Номер провадження: 22-ц/813/98/25
Головуючий у першій інстанції Куриленко О. М.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Сєвєрової Є.С., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Чередник К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційні скарги представника ОСОБА_1 адвоката Лукинюка Володимира Васильовича та ОСОБА_2 на протокольну ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2020 року про прийняття до розгляду заяви представника ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог та рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , як правонаступників ОСОБА_6 , третя особа: орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про встановлення порядку користування земельною ділянкою, виділ в натурі в самостійні об`єкти, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2006 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання встановленого порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , а саме за ОСОБА_1 237,6 кв. м., а за ОСОБА_7 та ОСОБА_6 362,4 кв. м. В подальшому, ОСОБА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 звернулися до суду із заявою про затвердження мирової угоди, укладеної між ними 10.04.2006 року.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2006 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Визначено порядок користування земельною ділянкою, загальною площею 597 кв. м. по АДРЕСА_1 , та виділено у користування ОСОБА_1 земельну ділянку площею 237,6 кв. м., а у користування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 земельну ділянку, площею 362,4 кв. м. Закрито провадження по справі.

Вказана ухвала була оскаржена представником ОСОБА_2 адвокатом Скіндером Владиславом Броніславовичем до апеляційного суду.

Постановою Одеського апеляційного суду від 19 травня 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Скіндера Владислава Броніславовича задоволено частково. Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2006 року скасовано та передано справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

23 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з уточненим позовом, вимоги якого в подальшому було збільшено, та згідно останньої редакції від 04.11.2020 року, просила суд ухвалити рішення, яким встановити між ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 порядок користування земельною ділянкою площею 600 кв. м., по АДРЕСА_2 в межах та розмірі відповідно до висновку експертної установи; виділити в натурі в самостійні об`єкти нерухомості житловий будинок «И, И-1» загальною площею 112,2 кв. м., житловою 67,2 кв. м. та гараж «К» площею 24,6 кв. м., які розташовані на земельній ділянці по АДРЕСА_2 та належать ОСОБА_1 на праві власності та перерозподілити частки ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у спільній власності; стягнути у рівних частках з ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що вона є власницею житлового будинку літ. «И, И1», загальною площею 112,2 кв. м., житловою 67,2 кв. м., господарських споруд у вигляді гаражу літ «К», мостіння, огорож по АДРЕСА_3 . Земельна ділянка, на якій знаходиться вказаний житловий будинок перебуває у спільному користуванні ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 24.07.1954 року на підставі договору про право забудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою ОСОБА_8 була відведена земельна ділянка, площею 600 кв. м. під будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 . На цій земельній ділянці ОСОБА_8 та його дружиною ОСОБА_7 був зведений житловий будинок під літ. "А", житловою площею 55,7 кв. м. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер. Після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 . Третьою Одеською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право власності на 1/2 частину житлового будинку, під літ. «А», площею 35,7 кв. м. з надвірними будівлями "Б" гараж, "Г" сарай мастерська, «Д» сарай, № 1-3 огорожі,1 - мощення. Також ОСОБА_7 та їх синам ОСОБА_6 , ОСОБА_9 видано свідоцтво про право на спадщину у вигляді 1/6 частини житлового будинку літ. «А», площею 35,7 кв. м. з надвірними будівлями. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_9 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_7 . Після їх смерті співвласниками житлового будинку літ. «А», площею 35.7 кв. м. та відповідно землекористувачами земельної ділянки по АДРЕСА_1 стали ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Позивач зазначає, що на теперішній час сторони не змогли дійти згоди про порядок користування земельною ділянкою, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Лукинюк Володимир Васильович та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги, відповідно до яких з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права:

- представник ОСОБА_1 адвокат Лукинюк Володимир Васильович просить рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі;

- ОСОБА_2 просить скасувати протокольну ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2020 року про прийняття до розгляду заяви представника ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог від 04.11.2020 року; змінити рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2020 року, виключивши з його мотивувальної частини висновки про те, що «під час перебування у шлюбі, на земельній ділянці, за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_6 та ОСОБА_1 було побудовано житловий будинок під літ. «И», «И1», загальною площею 112,2 кв. м., житловою 67,2 кв. м.».

Будучи в розумінні ст. ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, ОСОБА_2 яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , а також її представник адвокат Скіндер В.Б. у судове засідання, призначене на 01.07.2025 року на 16:00 год. не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, належної ініціативи взяти участь у розгляді справи в режимі відеоконференції не виявили.

Від правонаступників померлого відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надійшли письмові заяви про розгляд справи в апеляційному порядку без їхньої участі та не заперечували проти виділення позивачці в натурі в самостійну одиницю житлового будинку під літ. «И», «И1», загальною площею 112,2 кв. м., житловою 67,2 кв. м. з гаражем під літ. «К» та земельної ділянки у розмірі, який визначений експертизою (т.2 а. с. 232-235).

Присутні в судовому засіданні представник ОСОБА_1 та її представник адвокат Лукинюк В.В. не заперечували проти розгляду справи в апеляційному порядку без участі ОСОБА_2 , та її представника адвоката Скіндера В.Б.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Оскільки явка учасників справи до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, спір підлягає вирішенню по суті, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Тому розгляд апеляційним судом справи у відсутності учасників, які відсутні у судовому засіданні при таких обставинах не є порушенням їхніх прав щодо забезпечення участі у судовому засіданні і доступі до правосуддя. Схожі за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду у справі Верховного Суду у справі № 361/8331/18.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що справа перебуває в судах з березня 2006 року, а в апеляційному суді з січня 2021 року, тобто з перевищенням строків передбачених ст.ст. 210, 371 ЦПК України.

Враховуючи розумні строки розгляду апеляційної скарги, обставини які стали відомі під час апеляційного провадження, достатньої наявності у справі матеріалів для розгляду апеляційної скарги по суті, колегія суддів не знаходить підстав для відкладення розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лукинюка Володимира Васильовича задовольнити частково, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо, зокрема справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 7-1) чи є підстави для здійснення судового контролю, передбаченого частинами п`ятою, шостою статті 453-1 цього Кодексу; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Рішення суду зазначеним вимогам у повному обсязі не відповідає.

Відмовляючи у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , як правонаступників ОСОБА_6 , третя особа: орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про встановлення порядку користування земельною ділянкою, виділ в натурі в самостійні об`єкти, суд першої інстанції виходив з того, що:

- рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26.11.2008 року, яке набрало законної сили 08.12.2008 року, було виділено з домоволодіння по АДРЕСА_1 , в натурі частку у розмірі 71/100, яка складається з жилого будинку літ. «И,И1», загальною площею 112,2 кв. м., в тому числі житловою площею 67,2 кв. м., господарських споруд у вигляді гаражу літ. «К», мостіння, огорож, що розташована на земельній ділянці площею 237 кв. м. та належить на праві власності ОСОБА_1 у самостійний об`єкт нерухомості. Визнано за ОСОБА_1 право власності за на самостійний об`єкт нерухомості по АДРЕСА_3 , що складається з жилого будинку літ. «И,И1», загальною площею 112,2 кв. м., в тому числі житловою площею 67,2 кв. м., з господарськими спорудами у вигляді гаражу літ. «К», огорож, мостіння, розташований на земельній ділянці площею 237 кв.м. Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 і ОСОБА_6 на житлові будинки з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 .

- ОСОБА_1 зареєструвала вказане право за собою та є власником окремого будинку за адресою: АДРЕСА_3 , що свідчить про те, що питання про встановлення меж та виділу в натурі між сторонами вже було вирішено.

- звернення ОСОБА_1 з відповідним позовом є передчасним, оскільки на час розгляду справи 14.12.2020 року рішення суду від 26.11.2008 року є чинним.

При цьому 14.12.2020 року суд відмовив у:

- клопотанні ОСОБА_10 про зупинення провадження у справі № 947/16267/20 до розгляду Одеським апеляційним судом апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2008 року у цивільній справі № 2-5888/08;

- клопотанні представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_11 про призначення по справі будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи на вирішення якої просив поставити наступні питання: - Чи існує технічна можливість виділити в самостійну одиницю ( в окремий об`єкт нерухомості) житловий будинок «И,И1» та надвірні споруди у вигляді гаражу літ. «К», які розташовані по АДРЕСА_1 ? Визначити межі та розмір земельної ділянки по АДРЕСА_1 , необхідні для обслуговування житлового будинку «И,И1» та гаражу літ «К», які належать ОСОБА_1 , з урахуванням встановлених законодавством України норм. Проведення експертизи доручити судовому експерту Сікорській Олені Анатоліївні, яка знаходиться за адресою: 65007, м. Одеса, вул.. Б.Хмельницького, 12, оф. 26.

Колегія суддів погодитись з такими висновками районного суду не може.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджується, що:

24.07.1954 року на підставі договору про право забудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою ОСОБА_8 була відведена земельна ділянка, площею 600 кв. м. під будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 .

На цій земельній ділянці ОСОБА_8 та його дружиною ОСОБА_7 був зведений житловий будинок під літ. "А", житловою площею 55,7 кв. м.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_8 .

Після смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 Третьою Одеською державною нотаріальною конторою його дружині - ОСОБА_7 , та його синам ОСОБА_9 та ОСОБА_6 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частину житлового будинку з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який складається в цілому з житлової кам`яної будівлі загальною площею 35,7 кв. м., та надвірних споруд; «Б» гараж, «Г» сарай-майстерня, «Д» - сарай, №1-3 огорожа, І мощення, розташованих на земельній ділянці площею 597 кв. м.

Крім того, 04 березня 1987 року Третьою Одеською державною нотаріальною конторою ОСОБА_7 було видано свідоцтво про право власності на частину житлового будинку з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розташованих на земельній ділянці площею 597 кв. м., на підставі ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю, як на частку в спільному майні, набутому подружжям за час шлюбу.

26.08.1978 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, який розірвано 06.05.1997 року.

Під час перебування у шлюбі, на земельній ділянці, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 було побудовано житловий будинок під літ. «И», «И1», загальною площею 112,2 кв. м., житловою 67,2 кв. м.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25 червня 2005 року, у справі №2-258/2005 було затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ. «И», «И-1», загальною площею 112,2 кв. м., житловою площею 67,2 кв. м., на земельній ділянці по АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 30 000 грн. (що еквівалентно 6 000 доларів США).

У подальшому, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26.11.2008 року, яке набрало законної сили 08.12.2008 року, було виділено з домоволодіння по АДРЕСА_1 , в натурі частку у розмірі 71/100, яка складається з жилого будинку літ. «И,И1», загальною площею 112,2 кв. м., в тому числі житловою площею 67,2 кв. м., господарських споруд у вигляді гаражу літ. «К», мостіння, огорож, що розташована на земельній ділянці площею 237 кв. м. та належить на праві власності ОСОБА_1 у самостійний об`єкт нерухомості. Визнано за ОСОБА_1 право власності за на самостійний об`єкт нерухомості по АДРЕСА_3 , що складається з жилого будинку літ. «И,И1», загальною площею 112,2 кв. м., в тому числі житловою площею 67,2 кв. м., з господарськими спорудами у вигляді гаражу літ. «К», огорож, мостіння, розташований на земельній ділянці площею 237 кв.м. Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 і ОСОБА_6 на житлові будинки з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 .

Судовим розглядом також встановлено, що 03 грудня 2004 року ОСОБА_9 уклав шлюб з ОСОБА_12 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Спадкоємцями після його смерті, як зазначено у свідоцтві про право на спадщину за законом, є його мати - ОСОБА_7 , його син ОСОБА_3 та дружина ОСОБА_13 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

26 січня 2007 року ОСОБА_14 зареєструвала шлюб з ОСОБА_15 , після реєстрації шлюбу ОСОБА_14 змінила прізвище на « ОСОБА_16 ».

08 лютого 2010 року Третьою Одеською державною нотаріальною конторою ОСОБА_7 (померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ), ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_9 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , на 1/6 частину житлового будинку з надвірними спорудами під АДРЕСА_1 революції, який складається в цілому з одного кам`яного житлового будинку під літерою «А», житловою площею 35,7 кв. м. та надвірних споруд під літерами «Б» - гараж, І мостіння, №1-4 огорожа, розташованих на земельній ділянці площею 600 кв. м., яка знаходиться у фактичному користуванні .

Тобто кожному було видано свідоцтво про право на спадщину на 1/18 частину вищезазначеного житлового будинку.

Постановою Одеського апеляційного суду від 19.05.2020 року ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25 червня 2005 року у справі №2-258/2005 про затвердження мирової угоди скасовано та передано справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Судом апеляційної інстанції за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що у провадженні судів перебували та перебувають наступні справи:

1. 2-258/05 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , який є також правонаступником ОСОБА_7 , ОСОБА_3 (правонаступника ОСОБА_7 ), ОСОБА_2 (правонаступника ОСОБА_9 ), третя особа: Київська районна адміністрація Одеської міської ради, про визнання права власності на житловий будинок.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25.06.2005 року затверджено мирову угоду, згідно якої визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ «И», «И1», загальною площею 112,2 кв.м., житловою 67,2 кв. м., розташований на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 30 000,00 грн., провадження у справі закрито.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.08.2007 року суд роз`яснив, що ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25.06.2005 року визнано право власності на житловий будинок визнано право власності за ОСОБА_1 на 71/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , що складає житловий будинок літ. «И, И1», загальною площею 112,2 кв. м., житловою 67,2 кв. м.

Постановою Одеського апеляційного суду від 11.01.2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Скіндера Владислава Броніславовича залишено без задоволення. Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25 червня 2005 року про затвердження мирової угоди залишено без змін.

Постановою Одеського апеляційного суду від 11.01.2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Скіндера Владислава Броніславовича задоволено. Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 23 серпня 2007 року про роз`яснення ухвали Київського районного суду м. Одеси про затвердження мирової угоди від 25 червня 2005 року, скасовано. Прийнято нову постанову, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Київського районного суду м. Одеси від 25 червня 2005 року.

2. № 2-5888/08 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26.11.2018 року задоволено вищевказані позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Постановою Одеського апеляційного суду від 27.06.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2008 року - скасовано. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , третя особа: Київська районна адміністрація Одеської міської ради про визнання права власності на житловий будинок залишено без задоволення.

Апеляційний суд виходив з того, що у справах, зокрема про виділ частки із спільної часткової власності майна, у разі наявності спору, належними відповідачами є - співвласники майна. В порушення вищевикладених норм права, не було вирішено питання щодо складу осіб, які мають брати участь у розгляді справи. Вищевказаний позов задоволений судом незважаючи на те, що позов пред`явлено до неповного кола відповідачів, що є самостійною підставою для скасування рішення суду та оскільки апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості усунути недоліки неповноти складу належних відповідачів, позов підлягає залишенню без задоволення.

3. № 947/20482/19 за позовом ОСОБА_2 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Одеської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 , Служби у справах дітей Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування пунктів розпорядження.

Постановою Одеського апеляційного суду від 09.02.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Одеської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 , Служби у справах дітей Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування пунктів розпорядження залишено без змін.

4. № 947/28572/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог Державний нотаріус Третьої Одеської державної нотаріальної контори Савицька О.Ю., Київська районна адміністрація, як орган опіки та піклування про визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21.05.2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог Державний нотаріус Третьої Одеської державної нотаріальної контори Савицька О.Ю., Київська районна адміністрація, як орган опіки та піклування про визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину задоволено.

Визнано Свідоцтво про право на спадщину за законом від 08.02.2010 року, зареєстроване в реєстрі за № 2-119, видане спадкоємцю ОСОБА_9 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 недійсним в частині визначення розміру земельної ділянки, на якій розташоване спадкове нерухоме майно у вигляді1/6 частки житлового будинку з надвірними спорудами під АДРЕСА_1 , що складається в цілому з одного кам`яного житлового будинку під літ. «А», житловою площею 35,7 кв. м., надвірних споруд під літерами: «Б» - гараж, І- мостіння, № 1-4 огорожа та в частині зазначення гаражу «К» та житлового будинку під літ. «И» в статусі самочинно збудованих будівель.

Визнано Свідоцтво про право на спадщину за законом від 08.02.2010 року, зареєстроване в реєстрі за № 2-121, видане спадкоємцю ОСОБА_9 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 недійсним в частині визначення розміру земельної ділянки на якій розташоване спадкове майно у вигляді1/6 частки житлового будинку з надвірними спорудами під АДРЕСА_1 , що складається в цілому з одного кам`яного житлового будинку під літ. «А», житловою площею 35,7кв.м. та надвірних споруд під літерами: «Б» - гараж, І- мостіння, № 1-4 огорожа та в частині зазначення гаражу «К» та житлового будинку під літ. «И» в статусі самочинно збудованих будівель.

Визнано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 23.03.2010 року, зареєстроване в реєстрі за № 2-244, видане спадкоємцю ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , недійсним в частині визначення розміру земельної ділянки на якій розташоване спадкове майно у вигляді 13/18 частки житлового будинку з надвірними спорудами під АДРЕСА_1 революції, що складається в цілому з одного кам`яного житлового будинку під літ. «А», житловою площею 35,7 кв.м. та надвірних споруд під літерами: «Б» - гараж, І- мостіння, № 1-4 огорожа та в частині зазначення гаражу «К» та житлового будинку під літ. «И» в статусі самочинно збудованих будівель.

Визнано Свідоцтво про право на спадщину за законом від 23.03.2010 року, зареєстроване в реєстрі за № 2-247, видане спадкоємцю ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , недійсним в частині визначення розміру земельної ділянки на якій розташоване нерухоме спадкове майно у вигляді 13/18 частки житлового будинку з надвірними спорудами під АДРЕСА_1 , що складається в цілому з одного кам`яного житлового будинку під літ. «А», житловою площею 35,7 кв.м. та надвірних споруд під літерами: «Б» - гараж, І- мостіння, № 1-4 огорожа та в частині зазначення гаражу «К» та житлового будинку під літ. «И» в статусі самочинно збудованих будівель.

Постановою Одеського апеляційного суду від 20.09.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі її представника - адвоката Скіндера Владислава Броніславовича, залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі її представника - адвоката Лукинюка Володимира Васильовича, задоволено.

Протокольну ухвалу Київського районногосуду м.Одеси від 12 травня 2021 року залишено без змін.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 травня 2021 року змінено та скасовано його в частині відмови у стягненні з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн.

Прийнято в цій частині постанову, якою стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень).

В іншій частині рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 травня 2021 року залишено без змін.

5. № 947/28028/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про визнання права власності на будівельні матеріали і обладнання в порядку спадкування.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , Одеської міської ради про визнання права власності на будівельні матеріали і обладнання в порядку спадкування залишено без розгляду.

Постановою Верховного Суду від 28 вересня 2022 року в порядку часткового задоволення касаційної скарги в інтересах ОСОБА_2 скасовано постанову Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року та справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про визнання права власності на будівельні матеріали і обладнання в порядку спадкування направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Ухвалу Одеського апеляційного суду від 17 червня 2021 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про залишення її позову без розгляду скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду зі стадії відкриття апеляційного провадження.

Постановою Одеського апеляційного суду від 31.10.2022 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2021 року та ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2021 року - скасовано, постановлено нове судове рішення, яким залишено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про визнання права власності на будівельні матеріали і обладнання в порядку спадкування без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

6. № 947/9409/23 Постановою Одеського апеляційного суду від 28.03.2023 року залишено без змін рішення Київського районного суду м. Одеси у справі від 22.09.2021 року про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Одеської міської ради, треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , Одеська міська рада, про скасування рішення про прийняття в експлуатацію.

Крім того, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ІНФОРМАЦІЯ_7 помер відповідач ОСОБА_6 .

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.04.2025 року залучено до участі у справі дітей померлого ОСОБА_6 ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (т. 3. а. с. 210-212).

Колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ст.317 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України в редакції, що діяла на час вирішення справи судом першої інстанції та ухвалення районним судом оскаржуваного рішення, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з ч.1 ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

У відповідності до ч. 2., 4 ст. 120 ЗК України в редакції, що діяла на час вирішення справи судом першої інстанції та ухвалення районним судом оскаржуваного рішення, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

За приписами ч. ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із змісту оскаржуваного рішення, суд першої інстанції встановив, що Постановою Одеського апеляційного суду від 19.05.2020 року ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25 червня 2005 року у справі №2-258/2005 про затвердження мирової угоди скасовано та передано справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Колегія суддів звертає увагу на помилковість встановлених судом обставин, оскільки цивільна справа № 2-258/05 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , який є також правонаступником ОСОБА_7 , ОСОБА_3 (правонаступника ОСОБА_7 ), ОСОБА_2 (правонаступника ОСОБА_9 ), третя особа: Київська районна адміністрація Одеської міської ради, про визнання права власності на житловий будинок була закінчена мировою угодою, яка була затверджена ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25.06.2005 року, згідно з якою визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ «И», «И1», загальною площею 112,2 кв.м., житловою 67,2 кв. м., розташований на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 30 000,00 грн., провадження у справі закрито.

Постановою Одеського апеляційного суду від 11.01.2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Скіндера Владислава Броніславовича залишено без задоволення. Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25 червня 2005 року про затвердження мирової угоди залишено без змін.

Що стосується постанови Одеського апеляційного суду від 19.05.2020 року, на яку помилково послався районний суд, як на таку, якою скасовано ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25 червня 2005 року у справі №2-258/2005 про затвердження мирової угоди скасовано та передано справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, то колегія суддів звертає увагу, що даною постановою Одеського апеляційного суду було частково задоволено апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Скіндера Владислава Броніславовича та скасовано ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2006 року з направленням до суду першої інстанції для продовження розгляду цивільної справи № 947/16267/20 (колишній номер 2-2170/06) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , третя особа орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про встановлення порядку користування земельною ділянкою, виділ в натурі в самостійні об`єкти.

Тобто мирова угода у справі № 2-258/05, якою визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ «И», «И1», загальною площею 112,2 кв. м., житловою 67,2 кв. м., розташований на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 30 000,00 грн. залишена одеським апеляційним судом без змін, в той час, як мирова угода у справі 947/16267/20 (колишній номер 2-2170/06)за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , третя особа орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про встановлення порядку користування земельною ділянкою, виділ в натурі в самостійні об`єкти дійсно скасована та направлена для продовження розгляду і після її вирішення судом по суті 14.12.2020 року саме ця справа і переглядається в апеляційному порядку.

Крім того, 14.12.2020 року судом було відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 ОСОБА_10 про зупинення провадження у справі № 947/16267/20 до розгляду Одеським апеляційним судом апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2008 року у цивільній справі № 2-5888/08, яке було підтримано представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_11 . Суд послався на те, що клопотання позивача є недоведеним, необґрунтованим та безпідставним, а від так у його задоволенні слід відмовити в повному обсязі. Суд вказав, що ні апеляційної скарги, ні, тим більше, ухвали про відкриття апеляційного провадження представник відповідача не надав, що в свою чергу унеможливлює встановлення факту об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

При цьому суд також відмовив і у клопотанні представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_11 про призначення по справі будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи на вирішення якої просив поставити наступні питання: - Чи існує технічна можливість виділити в самостійну одиницю ( в окремий об`єкт нерухомості) житловий будинок «И,И1» та надвірні споруди у вигляді гаражу літ. «К», які розташовані по АДРЕСА_1 ? Визначити межі та розмір земельної ділянки по АДРЕСА_1 , необхідні для обслуговування житлового будинку «И,И1» та гаражу літ «К», які належать ОСОБА_1 , з урахуванням встановлених законодавством України норм. Проведення експертизи доручити судовому експерту Сікорській Олені Анатоліївні, яка знаходиться за адресою: 65007, м. Одеса, вул.. Б.Хмельницького, 12, оф. 26 та одночасно послався на дійсність рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2008 року у цивільній справі № 2-5888/08, яким було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Тобто, на час ухвалення оскаржуваного рішення по суті суд першої інстанції відмовляючи у вимогах ОСОБА_17 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, виділ в натурі в самостійні об`єкти, не взяв до уваги, що:

постановою Одеського апеляційного суду від 19.05.2020 року, було скасовано ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2006 року з направленням до суду першої інстанції для продовження розгляду цивільної справи № 947/16267/20 (колишній номер 2-2170/06)за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , третя особа орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про встановлення порядку користування земельною ділянкою,виділ в натурі в самостійні об`єкти,

не надав належної оцінки, що:

апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2008 року у цивільній справі № 2-5888/08 було відкрито і справа призначена до розгляду в апеляційному порядку.

та залишивши без задоволення клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_11 про призначення по справі будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи на вирішення якої просив поставити наступні питання: - Чи існує технічна можливість виділити в самостійну одиницю ( в окремий об`єкт нерухомості) житловий будинок «И,И1» та надвірні споруди у вигляді гаражу літ. «К», які розташовані по АДРЕСА_1 ? Визначити межі та розмір земельної ділянки по АДРЕСА_1 , необхідні для обслуговування житлового будинку «И,И1» та гаражу літ «К», які належать ОСОБА_1 , з урахуванням встановлених законодавством України норм. Проведення експертизи доручити судовому експерту Сікорській Олені Анатоліївні, яка знаходиться за адресою: 65007, м. Одеса, вул.. Б.Хмельницького, 12, оф. 26

тим самим відмовивши у встановленні фактичних обставин у справі, яка переглядається, і ухваливши рішення про залишення без задоволення по суті заявлені позовні вимоги за їх недоведеністю та передчасністю.

Колегія суддів вважає такий висновок районного суду помилковим.

Так, рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2008 року у цивільній справі № 2-5888/08№ 2-5888/08 про виділ в натурі по АДРЕСА_1 у розмірі 71/100 частин, яка знаходиться у житловому будинку літ. «И,И-1», загальною площею - 112,2 кв.м., в тому числі житловою площею - 67,2 кв.м., господарських споруд у вигляді гаражу літ. «К» мостіння, огорож, що розташована на земельній ділянці, площею - 237 кв.м., та належить на праві власності ОСОБА_1 у самостійний об`єкт нерухомості.; визнанння за ОСОБА_1 , право власності на самостійний об`єкт нерухомості по Жовтневої революції 27/1 в м. Одесі, що складається з жилого будинку літ. «И,И-1», загальною площею - 112,2 кв.м., в тому числі житловою площею - 67,2 кв.м., з господарськими спорудами у вигляді гаражу літ. «К», огорож, мостіння, розташований на земельній ділянці площею - 237 кв.м.; припинення права спільної часткової власності ОСОБА_1 і ОСОБА_6 на житлові будинки з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 з огляду на суб`єктний склад у справі, яка переглядається, та зміст заявлених вимог про виділ в натурі в самостійні об`єкти житлового будинку «И,И1» та надвірних споруд у вигляді гаражу літ. «К», які розташовані на земельній ділянці площею 259 кв. м.по АДРЕСА_1 не врегулює спірні відносини між сторонами справи.

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції мав встановити всіх співвласників домоволодіння АДРЕСА_1 , перевірити повноту та належність суб`єктного складу відповідачів, які залучені до участі у справі і після цього визначитись з необхідністю зупинення провадження у справі до розгляду Одеським апеляційним судом апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2008 року у цивільній справі № 2-5888/08 або вирішувати клопотання про призначення експертизи і зупиняти провадження до складення експертом відповідного висновку, враховуючи при цьому, що проти зупинення провадження у справі не заперечував жоден із учасників справи.

Проте, суд відмовив у зупиненні провадження у справі до розгляду Одеським апеляційним судом апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2008 року у цивільній справі № 2-5888/08 пославшись на необґрунтованість такого клопотання і зазначивши про можливість встановлення обставин справи, яка переглядається без необхідності її зупинення для вирішення іншої судової справи.

Одночасно суд, відмовив і у встановленні обставин справи, яка переглядається, зокрема у призначенні будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, яка є необхідною для вирішення уточнених позовних вимог, прийнятих судом до провадження, посилаючись на дійсність рішення Київського районного суду м. Одеси від 26.11.2008 року у цивільній справі № 2-5888/08, незважаючи на відкриття апеляційного провадження і призначення справи до розгляду в апеляційному провадженні апеляційної скарги на дане рішення і наявність клопотання про зупинення провадження у справі до перегляду справи № 2-5888/08 в апеляційному порядку.

Оскільки, як вже зазначалось:

- постановою Одеського апеляційного суду від 19.05.2020 року скасовано ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2006 року з направленням до суду першої інстанції для продовження розгляду цивільної справи № 947/16267/20 (колишній номер 2-2170/06) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , третя особа орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про встановлення порядку користування земельною ділянкою, виділ в натурі в самостійні об`єкти і

- постановою Одеського апеляційного суду від 27.06.2024 року скасовано рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2008 року та залишено без задоволення позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , третя особа: Київська районна адміністрація Одеської міської ради про визнання права власності на житловий будинок через неналежність (неповноту) суб`єктного складу.

- постановою Одеського апеляційного суду від 11.01.2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Скіндера Владислава Броніславовича залишено без задоволення та залишено без змін ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25 червня 2005 року про затвердження мирової угоди згідно з якою визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ «И», «И1», загальною площею 112,2 кв.м., житловою 67,2 кв. м., розташований на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 30 000,00 грн. провадження у справі закрито.

- постановою Одеського апеляційного суду від 20.09.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі її представника - адвоката Скіндера Владислава Броніславовича, залишено без задоволення, рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 травня 2021 року залишено без змін у частині визнання Свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.02.2010 року, зареєстроване в реєстрі за № 2-119, видане спадкоємцю ОСОБА_9 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 недійсним в частині визначення розміру земельної ділянки, на якій розташоване спадкове нерухоме майно у вигляді1/6 частки житлового будинку з надвірними спорудами під АДРЕСА_1 , що складається в цілому з одного кам`яного житлового будинку під літ. «А», житловою площею 35,7 кв. м., надвірних споруд під літерами: «Б» - гараж, І- мостіння, № 1-4 огорожа та в частині зазначення гаражу «К» та житлового будинку під літ. «И» в статусі самочинно збудованих будівель; визнання Свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.02.2010 року, зареєстроване в реєстрі за № 2-121, видане спадкоємцю ОСОБА_9 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 недійсним в частині визначення розміру земельної ділянки на якій розташоване спадкове майно у вигляді1/6 частки житлового будинку з надвірними спорудами під АДРЕСА_1 , що складається в цілому з одного кам`яного житлового будинку під літ. «А», житловою площею 35,7кв.м. та надвірних споруд під літерами: «Б» - гараж, І- мостіння, № 1-4 огорожа та в частині зазначення гаражу «К» та житлового будинку під літ. «И» в статусі самочинно збудованих будівель; визнання Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.03.2010 року, зареєстроване в реєстрі за № 2-244, видане спадкоємцю ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , недійсним в частині визначення розміру земельної ділянки на якій розташоване спадкове майно у вигляді 13/18 частки житлового будинку з надвірними спорудами під АДРЕСА_1 революції, що складається в цілому з одного кам`яного житлового будинку під літ. «А», житловою площею 35,7 кв.м. та надвірних споруд під літерами: «Б» - гараж, І- мостіння, № 1-4 огорожа та в частині зазначення гаражу «К» та житлового будинку під літ. «И» в статусі самочинно збудованих будівель; визнання Свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.03.2010 року, зареєстроване в реєстрі за № 2-247, видане спадкоємцю ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , недійсним в частині визначення розміру земельної ділянки на якій розташоване нерухоме спадкове майно у вигляді 13/18 частки житлового будинку з надвірними спорудами під АДРЕСА_1 , що складається в цілому з одного кам`яного житлового будинку під літ. «А», житловою площею 35,7 кв.м. та надвірних споруд під літерами: «Б» - гараж, І- мостіння, № 1-4 огорожа та в частині зазначення гаражу «К» та житлового будинку під літ. «И» в статусі самочинно збудованих будівель.

- постановою Одеського апеляційного суду від 09.02.2023 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Одеської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 , Служби у справах дітей Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування пунктів розпорядження залишено без змін;

- постановою Одеського апеляційного суду від 31.10.2022 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2021 року та ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2021 року - скасовано, постановлено нове судове рішення, яким залишено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про визнання права власності на будівельні матеріали і обладнання в порядку спадкування без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України,

а суд першої інстанції фактично ухилився від з`ясування фактичних обставин справи, яка переглядається, даний недолік підлягає усуненню судом апеляційної інстанції, як судом факту.

Так, позивачем - скаржником надано висновки про проведення в порядку ст. 106 ЦПК України судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи.

Згідно з висновком судового експерта Сікорської О.А. за № 199/21 від 27.08.2021 року вбачається, що судовий експерт будучи попередженою про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку за ст. 384 КК України, дійшла висновків, що існує технічна можливість виділу в самостійну одиницю (окремий об`єкт нерухомості) житлового будинку літ «И,И1» та надвірних споруд по АДРЕСА_1 з присвоєнням окремої поштової адреси у зв`язку з тим, що частина, що пропонується до виділу має окремий вхід на відокремлену земельну ділянку; самостійно функціонує (має всі необхідні житлові та підсобні приміщення згідно з нормативними вимогами); виділення даної частки в окремий об`єкт нерухомості відповідає вимогам ДБН; є підключення до самостійних інженерних мереж із встановленими лічильниками. До виділу в самостійну одиницю пропонуються житловий будинок літ «И» з прибудовою «И1», які складаються з наступних приміщень: 1-й поверх:

2-1 коридор 3,5 кв. м., ; 2-2- - кухня 8,3 кв. м.; 2-3 котельна 1,4 кв. м., 2-4 житлова 9,2 кв. м., 2-5 житлова 14,7 кв. м., 2-6 веранда 6,2 в. м., 2-7 коридор 12,3 кв. м., 2-8 - житлова 22,0 кв. м.; 2-й поверх - 2-9 коридор 12,3 кв. м., 2-10 житлова 21,3 кв. м., а всього загальною площею 112,2 кв. м., у тому числі житловою 67,2 кв. м.; надвірні споруди літ. «К» - гараж; I - мостіння; № 3 огорожа, які розташовані на земельній ділянці 259 кв. м.; Земельна ділянка, яка зайнята під житловим будинком літ. «И, И1»та гаражем літ. «К», яка необхідна для їх обслуговування описується по наступним межам: - від лівої межі земельної ділянки з точки «3» по фасадній межі довжиною 2,23+3,64 м до точки «5» через точку «4»;

- поворот праворуч з точки «5» до точки «6» по прямій довжиною 6,7 м;

- поворот праворуч з точки «6» до точки «7» по прямій довжиною 3,63 м;

- поворот ліворуч з точки «7» до точки «9» по прямій лінії довжиною 1,82 м до перетину з будівлею літ. «А»;

