Дата документу 10.07.2025
Провадження № 2-ві/334/6/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд м. Запоріжжя і складі:

головуючого судді Філіпової І. М.,

за участі секретаря судового засідання Мандик М. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Турбіної Т.Ф.,

ВСТАНОВИВ:

09.07.2025 року суддею Турбіною Т.Ф. було розглянуто заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Турбіної Т.Ф. та передано вказану заяву для вирішення в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України у зв`язку з визнанням заявленого відводу необґрунтованим.

Заява мотивована тим, що на думку ОСОБА_1 , Турбіна Т.Ф. вже двічі розглядала справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води), по якій 17.11.2022 ухвалено рішення та 02.06.2025 ухвалою судді було повернуто без розгляду скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко А.Ю., а відтак не може розглядати цю скаргу, на підставі п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 36 ЦПК України.

Заява про відвід зареєстрована в канцелярії суду 09.07.2025 о 15-51 год.

09.07.2025 року вказану заяву передано для розгляду судді Філіпової І. М.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судовому засіданні, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Згідно ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Зі змісту ст. 6 Конвенцією «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву із цього приводу (рішення від 24.05.1989 у «Справі Гаусшильдта» (HauschildtCase), заява №11/1987/134/188, §46).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Суб`єктивний критерій безсторонності полягає у відсутності упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи. За загальним правилом існує презумпція особистої безсторонності доти, доки не доведено інше. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Якщо з`являються сумніви щодо цього, то для відводу судді під час об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Згідно ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Підстави для відводу судді визначені ч.1 ст. 36 ЦПК України.

Подана заява про відвід судді не містить підстав, передбачених вищезазначеними нормами ЦПК України. Наведені представником позивача підстави не є такими, що свідчать про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, оскільки зводяться до незгоди з процесуальними діями судді.

При цьому заявником не заявлено жодних інших обставин, які б могли викликати сумнів у неупередженості судді. Доказів, які могли б свідчити про необ`єктивність та неупередженість судді не надано, відсутні будь-які інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості та об`єктивності.

Згідно рішення № 39 від 11.11.2024 Ради Суддів України, Положення про автоматизовану систему документообігу суду, п 2.3 Розділ судових справ між суддями, розділ судових справ шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді, відповідно до п.2.3.39.10 заяви та клопотання з процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень подані до суду, що розглядав справу.

Будь-які правові підстави для відводу судді, що передбачені ст. 36 ЦПК України, не встановлені.

За таких обставин, заява ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Турбіної Т.Ф. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 36, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Турбіної Т.Ф. відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Філіпова І. М.