ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року

м. Харків

справа № 635/7276/14

провадження № 22-ц/818/2893/25

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Тичкової О.Ю., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Львової С.А.,

учасники справи:

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент»,

боржник - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 06 березня 2025 рокув складі судді Березовської І.В.

в с т а н о в и в:

У серпні 2024 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», боржник ОСОБА_1 , звернулося до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа.

Заява мотивована тим, що згідно ухвали Харківського районного суду Харківської області від 10 листопада 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» є правонаступником стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Харківського районного суду Харківської області від 29 вересня 2014 року у цивільній справі №635/7276/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

24 вересня 2019 року на поштову адресу Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» надійшов лист від 09 серпня 2019 року №9947 Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області з постановою про повернення виконавчого документу стягувачу від 09 серпня 2019 року та виконавчим листом по справі №635/7276/14-ц.

Згідно Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території України було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався на підставі відповідних Указів Президента України.

З метою забезпечення схоронності оригіналів договорів (кредитних, іпотечних, поруки, тощо) та суміжної з ним документації, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на підставі укладених правочинів про відступлення права вимоги, у березні 2022 року документація переміщена за межі адміністративно-територіальної одиниці місця знаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

31 березня 2022 року Наказом №3103 Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» призупинило дію трудових договорів.

Згідно наказу №1912 від 19 грудня 2022 року скасовано наказ №3103 від 31 березня 2022 року «Щодо призупинення дії трудових договорів та відновлено дію всіх трудових договорів Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент».

16 січня 2023 року складено акт огляду матеріалів кредитної справи №84/П/76/2007-840, відповідно до якого в матеріалах справи відсутній оригінал виконавчого листа по справі №635/7276/14-ц, тобто він втрачений при переміщенні документації з початком повномасштабного вторгнення Російської Федерації в Україну.

Зазначив, що відсутність виконавчого листа у стягувача унеможливлює виконання рішення суду по справі №635/7276/14-ц та порушує права Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» як стягувача.

Посилався на те, що строки пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплили, з огляду на положення пункту 10.2 розділу ХІІІ «Прикінцевих та перехідних» положень Закону України «Про виконавче провадження», згідно якого тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, з поміж іншого визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Просив видати дублікат виконавчого листа у справі № 635/7276/14-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором № 84/П/76/2007-840 від 11 грудня 2007 року у розмірі 237 998,56 доларів США та 386 888,53 грн.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 березня 2025 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про видачу дубліката виконавчого листа задоволено, видано дублікат виконавчого листа № 635/7276/14-ц, виданого Харківським районним судом Харківської області на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 29 вересня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» суми заборгованості за кредитним договором № 84/П/76/2007-840 від 11 грудня 2007 року у розмірі 237 998,56 доларів США та 386888,53 грн.

На вказану ухвалу суду ОСОБА_1 через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» у видачі дубліката виконавчого документа.

Апеляційна скарга мотивована тим, що є недостатнім посилання в клопотаннях про поновлення пропущеного строку всього лише на факт дії воєнного стану на території України, адже воєнний стан не є перешкодою для здійснення правосуддя, не є підставою для зупинення судового процесу. Коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви. Вважав, що заявник не звертався до суду з заявою про поновлення строків для пред`явлення виконавчого документа до виконання, тому суд першої інстанції безпідставно задовольнив заяву.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявником надано до суду достатньо доказів на підтвердження втрати виконавчого документу.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 29 вересня 2014 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» - задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» суму заборгованості за кредитним договором № 84/П/76/2007-840 від 11 грудня 2007 року у розмірі 237998,56 доларів США, 386888,53 грн та сплачений судовий збір у розмірі 3654,00 грн (а.с.39-41 том 1).

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 19 листопада 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 29 вересня 2014 року залишено без змін (а.с.101-103 том 1).

На виконання рішення суду 31 грудня 2015 року Харківським районним судом Харківської області видано виконавчі листи, які направлені на адресу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (а.с.168 том 1).

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Пікулою В.Ю. від 09 серпня 2019 року виконавчий лист № 635/7276/14-ц, виданий 31 грудня 2015 року Харківським районним судом Харківської області повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до Закону заходи розшуку такого майна виявились безрезультатними). Також зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 08 серпня 2022 року (а.с.174-175,226 том 1).

