утриманні;

- належним чином оформлених копій документів, доданих до заяви, які складені іноземною мовою, з урахуванням висновків суду, викладених в ухвалі (відповідно до кількості учасників справи);

- якісної копії посвідчення про опікунство, з урахуванням висновків суду, викладених в ухвалі (відповідно до кількості учасників справи);

- примірників належним чином засвідчених письмових доказів, які зазначені в якості додатків в заяві;

- доказів на підтвердження сплати судового збору в сумі 605,60 грн.

Керуючись статтями 175, 177, 183, 185, 260, 261, 293-294 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Міністерство оборони України про встановлення факту перебування на утриманні - залишити без руху.

Заявниці усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

У разі якщо недоліки заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заяву буде повернуто заявниці.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя М. В. Петровська