Справа №464/390/22
пр № 2-з/464/26/25
У Х В А Л А

15 липня 2025 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Теслюка Д.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Конюха В.Р.,

представників сторін ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання майна спільною власністю подружжя, визнання договору недійсним і поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання спільною сумісною власністю подружжя майна, набутого під час шлюбу,

у с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_4 21.01.2022 звернувся в суд із позовом, у якому згідно із заявою про зміну предмета первісного позову від 16.10.2024, просить:

1. Встановити факт проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 27.09.2006 року по 18.11.2006;

2. Визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 :

- житловий будинок АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку кадастровий номер 610345400:01:008:0257, розташовану на АДРЕСА_1 ;

- гаражний бокс з підвалом №4, площею 49,4 кв.м., в гаражно-будівельному кооперативі «Мрія Плюс» на вул. Геологічній в м. Львові;

- гаражний бокс з підвалом №5, площею 49,7 кв.м., в гаражно-будівельному кооперативі «Мрія Плюс» на вул. Геологічній в м. Львові;

- житловий будинок АДРЕСА_2 ;

- майнові права на приміщення, що буде в майбутньому зареєстроване у встановленому законодавством порядку, як об`єкт нерухомого майна у житлово-офісному комплексі, з вбудованими об`єктами обслуговування населення, підземною автостоянкою, трансформаторною підстанцією та даховою котельнею, що підлягає будівництву на земельній ділянці на АДРЕСА_3 , набуті на підставі договору купівлі-продажу майнових прав № МП-Ж3.21 від 03.08.2020, укладеного між ОСОБА_5 і TзOB «Вікінг Парк» і Договору купівлі-продажу цінних паперів або інших фінансових інструментів (деривативів) № БВ 32902 від 03.08.2020, укладеного між ОСОБА_5 і АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Міра-капітал»;

- майнові права на об`єкт нерухомості - квартиру, яка стане об`єктом нерухомості після завершення будівництва кварталів житлової та громадської забудови із закладами обслуговування в АДРЕСА_4 , набуті на підставі Договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості №МЖН-3.1.-067 від 19.02.2020, укладеного між ОСОБА_5 і ТзОВ «Вертикаль Інкомпані» і Договору купівлі-продажу цінних паперів або інших фінансових інструментів (деривативів) № БВ 28949 від 19.02.2020, укладеного між ОСОБА_5 та АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Адамант»;

- майнові права на об`єкт нерухомості - квартиру, яка стане об`єктом нерухомості після завершення будівництва кварталів житлової та громадської забудови із закладами обслуговування в АДРЕСА_4 , набуті на підставі Договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості № МЖН-3.1.-068 від 19.02.2020 і Договору купівлі-продажу цінних паперів або інших фінансових інструментів (деривативів) №БВ 28951 від 19.02.2020, укладеного між ОСОБА_5 та АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Адамант»;

- майнові права на об`єкт нерухомості - квартиру, яка стане об`єктом нерухомості після завершення будівництва кварталів житлової та громадської забудови із закладами обслуговування в АДРЕСА_4 , набуті на підставі Договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості № МЖН-3.1.-018 від 19.02.2020 і Договору купівлі-продажу цінних паперів або інших фінансових інструментів (деривативів) № БВ 28947 від 19.02.2020, укладеного між ОСОБА_5 та АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Адамант»;

3. Поділити між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спільне майно подружжя:

- ОСОБА_4 виділити в особисту власність: гаражний бокс з підвалом № НОМЕР_1 в гаражно-будівельному кооперативі «Мрія Плюс» на вул.Геологічній в м.Львові; садибу житловий будинок та земельну ділянку на АДРЕСА_2 ; 1/2 частину боргових зобов`язань перед ОСОБА_6 за розпискою від 03.06.2012 в розмірі 19 000 доларів США; 1/2 частину боргових зобов`язань перед ОСОБА_7 за розпискою від 02.06.2012 в розмірі 30 000 доларів США;

- ОСОБА_5 виділити в особисту власність: житловий будинок АДРЕСА_1 ; земельну ділянку з кадастровим номером 610345400:01:008:0257, розташовану на АДРЕСА_1 ; гаражний бокс з підвалом № НОМЕР_2 в гаражно-будівельному кооперативі «Мрія Плюс» на вул.Геологічній в м.Львові; грошові кошти в сумі 12 327 775 грн, що складають вартість квартири АДРЕСА_5 , квартири АДРЕСА_6 , квартири АДРЕСА_7 , квартири АДРЕСА_8 ; 1/2 частину боргових зобов`язань перед ОСОБА_6 за розпискою від 03.06.2012 в розмірі 19 000 доларів США; 1/2 частину боргових зобов`язань перед ОСОБА_7 за розпискою від 02.06.2012 в розмірі 30 000 доларів США;

4. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію за перевищення розміру частки спільного майна подружжя.

Окрім цього, просить стягнути з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою судді від 10.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання.

Відповідачка ОСОБА_5 21.03.2022 звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_4 про визнання спільною сумісною власністю подружжя майна, набутого під час шлюбу, та просить: визнати спільною сумісною власністю подружжя майно, набуте нею та ОСОБА_4 під час шлюбу, а саме: автомобіль марки «Hyundai Santa FE», р.н. НОМЕР_3 , 2012 року випуску; гробівець на полі №12 на Сихівському кладовищі (свідоцтво №26 від 06.10.2008). Також просить стягнути із ОСОБА_4 на її користь понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 24.12.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Від представника відповідачки за первісним позовом ОСОБА_5 адвоката Штинди О.В. 14.07.2025 надійшла заява про забезпечення зустрічного позову шляхом заборони ОСОБА_4 користуватись будинком та земельною ділянкою на АДРЕСА_2 до ухвалення судом рішення по цій справі та набрання ним законної сили.

В обґрунтування заяви покликається на те, що позивач ОСОБА_4 систематично вчиняє протиправні дії в будинку на АДРЕСА_2 , що виражається в образах в сторону ОСОБА_5 , погрожує фізичною розправою над нею та членами її сім`ї доньки ОСОБА_8 та онуки ОСОБА_9 , поводить себе неадекватно та може спричинити серйозну та непоправну шкоду будинку АДРЕСА_2 . Окрім цього, ОСОБА_4 не сплачує жодних наданих за цією адресою комунальних послуг, однак вважає себе співласником зазначеного будинку.

Представник відповідачки ОСОБА_5 адвокат Салашник Г.І. вказану заяву підтримала, просила таку задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_4 адвокат Подоляк Б.Р. в судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви про забезпечення зустрічного позову. Зазначив, що заборона ОСОБА_4 користуватись вказаним будинком є неспівмірним із заявленими позовними вимогами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

На підтвердження вказаних в заяві обставин представником відповідачки долучено заяви ОСОБА_5 про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення стосовно неї, протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, талон-повідомлення єдиного обліку №23112 про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження №14-729цс19) вказано: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Представником відповідачки ОСОБА_5 - адвокатом Штиндою О.В. до заяви долучено копії звернень ОСОБА_5 до правоохоронних органів за 2021 рік, а також за 04.07.2025 щодо вчинення ОСОБА_4 неправомірних дій по відношенню до неї, проте ні в клопотанні, ні під час розгляду такого не надано жодних належних доказів, які б підтверджували існування реальної загрози знищення чи пошкодження майна.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги заявлені позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами, представником відповідачки ОСОБА_5 - адвокатом Штиндою О.В. не доведено необхідності застосування заходів забезпечення зустрічного позову шляхом заборони позивачу ОСОБА_4 користуватись будинком на АДРЕСА_2 , зокрема, що невжиття судом такого заходу може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду, відтак суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення зустрічного позову.

Керуючись ст. ст.149-153, 259-261, 353 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

у задоволенні заяви представника ОСОБА_5 - адвоката Штинди Олега Васильовича про забезпечення зустрічного позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 17.07.2025.

Суддя Дмитро ТЕСЛЮК