СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
16 липня 2025 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Кицюк В.С., за участю секретаря Лопатюк А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах Національної служби здоров`я України, Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області до ОСОБА_1 , третя особа Комунальне некомерційне підприємство «Ріпкинська центральна лікарня» Ріпкинської селищної ради, про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,-
У листопаді 2024 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позов, у якому просив стягнути з відповідача на користь держави в особі Національної служби здоров`я України кошти, витрачені на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 у розмірі 4633,32 грн; стягнути з відповідача на користь держави в особі Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області кошти, витрачені на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 у розмірі 860,80 грн.
В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 02 червня 2023 року відповідача звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим. У зв`язку з отриманням тілесними ушкодженнями, ОСОБА_2 перебував на стаціонарного лікуванні в КНП «Ріпкинська центральна лікарня» в період з 01 лютого 2023 року по 05 лютого 2023 року, що становить 4 ліжко-дні, загальна сума витрачених бюджетних коштів за час стаціонарного лікування становить 5494,12 грн. У вартість ліжко-дня включені витрати, здійснені: за рахунок коштів НСЗУ (державний бюджет) в сумі 4633,32 грн; за рахунок коштів міського бюджету 860,80 грн. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 08 травня 2025 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін - в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.
Сторони у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч.6 ст.82 ЦПК України).
Рухаючись у вказаному напрямку, на відстані 1550 м від с. Малий Листвен, водій ОСОБА_4 , був неуважний, не правильно оцінивши дорожню обстановку та відповідно не реагуючи на її зміну (п.п. 2.3б ПДР України), під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не враховував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати транспортним засобом (п.п. 12.1 ПДР України), не дотримувався безпечного інтервалу (п.п 13.1 ПДР України), не впорався з керуванням, виїхав за межі проїзної частини, внаслідок чого здійснив наїзд на нерухому перешкоду у вигляді придорожнього дерева.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «TOYOTA» моделі «PRADO» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 , отримав тілесне ушкодження у вигляді закритого багатоуламкового міжвиросткового перелому правої великогомілкової кістки з гемартрозом правого колінного суглобу, закритого перелому правої лопатки зі зміщенням уламків, котрі виникли внаслідок ударної дії тупих, твердих предметів, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 добу.
У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п. п. 2.3 (б), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, що стало причиною та умовою настання події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Органом досудового розслідування умисні дії ОСОБА_1 кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України».
Відповідно до довідки КНП «Ріпкинська центральна лікарня» Ріпкинської селищної ради від 02 жовтня 2024 року №95 про витрати на лікування хворого ОСОБА_2 за період з 01 лютого 2023 року по 05 лютого 2023 року, вартість лікування складає 5494,12 грн.
Так, відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення (ч.2 ст.1191 ЦК України).
Згідно з ч.ч.3-5 ст.56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.
У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.
Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.
Таким чином, вимоги позивача підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача.
Керуючись ст.ст.4, 12, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-268, 274, 280 ЦПК України, суд,-
Позов керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах Національної служби здоров`я України, Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області до ОСОБА_1 , третя особа Комунальне некомерційне підприємство «Ріпкинська центральна лікарня» Ріпкинської селищної ради, про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя Вікторія КИЦЮК