Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/2060/25
Провадження № 2/650/1617/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2025 року селище Велика Олександрівка

Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Хомик І.І.

за участю секретаря судового засідання Ткаченко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про тлумачення змісту заповіту,-

в с т а н о в и в:

01.04.2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про тлумачення змісту заповіту. Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 .

За життя покійна була власником земельної ділянки площею 5.07 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новопавлівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області.

05 вересня 2005 року покійна ОСОБА_3 склала заповіт.

21 листопада 2008 року позивач ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії ВМА № 529123 від 21.11.2008 року ( частини спадкової земельної ділянки).

Чоловік матері позивачки ОСОБА_4 , 1941р.н., отримав частку земельної ділянки загальною площею 5.07 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новопавлівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер.

За життя ОСОБА_4 склав заповіт від 31.10.2019 року, посвідчений Красотою Г.Д., секретарем Виконавчого комітету Новопавлівської сільської ради (зареєстрований в реєстрі за № 16) за умовами якого земельну ділянку загальною площею 5.0603 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новопавлівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, що належала останньому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС № 040254 заповідав відповідачу по справі ОСОБА_2 , а земельну ділянку загальною площею 1.2674 га., що розташована на території Новопавлівської сільської ради, що належить ОСОБА_4 на підставі Витягу з ДРРПнаНМ про реєстрацію права власності, номер запису про право власності: 33270285 від 16.09.2019 року заповів позивачу ОСОБА_1

ОСОБА_1 та відповідач по справі звернулися до приватного нотаріуса Гідулян І.Ю. з заявами на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як спадкоємець за заповітом позивач ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Виноградової Н.М. з заявою про видачу свідоцтва на про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , а саме частини земельної ділянки, котру спадкодавець успадкував після смерті моєї матері ОСОБА_3 , яка є спадковим майном спадкодавця.

Під час перевірки документів нотаріусом було виявлено що померлий, складаючи заповіт, вказав дані земельної ділянки як площа 1.2674 га., а не частину земельної ділянки загальною площею 5.07 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новопавлівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, як зазначено в правовстановлюючому документі, хоча дії спадкодавця за своїм походженням були направлені на одне і те ж майно. Тому неможливо встановити волю заповідача у зв`язку з розбіжностями між зазначеним майном в заповіті та документами, які підтверджують право власності спадкодавця на земельні ділянки, в зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду з даними позовними вимогами.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як встановлено судом ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 06.02.2007 року, виданим Новопавлівською сільською радою Великоолександрівського району Херсонської області, про що в Книзі реєстрації смертей 06.02.2007 року зроблено відповідний актовий запис за № 05.

За життя ОСОБА_3 мала у власності земельну ділянку площею 5.07 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новопавлівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІУ-ХС № 006221 від 14 червня 2002 року, виданим на підставі рішення ХV сесії ХХІІІ скликання Новопавлівської сільської ради народних депутатів від 08 серпня 2001 року № 111 та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 65.

05 вересня 2005 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений Колядою Н.Б., секретарем виконкому Новопавлівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області (зареєстрованого в реєстрі за № 99) за умовами якого вищезазначену земельну ділянку заповідала ОСОБА_1

21 листопада 2008 року позивач ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії ВМА № 529123 від 21.11.2008 року ( частини спадкової земельної ділянки) посвідчене Карастан О.І., державним нотаріусом Великоолександрівської державної нотаріальної контори та зареєстроване у реєстрі за № 2530.

Чоловік покійної ОСОБА_3 ОСОБА_4 отримав частку земельної ділянки загальною площею 5.07 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новопавлівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серії ВМА № 529125 від 21.11.2008 року, посвідченим Карастан О.І., державним нотаріусом Великоолесандрівської державної нотаріальної контори, зареєстрованим у реєстрі за № 2534.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 25.03.2021 року, виданим Великоолександрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що 25.03.2021 року складено відповідний актовий запис № 79.

За життя останній склав заповіт від 31.10.2019 року, посвідчений Красотою Г.Д., секретарем Виконавчого комітету Новопавлівської сільської ради (зареєстрований в реєстрі за № 16) за умовами якого земельну ділянку загальною площею 5.0603 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новопавлівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, що належала останньому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ХС № 040254 заповідав відповідачу по справі ОСОБА_2 , а земельну ділянку загальною площею 1.2674 га., що розташована на території Новопавлівської сільської ради, що належить ОСОБА_4 на підставі Витягу з ДРРПнаНМ про реєстрацію права власності, номер запису про право власності: 33270285 від 16.09.2019 року, заповів ОСОБА_1

ОСОБА_1 та відповідач по справі звернулися до приватного нотаріуса Гідулян І.Ю. з заявами на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 65600969 від 15.07.2021 року (Спадкова справа № 67983445, № у нотаріуса 137/2021).

ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Виноградової Н.М. з заявою про видачу свідоцтва на про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , а саме частини земельної ділянки, котру останній успадкував після смерті ОСОБА_3 . Однак нотаріусом було виявлено що померлий, складаючи заповіт, вказав дані земельної ділянки як площа 1.2674 га., а не частину земельної ділянки загальною площею 5.07 га., як зазначено в правовстановлюючому документі, хоча дії спадкодавця за своїм походженням були направлені на одне і те ж майно. Тому неможливо встановити волю заповідача у зв`язку з розбіжностями між зазначеним майном в заповіті та документами, які підтверджують право власності спадкодавця на земельні ділянки.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1256 ЦК України передбачено можливість тлумачення заповіту після відкриття спадщини у разі спору між спадкоємцями, яке здійснюється судом відповідно до ст. 213 ЦК України, оскільки заповідачу надане право власноручно писати заповіт, і тому можливі ряд суб`єктивних причин, які можуть вплинути на зміст заповіту, що в подальшому призведе до необхідності його тлумачення. Статтею 1233 ЦК України визначено поняття заповіту, яким є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до статті 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями.

Відповідно до частини другої статті 1256 ЦК України суд розглядає справу про тлумачення заповіту за наявності таких умов: 1) зміст заповіту містить суперечності, неточності, що ускладнюють розуміння останньої волі заповідача; 2) наявність спору між спадкоємцями щодо тлумачення заповіту - спадкоємці мають різне уявлення про волевиявлення заповідача.

Тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права власника щодо розпоряджання його майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті.

Отже, суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача.

Неточне відтворення в заповіті власної волі заповідача щодо долі спадщини може бути зумовлене, перш за все, неоднаковим використанням у ньому слів, понять і термінів, які є загальноприйнятими у сфері речових, зобов`язальних, спадкових відносин тощо. Цьому також можуть сприяти й певні неузгодженості між змістом окремих частин заповіту і змістом заповіту в цілому, що ускладнюють розуміння волі заповідача стосовно долі спадщини.

Тлумачення заповіту - це з`ясування змісту заповіту як дійсного одностороннього правочину, з тексту якого неможливо встановити справжню волю заповідача. Згідно п. 2.1 глави 3 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, заповіт має бути складений так, щоб розпорядження заповідача не викликало незрозумілостей чи суперечок після відкриття спадщини. Нотаріус має перевірити, чи не містить заповіт розпоряджень, що суперечать вимогам законодавства. Метою тлумачення заповіту є забезпечення найбільш повного здійснення волі заповідача. Відповідно до ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене лише після відкриття спадщини, тобто у зв`язку зі смертю заповідача або оголошення його померлим. Саме тому, при тлумаченні заповіту не діє загальне правило про тлумачення правочину його стороною, закріплене в ст. 213 ЦК України, а діє спеціальне правило, закріплене в ст. 1256 ЦК України, згідно з яким тлумачення заповіту здійснюється спадкоємцями. Шляхом застосування механізму тлумачення заповіту усуваються певні недоліки його змісту, у зв`язку з якими нотаріус може відмовити у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину.

Об`єктом тлумачення заповіту судом є виключно сам заповіт, складений із слів та сполучень слів, які утворюють його текст.

З правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеної в постанові від 30 липня 2020 року в справі № 378/1160/15-ц убачається, що тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права власника щодо розпоряджання його майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті. Отже, суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача.

Отже, тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права власника щодо розпоряджання його майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті.

Суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача.

Відповідно до статей 1216, 1218, 1219 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за винятком тих, котрі нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне, розтлумачити заповіт, складений від 31.10.2019 року, посвідчений Красотою Г.Д., секретарем Виконавчого комітету Новопавлівської сільської ради (зареєстрований в реєстрі за № 16), складеного від імені ОСОБА_4 на ім`я позивача, а саме, що заповідання земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1.2674 га., розповсюджується на частину земельної ділянки загальною площею 5.07 га., кадастровий номер :03:001:0402.

Вирішуючи питання тлумачення правочину судом враховується, що цивільне судочинство направлене на захист прав та інтересів громадян.

Таким чином, суд вважає, що заповіт може бути розтлумачений судом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з метою реалізації її спадкових прав.

Керуючись ст. ст. 2-13, 81, 89, 206, 258 - 259, 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про тлумачення змісту заповіту- задовольнити.

Розтлумачити зміст заповіту від 31.10.2019 року, посвідчений Красотою Г.Д., секретарем Виконавчого комітету Новопавлівської сільської ради (зареєстрований в реєстрі за № 16), складеного від імені ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_1 , як такий, що містить інформацію, про те, що до складу спадкового майна ОСОБА_4 , охопленого заповітом, відноситься частина земельної ділянки загальною площею 5.07 га. (кадастровий номер :03:001:0402) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новопавлівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВМА № 529125 від 21.11.2008 року, посвідченим Карастан О.І., державним нотаріусом Великоолесандрівської державної нотаріальної контори, зареєстрованим у реєстрі за № 2534 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 181421093 від 18.09.2019 року (РНОНМ 209, номер запису про право власності: 33270285).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ірина ХОМИК