Справа № 621/1269/25
Провадження № 2/621/867/25
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

16 липня 2025 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Вельможної І.В.,

за участю секретаря судового засідання Лацько А.В.,

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, -

в с т а н о в и в :

28.04.2025 ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку.

В обґрунтування позову зазначено, що 26.10.2022 позивачка ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 зареєстрували шлюб. Під час перебування у шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народилась дочка - ОСОБА_4 . На даний час дочка не досягла віку трьох років та проживає разом із позивачкою. До дня народження дочки, позивачка була офіційно працевлаштована та отримувала дохід. На даний час, сторони перестали мешкати однією сім`єю та проживаються окремо один від одного. Відповідач ОСОБА_2 перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини, чим ставить позивачку та спільну дитину у скрутне матеріальне становище. ОСОБА_2 має змогу надати матеріальну допомогу, не є особою з інвалідністю, працездатний, інших утриманців не має. На даний час отримує офіційний дохід у зв`язку знесенням військової служби.

Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 08.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін на 03.06.2025.

03.06.2025 у зв`язку з неявкою відповідача ОСОБА_2 , судове засідання відкладено до 20.06.2025.

20.06.2025 у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, судовий розгляд відкладено до 16.07.2025.

16.07.2025 учасники справи, яки повідомлялись про дату час та місце судового засідання належним чином в судове засідання не прибули.

Позивачка ОСОБА_1 подала заяву про проведення судового розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 повторно у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, рекомендованими листами, направленими на його зареєстрованого місця проживання. Причин неявки ОСОБА_2 не повідомив, відзив на позов не надав, будь яких заяв з процесуальних питань, в тому числі й щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Положеннями статей 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.

Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про дату час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого не заперечував представник позивача.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до статей 76 - 81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

26.10.2022 ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб. Шлюб зареєстровано Зміївським відділом ДРАЦС у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 486. Після реєстрації шлюбу, прізвище дружини " ОСОБА_6 " змінено на " ОСОБА_7 ". Зазначене підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серія НОМЕР_1 від 26.10.2022 (а. с. 9).

Сторони мають спільну дитину дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 від 24.07.2024, актовий запис № 14 (а. с. 10).

Спільна дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована та проживає разом із матір`ю - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене підтверджується копією витягу з реєстру територіальної громади, № 2025/004993192 від 17.04.2025 (а. с. 7, 11).

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією витягу з реєстру територіальної громади, № 2023/002651169 від 31.03.2023 (а. с. 17).

Інформація про зареєстроване місце проживання відповідача підтверджується відповіддю на запит суду, щодо адреси реєстрації ОСОБА_2 (а. с. 25).

Дитина проживає разом із матір`ю - позивачкою по справі ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні, вказаний факт відповідачем не спростовано.

Статтею 84 Сімейного кодексу України визначено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини.

Відповідно до частини 2, 4, 6 статті 84 Сімейного кодексу України, право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Отже, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині.

Частиною 1 статті 80 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно зі статтею 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Судовим розглядом встановлено, що малолітня дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні. Відповідач ОСОБА_2 проживає окремо, матеріальної допомоги не надає, є працездатною особою, інших утриманців не має.

Відповідачем ОСОБА_2 не надано суду доказів того, що він немає можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, його стан здоров`я не задовільний, або він має інших утриманців.

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позовної заяви та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дружини у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача.

Згідно зі статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України, з ОСОБА_2 на користь держави належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 грн 20 коп.

Керуючись статтями 84, 180 - 184 Сімейного кодексу України, статтями 10, 11, 12, 81, 141, 206, 247, 263 - 265, 273, 280 - 284, 352, 354, 355,430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи з 28.04.2025 і до досягнення дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трьох років.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави (стягувач Державна судова адміністрація України) судовий збір в розмірі 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн 20 коп., які перерахувати на рахунок отримувача UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106, код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене повністю або частково до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення або в порядку частини 2 статті 354 Цивільного процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 16 липня 2025 року.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 .

Головуючий: