18.07.2025 Справа № 469/197/23
2/469/139/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2025 року с-ще Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Гапоненко Н.О.,
за участю секретаря судового засідання Якубець С.В.,
представника позивача адвоката Івахненко Д.В.
представника відповідача адвоката Герасимець М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-
в с т а н о в и в:
Адвокат Драненко В.В. 24 лютого 2023 року звернувся до суду з вказаним позовом в інтересах ОСОБА_1 , просив стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 753284,64 грн., завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також судові витрати, посилаючись на те, що 17 листопада 2022 року о 14.30 год. на а/д М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ біля с. Федорівка відповідач, керуючи транспортним засобом Vоlkswagen LT35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п.2.3.6, 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України та здійснив зіткнення з належним позивачеві транспортним засобом Audi A4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2022 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно з висновком № 22/1195 від 22 грудня 2022 року вартість матеріальних збитків, завданих власнику автомобіля Audi A4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 983284,64 грн., страхова компанія відповідача виплатила позивачу 230000,00 грн., тому різниця, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 753284,61 грн..
Ухвалою суду від 26 липня 2023 року задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Драненка В.В. про забезпечення позову: накладено арешт на майно відповідача ОСОБА_2 у межах позовних вимог на загальну суму 753284,64 грн..
Рішенням від 17 жовтня 2023 року, ухваленим у заочному порядку, позов задоволено у повному обсязі.

16 квітня 2024 року судом задоволено заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення, рішення від 17 жовтня 2023 року скасовано з призначенням підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження.

28 січня 2025 рокуроку судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та справу призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини.

Відповідач та його представник, не заперечуючи обов"язку відповідача відшкодувати шкоду, завдану унаслідок ДТП, яка сталась з вини відповідача, вважали заявлений позивачем розмір шкоди завищеним та таким, що не відповідає вартості пошкодженого майна.

З матеріалів справи судом встановлено, що постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме у тому, що він 17 листопада 2022 року о 14.30 год. на а/д М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ в с. Федорівка Миколаївського району Миколаївської області, керуючи транспортним засобом Vоlkswagen LT35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був неуважний, не слідкував за дорожньою обстановкою, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та під час гальмування здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом Audi A4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження (а.с.8).

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У протоколі огляду транспортного засобу від 17 листопада 2022 року зафіксовані пошкодження, які під час ДТП отримав автомобіль Audi A4, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.107).

Винність водія ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, наслідком якої стало пошкодження належного позивачеві транспортного засобу, та обсяг таких пошкоджень відповідачем не заперечується.

Висновком експерта № 22-1195 з автотоварознавчого дослідження транспортного засобу, належного ОСОБА_1 , складеним судовим експертом Миколаївського відділення ОНДІСЕ О.Кульовим на замовлення позивача, визначено сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Audi A4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яка складає 983284,64 грн. (а.с.9-24, 90-106).

З виписки по банківському рахунку позивача від 12 лютого 2023 року вбачається, що позивач отримав страхове відшкодування від АТ "СК АРКС" у розмірі 230000,00 грн. (а.с.25).

Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.22 Цивільного кодексу України, особа, яка зазнала збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

На підставі ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

За статтею 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, в тому числі, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Тому інша частина збитків, що залишилась непокритою страховим відшкодуванням,підлягає стягненню з відповідача, оскільки саме відповідач є власником автомобіля марки Vоlkswagen LT35, реєстраційний номер НОМЕР_1 та саме він перебував за кермом автомобіля та його визнано винним у вчиненні ДТП.

Відповідно до статті 1192 ЦК України відповідач має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 304/1192/15-ц, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

У зв`язку із тим, що страховик здійснив часткове відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, позивач має право на стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Оскільки страховою компанією позивачу витрати відшкодовано частково, стягненню з відповідача підлягає різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в сумі 753284,64 грн. (983284,64 грн. 230000,00 грн.).

Суд не бере до уваги заперечення відповідача та його представника щодо розміру заподіяної шкоди з таких підстав.

Частинами 1, 3, 4 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

На підставі статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Статтею 102 ЦПК України визначено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

Суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку.

У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.

У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Наданий позивачем суду висновок експерта № 22-1195 з автотоварознавчого дослідження транспортного засобу, належного ОСОБА_1 , складений судовим експертом Миколаївського відділення ОНДІСЕ О.Кульовим на замовлення позивача, відповідає зазначеним вимогам, оскільки містить передбачені ч.6 ст.102 ЦПК України відомості, запис про попередження експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов"язків, відомості про накладення електронного цифрового підпису експерта та електронної печатки експертної установи та відомості про повноваження експерта на здійснення відповідних досліджень.

Вказана експертиза проведена на підставі відповідних методик, Національних стандартів та іншої довідково-нормативної літератури, із застосуванням, зокрема, порівняльного підходу для визначення ринкової вартості транспортного засобу, тобто з врахуванням цінових значень вартості близьких аналогів цього транспортного засобу з урахуванням строку його експлуатації (а.с.15), а тому суд не вбачає підстав для неврахування висновків експерта.

З метою підтвердження своїх заперечень відповідач ОСОБА_2 надав до суду клопотання про призначення судової автомобільно-товарознавчої експертизи для визначення вартості матеріального збитку (шкоди), завданого(ї) власнику автомобіля марки "Audi А-4", державний номер НОМЕР_2 , унаслідок дорожньо-транспортної події, що відбулась 17 листопада 2022 року, ринкової вартості вказаного автомобіля та вартості його відновлювального ремонту після ДТП з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу його складників.

Ухвалою суду від 08 липня 2025 року у задоволенні зазначеного клопотання судом відмовлено у зв"язку з відсутністю передбаченої ч.ч.1, 2 ст.103 ЦПК України сукупності умов, оскільки суду позивачем надано відповідний висновок експерта з цих самих питань, який не викликає сумнівів щодо його правильності.

Своїм правом подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення (ч.1 ст.106 ЦПК України), відповідач не скористався.

Посилаючись на те, що проведення експертизи було здійснено без його повідомлення, відповідач не вказав, яким чином вказана обставина, у разі її існування, могла вплинути чи вплинула на результат експертизи, доказів на підтвердження своїх сумнівів у правильності висновків експерта не надав.

Викладені у клопотанні відповідача про призначення експертизи обставини щодо придбання позивачем транспортного засобу Audi A4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на аукціоні після значимої дорожньо-транспортної пригоди та щодо вартості зазначеного транспортного засобу не більше 456000 грн. не підтверджені жодним доказом, а тому судом не враховуються як такі, що грунтуються на припущеннях.

За такого суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 7535,00 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у сумі 753284,64 грн., та судовий збір у сумі 7535,00 грн., усього стягнути 760819 (сімсот шістдесят тисяч вісімсот дев"ятнадцять) гривень 64 копійки.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 18 липня 2025 року.

Суддя: