Справа № 165/1342/25
Провадження № 2/165/576/25
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Нововолинську, в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив:

18 травня 2025 року ТзОВ «Коллект центр» в особі представника Ткаченко М., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вимоги позовної заяви представник позивача обґрунтовує тим, що 08 жовтня 2021 року між ТзОВ «І Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений договір №77433843, який підписаний ним у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію". 22 лютого 2022 року був укладений договір №22/02/2022, відповідно до якого ТзОВ «І Безпечне агентство необхідних кредитів»відступило на користь ТЗОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77433843. 10 січня 2023 року був також укладений договір №10-01/2023, відповідно до якого ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТзОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77433843. Також, 08 жовтня 2021 року між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 був укладений договір №3971886. 13 січня 2022 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Вердикт капітал» укладено договір факторингу №26-01/2022-79, відповідно до умов якого ТзОВ «Мілоан» відступило, а ТзОВ «Вердикт Капітал» прийняло право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором №3971886, що підтверджується копією долученого договору, актом приймання-передавання реєстру боржників за договором та реєстром боржників до договору факторингу. 10 березня 2023 року між ТзОВ «Вердикт капітал» та ТзОВ «Коллект Центр» укладено договір №10-03/2023/01 про відступлення прав вимоги, за умовами якого ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТзОВ «Коллект центр» шляхом продажу права вимоги, визначені у даному договорі, належні первісному кредитору, а новий кредитор набув в обсязі та умовах, визначених цим договором права вимоги первісного кредитора до боржників.Зважаючи на те, що ОСОБА_1 тривалий час та належним чином не виконує свої зобов`язання за зазначеними договорами і за ним рахується заборгованість в розмірі 33325 грн. за договором №3971886, та 49643,37 грн. за договором №77433843, просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Коллект центр» загальну суму заборгованості, що становить 82968,37 грн. та понесені судові витрати по справі, а саме 2422,40 грн. судового збору та 25000 грн. витрат на правничу допомогу.

Ухвалою від 21 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

Представник позивача ТзОВ «Коллект центр» у судове засідання не з`явився, у п.5 прохальної частини позовної заяви представник ОСОБА_2 просила суд розглядати справу у відсутності представника позивача та не заперечила щодо заочного розгляду справи (а.с.5 зворот).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомедованим повідомленням про надіслання поштового відправлення (а.с. 94-95) на адресу його місця реєстрації зазначеній у відповіді з ЄДДР на запит суду (а.с.85).

За встановлених обставин, суд проводить заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280, ст.281 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 08 жовтня 2021 року між ТзОВ «І Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений в електронній формі договір позики №77433843 (далі договір), відповідно до якого відповідачу надано кредит в розмірі 14652 грн., з процентною ставкою (базова, фіксована) 1,99%, яка нараховується за кожен день користування позикою. До моменту підписання договору позичальник був ознайомлений з договором та правилами надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ (надалі «Правила») та зазначив, що їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі (а.с.31).

Відповідно до п.6.5. Правил надання грошових коштів у позику ТзОВ «І Безпечне агентство необхідних кредитів» (а.с. 32-37) у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) Товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування.

ТзОВ «Мілоан» виконало умови договору та перерахувало відповідачу обумовлені договором кошти, що підтверджується долученою копією квитанції (а.с. 38 зворот).

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

22 лютого 2022 року був укладений договір №22/02/2022, відповідно до якого ТзОВ «І Безпечне агентство необхідних кредитів»відступило на користь ТЗОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77433843.

10 січня 2023 року був укладений договір №10-01/2023 відповідно до якого ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТзОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77433843.

Таким чином, ТзОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №77433843.

08 жовтня 2021 року між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 був укладений договір №3971886 (а.с.19-23)

Згідно з п.1.1. договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п.1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором.

Відповідно до п.1.2. договору сума (загальний розмір) кредиту становила 5000.00 грн. Відповідно до п.1.5.2. Договору проценти за користування кредитом 1875 грн., які нараховуються за ставкою 2,5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно з п. 1.6. договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідно до п.2.1. договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Пунктом 2.3.1.2. договору передбачено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів.

Відповідно до п.6.1. Договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний зокрема через сайт Кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Відповідно до п.6.3. договору приймаючи пропозицію кредитодавця про укладання цього договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у тому числі Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів (а.с.23-30) до договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) кредитодавцем, що розміщені на сайті кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п.6.5. Договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.

Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кедитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому договором.

13 січня 2022 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Вердикт капітал» укладено договір факторингу №26-01/2022-79, відповідно до умов якого ТзОВ «Мілоан» відступило, а ТзОВ «Вердикт Капітал» прийняло право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором №3971886, що підтверджується копією долученого договору, актом приймання-передавання реєстру боржників за договором та реєстром боржників до договору факторингу (а.с.49-59).

10 березня 2023 року між ТзОВ «Вердикт капітал» та ТзОВ «Коллект Центр» укладено договір №10-03/2023/01 про відступлення прав вимоги, за умовами якого ТзОВ «Вердикт Капітал» (первісний кредитор) відступило на користь ТзОВ «Коллект центр» (новий кредитор) шляхом продажу права вимоги, визначені у даному договорі, належні первісному кредитору, а новий кредитор набув в обсязі та умовах, визначених цим договором права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у Реєстрі боржників (а.с.62-67).

Згідно з реєстром боржників (додаток №3) до договору №10-03/2023/01 позивач набув право вимоги до ОСОБА_1 за договором №3971886, в розмірі 22825 грн. (а.с.60)

Пред`являючи позовні вимоги позивач зазначає що загальний розмір заборгованості становить 33325 грн., з яких: 5000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 27375 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги (а.с.45).

Згідно з реєстром боржників (додаток №3) до договору №10-03/2023 позивач набув право вимоги до ОСОБА_1 за договором №77433843, в загальній сумі 49640,97 грн. (а.с.61). При цьому, позивач, подаючи позов зазначає та просить стягнути заборгованість в розмірі 49643,37 грн., з яких: 14652 грн. заборгованість за тілом кредиту; 34988,97 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги (а.с.46).

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні та встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.626, ст.628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

При вирішенні зазначеного спору суд бере до уваги те, що відповідач належних доказів повернення грошових коштів за кредитним договором, суду не подав.

Суд, при ухваленні рішення у справі враховує, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на те, що отримані та використані відповідачем кошти у добровільному порядку та в повному обсязі відповідачем ОСОБА_1 не були повернуті, суд стягує з відповідача на користь позивача ТзОВ «Коллект Центр» заборгованість за тілом кредиту у розмірі 5000 грн. (договір №3971886), також у розмірі 14652 грн. ( договір №77433843).

Враховуючи наданий позивачем розрахунок, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_1 в користь позивача ТзОВ «Коллект Центр» слід стягнути 16875 грн. нарахованих відсотків за договором №3971886, тобто за користування коштами протягом встановленого у договорі періоду кредитування, з урахуванням його пролонгації відповідачем, що узгоджується з розрахунком, який наданий первісним кредитором ТзОВ «Мілоан» (а.с. 60). Також суд бере до уваги, що первісний кредитор у наданому розрахунку зазначив дату закінчення договору 23.10.2021, а після закінчення дії договору (строку кредитування) нарахування відсотків є необґрунтованим та безпідставним.

Розрахунок наданий ТзОВ «Вердикт Капітал» про стягнення заборгованості за відсотками, що нараховані в період з 13 січня 2022 року по 23 лютого 2022 року (а.с.45) не береться судом до уваги, оскільки нарахування таких відсотків у зазначений період не узгоджується з умовами договору №3971886.

Також суд стягує заборгованість за відсотками у розмірі 34988,97 грн. за договором №77433843, що нараховані первісним кредитором та узгоджується з розрахунком наданим позивачем (новим кредитором).

Позивач, заявляючи вимоги, просив стягнути з відповідача 950 грн. заборгованості за комісією, що нарахована за договором №3971886.

Нараховуючи комісію у заявленому розмірі фінансова установа не зазначила та не надала доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору.

У постанові Касаційного цивільного суду від 15 січня 2020 року у справі №363/940/16-ц зазначено, що умови кредитного договору, які передбачають сплату одноразової комісії за надання фінансового інструменту та щомісячної комісії за обслуговування кредиту без зазначення конкретних послуг, є нікчемними. Суд підкреслив, що такі комісії фактично є платою за дії, які банк здійснює на власну користь, що суперечить принципам справедливості та вимогам Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до п.59 Постанови Касаційного цивільного суду від 04.04.2025 року у справі №757/2965/15-ц, практика правозастосування положень статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», а також положень статті 55 закону України «Про банки і банківську діяльність», у редакціях, які набрали чинності з 13 січня 2006 року, зокрема в частині визнання нікчемними положень кредитного договору про сплату винагороди за надання фінансового інструменту є усталеною (постанова Верховного Суду України від 15 січня 2020 року у справі № 363/940/16-ц).

Зі змісту споживчого кредиту безпосередньо неможливо визначити та встановити за які саме послуги надані банком стягується комісія.

При цьому, згідно ч.1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Також, згідно з ч.8 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача в користь позивача одноразової комісії.

Також, в силу ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, слід стягнути понесені позивачем та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 2083,26 грн. (а.с. 7).

Згідно з ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу суду надано наступні докази: договір №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024, що укладений між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Асістанс» про надання правової допомоги (а.с.14-15); прайс-лист АО "Лігал Ассістанс" (а.с.16); заявку на надання юридичної допомоги №627 від 01.03.2025 (а.с.17); витяг з Акту №6 про надання юридичної допомоги від 31.03.2025 АО «Лігал Ассістанс», згідно якого АО «Лігал Ассістанс» надало клієнтові ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» послуги, пов`язані із наданням усної консультації з вивченням документів, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (а.с.18).

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Суд враховує характер правовідносин, обсяг наданих адвокатом послуг, реальність та розумність їхнього розміру, усталеної практики у даній категорії справи, ціну позову та приходить до висновку що розмір витрат на правову допомогу адвоката у даній справі, який підлягає відшкодуванню на користь позивача, підлягає зменшенню до 4000 грн.

Зазначена сума, на переконання суду, є такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням того, що спір, який виник між сторонами відноситься до категорії типових спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання, зміст позовної заяви та інших документів потребує мінімального індивідуального підходу і мінімальних часових витрат (1-2 години роботи є достатніми для написання та укомплектування типової позовної заяви у кредитній справі), а з наданої копії договору та акту вбачається постійне представництво адвокатом позивача і в інших подібних справах.

Суд також звертає увагу сторін на те, що компенсація судових витрат не повинна перетворюватися на спосіб додаткового збагачення фінансових установ за рахунок людей з мінімальними доходами в період воєнного стану.

Керуючись ст.4, ст.12, ст.13, ст.76, ст.81, ст.141, ст.258, ст.259, ст.265, ст.268, ст.274, ст.275, ст.276, ст.277, ст.278, ст.279, ст.280, ст.281, ст.354, ст.355 ЦПК України, ст.509, ст.510, ст.526, ст.546, ст.611, ст.625, ст.1050, ст.1054, ст.1055 ЦК України, суд

ухвалив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (, адреса: вул. Мечнікова, буд.3, офіс 306, м. Київ) заборгованість за договором про споживчий кредит №77433843 від 08 жовтня 2021 року у загальному розмірі 49643 (сорок дев`ять тисяч шістсот сорок три) грн. 37 коп. та заборгованість за договором №3971886 від 08 жовтня 2021 року у загальному розмірі 21875 (двадцять одна тисяча вісімсот сімдесят п`ять) грн., а всього 71518 (сімдесят одна тисяча п`ятсот вісімнадцять) грн. 37 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (, адреса: вул. Мечнікова, буд.3, офіс 306, м. Київ) судові витрати, а саме 2083 (дві тисячі вісімдесят три) грн. 26 коп. судового збору та 4000 (чотири тисячі) грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу, а всього 6083 (шість тисяч вісімдесят три) грн. 26 коп.

У решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя підпис А.В. Василюк