05 серпня 2020 року між ПАТ «Комерційний Банк «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» укладено Договір № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги, згідно п. 1 якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором права вимоги Банку до позичальників за кредитними договорами та всіма іншими похідними договорами, права з якими виникають у Нового кредитора у зв`язку із набуттям прав на умовах цього Договору, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитним договорами з урахування усіх змін, доповнень і додатків до них згідно реєстру у Додатку №1 до цього договору («Основні договори», Права вимоги). Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.

Відповідно до п.4 Договору, сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за Основними договорами, відповідно до цього Договору Новий кредитор сплачує Банку грошові кошти у сумі 85188952,37 гривень, надалі за текстом ціна договору. Ціна договору сплачується Новим кредитором Банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим Договором, відповідно до п.14 цього Договору, на підставі протоколу електронного аукціону, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став Покупець.

Відповідно до п. 14 Договору, цей Договір набуває чинності з дати його підписання Сторонами і скріплення відтисками печаток Сторін.

30 вересня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінансова компанія «Брайт Інвестмент» укладено Договір № GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги, згідно п. 1 якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, Первинний кредитор відступає Новому кредитору належні Первинному кредитору, а Новий кредитор набуває права вимоги Первинного кредитора до позичальників за кредитними договорами та всіма іншими похідними договорами, права з якими виникають у Нового кредитора у зв`язку із набуттям прав на умовах цього Договору, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитним договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту), договорами про відкриття кредитних рахунків, договорами поруки, договорами застави, та всіма іншими похідними договорами з урахування усіх змін, доповнень і додатків до них згідно реєстру у Додатку №1 до цього договору («Основні договори», Права вимоги). Новий кредитор сплачує Первинному кредитору за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.

Відповідно до п.4 Договору, сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за Основними договорами, відповідно до цього Договору Новий кредитор сплачує Первинному кредитору грошові кошти у сумі 4909090,00 гривень, надалі за текстом ціна договору. Ціна договору сплачується Новим кредитором Первинному кредитору у повному обсязі протягом 90 календарних днів з моменту набуття чинності цим Договором, відповідно до п.14 цього Договору.

Відповідно до п. 14 Договору, цей Договір набуває чинності з дати його підписання Сторонами і скріплення відтисками печаток Сторін.

Додатковою угодою №2 до Договору № GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги від 25 березня 2020 року викладено п. 4 Договору № GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги від 30 вересня 2020 року у новій редакції: «сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за Основними договорами, відповідно до цього Договору Новий кредитор сплачує Первинному кредитору грошові кошти у сумі 4909090,00 гривень, надалі за текстом ціна договору. Ціна договору сплачується Новим кредитором Первинному кредитору у повному обсязі протягом 360 календарних днів з моменту набуття чинності цим Договором, відповідно до п.14 цього Договору».

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 листопада 2021 року заяву Товариством з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» в частині видачі дублікатів виконавчих листів залишено без розгляду, а в частині заміни сторони виконавчого провадження задоволено, замінено стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю ««Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Харківського районного суду Харківської області від 29 вересня 2014 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» суму заборгованості за кредитним договором №84/П/76/2007-840 від 11 грудня 2007 року у розмірі 237998,56 доларів США, 386888,53 грн та сплачений судовий збір у розмірі 3654,00 грн (а.с.210-215 том 1).

Матеріали справи містять копії наказів Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про призупинення дії трудових договорів № 3103 від 31 березня 2022 року та № 1912 від 19 грудня 2022 року про скасування вказаного наказу (а.с.221-223 том 1).

16 січня 2024 року директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» Кириченком О.М. складено акт огляду матеріалів кредитної справи № 84/П/76/2007-840 та в ході огляду матеріалів кредитної справи позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором №84/П76/2007-840 від 11 грудня 2007 року, встановлено, що в матеріалах справи відсутній оригінал виконавчого листа №635/7276/14-ц, виданого Харківським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» суми заборгованості за кредитним договором №84/П/76/2007-840 від 11 грудня 2007 року у розмірі 237998,56 доларів США та 386888,53 грн (а.с.220 том 1).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства належить обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд з прав людини наголосив, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Частиною першою статті 431 ЦПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист (постанова Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 2-1380/08).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11, на яку послався заявник в апеляційній скарзі, вказано, що у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

В постановах Верховного Суду від 19 квітня 2019 року у справі № 2-1316/285/11, від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, від 20 травня 2022 року у справі № 1005/7133/2012, від 19 липня 2022 року у справі № 750/13088/14, від 14 грудня 2022 року у справі № 753/20452/21, від 01 березня 2023 року у справі № 433/1335/14-ц, зазначено, що дублікатом називається документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили. У випадку часткового виконання змінювати у дублікаті загальну суму не можна. Це враховується в ході подальшого виконавчого провадження. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Частиною п`ятою зазначеної статті, у редакції, яка була чинною на час винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, встановлено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяці.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (частина п`ята статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII).

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Матеріали справи свідчать про те, що на час набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII спірний виконавчий лист був чинним, перебував на виконанні у відділі ДВС та був повернутий стягувачеві 09 вересня 2019 року, тому строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 08 серпня 2022 року.

Водночас 26 березня 2022 року набрав чинності Закон України від 15 березня 2022 року № 2129-IX «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», яким розділ XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII доповнено пунктом 102, згідно з яким тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, визначені Законом № 1404-VIII строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Воєнний стан запроваджений в Україні 24 лютого 2024 року наразі не припинено та не скасовано.

Таким чином, з огляду на положення пункту 102 розділу ХІІІ Закону № 1404-VIII, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про видачу дубліката виконавчого листа подана поштою 09 серпня 2024 року є такою, що подана у межах строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 09 листопада 2023 року у справі № 440/5997/18.

Виходячи з наведеного доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Посилання ОСОБА_1 на постанову Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22 колегією суддів не враховується, оскільки фактичні обставини у вказаній справі є відмінними у справі, що переглядається судом апеляційної інстанції.

В постановах Верховного Суду від 19 квітня 2019 року у справі № 2-1316/285/11, від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, від 20 травня 2022 року у справі № 1005/7133/2012, від 19 липня 2022 року у справі № 750/13088/14, від 14 грудня 2022 року у справі № 753/20452/21, від 01 березня 2023 року у справі № 433/1335/14-ц, від 17 травня 2023 року у справі № 565/1888/19 (провадження № 61-1030св23) зазначено, що дублікатом називається документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили. У випадку часткового виконання змінювати у дублікаті загальну суму не можна. Це враховується в ході подальшого виконавчого провадження. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

У справі, яка переглядається, стягувач стверджував, що оригінал виконавчого листа у нього відсутній, як і не перебуває він на примусовому виконанні у відповідних органах.

На підтвердження доводів Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» надало акт огляду матеріалів кредитної справи № 84/П/76/2007-840, складеного 16 січня 2024 року директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» Кириченком О.М., відповідно до якого в ході огляду матеріалів кредитної справи позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором №84/П76/2007-840 від 11 грудня 2007 року, встановлено, що в матеріалах справи відсутній оригінал виконавчого листа №635/7276/14-ц, виданого Харківським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» суми заборгованості за кредитним договором №84/П/76/2007-840 від 11 грудня 2007 року у розмірі 237998,56 доларів США та 386888,53 грн.

Слід зазначити, що Закон України «Про виконавче провадження, як і ЦПК України не передбачає форми конкретного доказу про втрату виконавчого документа, а отже за сукупності факту відсутності виконавчих документів у стягувача і в органах виконавчої служби, то таке свідчить про втрату виконавчих документів (постанова Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06).

Отже, виконавчий лист відсутній як у стягувача, так і у виконавця, а також відсутні відомості про належне виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Надавши належну правову оцінку доводам стягувача щодо відсутності у нього та в органі ДВС оригіналу спірного виконавчого листа, а також наявним у матеріалах справи доказам на їх підтвердження, врахувавши відповідну судову практику Верховного Суду щодо належності доказів на підтвердження втрати оригіналу виконавчого документа, а також факт невиконання боржниками судового рішення, яке набрало законної сили, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується колегія суддів, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для видачі дубліката виконавчого листа.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 31 січня 2024 року у справі № 186/2474/13-ц № провадження № 61-9212св23.

За таких обставин, видача дубліката виконавчого документа є забезпечення гарантованого Конституцією України права стягувача на реалізацію реального та ефективного виконання судового рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання.

Докази та обставини, на які посилається ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія визнає, що судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 06 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.Ю. Тичкова

В.Б. Яцина