- поворот праворуч з точки «8» до точки «9» довжиною 0,44 м;

- поворот ліворуч з точки «9» до точки «10» по прямій лінії вздовж будівлі літ. «А» довжиною 9,1 м;

- поворот ліворуч з точки «10» до точки «11» по прямій лінії довжиною 0,33 м;

- поворот праворуч з точки «11» до точки «12» по прямій лінії довжиною 9,55 м;

- поворот ліворуч з точки «12» до точки «15» по прямій лінії з довжинами 9,17+4,8+1,53 м через точки «13 та 14»;

- поворот праворуч з точки «15» до точки «16» довжиною 1,37 м;

- з точки «16» до точки «17» по прямій лінії вздовж лівої межі довжиною 9,97 м до перетину з задньою межею;

- поворот праворуч з точки «17» до точки «1» вздовж задньої межі по прямій лінії довжиною 16,29 м до перетину з правою межею;

- поворот праворуч з точки «1» до точки «3» вздовж правої межі з довжинами 25,17+13,18 м через точку «2», до перетину з фасадною межею.

Площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 , яка необхідна для обслуговування житлового будинку літ. «И, И1» та гаражу літ. «К», які належать ОСОБА_1 з урахуванням державних будівельних норм становить 259 кв. м., прилягає до фасадної, лівої, правої та задньої меж земельної ділянки (т. 2 а. с. 200-224).

Згідно з висновком судового експерта Сікорської О.А. за № 199-2/21 від 27.08.2021 року вбачається, що судовий експерт будучи попередженою про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку за ст. 384 КК України, дійшла висновку, що фактична частка ОСОБА_1 в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , становить 71/100 части (т 3. а. с. 238-250).

При таких обставинах, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для задоволення заявлених ОСОБА_1 вимог, у зв`язку з чим, її апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову та виділення в самостійну одиницю (в окремий об`єкт нерухомості) житлового будинку літ. «И,И1» загальною площею 112,2 кв. м., житловою площею 67,2 кв. м. та надвірних споруд у вигляді гаражу літ. «К» площею 24,6 кв. м., які розташовані на земельній ділянці площею 259 кв. м. по АДРЕСА_1 , яка описується та проходить по наступним межам:

- від лівої межі земельної ділянки з точки «3» по фасадній межі довжиною 2,23+3,64 м до точки «5» через точку «4»;

- поворот праворуч з точки «5» до точки «6» по прямій довжиною 6,7 м;

- поворот праворуч з точки «6» до точки «7» по прямій довжиною 3,63 м;

- поворот ліворуч з точки «7» до точки «9» по прямій лінії довжиною 1,82 м до перетину з будівлею літ. «А»;

- поворот праворуч з точки «8» до точки «9» довжиною 0,44 м;

- поворот ліворуч з точки «9» до точки «10» по прямій лінії вздовж будівлі літ. «А» довжиною 9,1 м;

- поворот ліворуч з точки «10» до точки «11» по прямій лінії довжиною 0,33 м;

- поворот праворуч з точки «11» до точки «12» по прямій лінії довжиною 9,55 м;

- поворот ліворуч з точки «12» до точки «15» по прямій лінії з довжинами 9,17+4,8+1,53 м через точки «13 та 14»;

- поворот праворуч з точки «15» до точки «16» довжиною 1,37 м;

- з точки «16» до точки «17» по прямій лінії вздовж лівої межі довжиною 9,97 м до перетину з задньою межею;

- поворот праворуч з точки «17» до точки «1» вздовж задньої межі по прямій лінії довжиною 16,29 м до перетину з правою межею;

- поворот праворуч з точки «1» до точки «3» вздовж правої межі з довжинами 25,17+13,18 м через точку «2», до перетину з фасадною межею.

Оскільки вимоги про виділення в самостійну одиницю (в окремий об`єкт нерухомості) житловий будинок літ. «И,И1» загальною площею 112,2 кв. м., житловою площею 67,2 кв. м. та надвірних споруд у вигляді гаражу літ. «К» площею 24,6 кв. м., які розташовані на земельній ділянці площею 259 кв. м. по АДРЕСА_1 задоволені, відсутні підстави для задоволення вимог ОСОБА_1 в частині перерозподілу часток ОСОБА_6 (правонаступники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ), ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у спільній власності, так як наслідком виділу належного позивачу будинку літ. «И,И1» загальною площею 112,2 кв. м., житловою площею 67,2 кв. м. та надвірних споруд у вигляді гаражу літ. «К» площею 24,6 кв. м. в натурі в самостійну одиницю є припинення права спільної часткової власності на це майно припиняється.

Позивач не має повноважень заявляти вимоги про перерозподіл часток співвласників спільної часткової власності у майні в якому припинилась її частка у праві власності у зв`язку з набуттям права власності на майно, як окрему одиницю.

В свою чергу ОСОБА_6 (правонаступники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ), ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідних вимог не заявляли

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 про зміну рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2020 року, з виключенням з його мотивувальної частини висновку про те, що «під час перебування у шлюбі, на земельній ділянці, за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_6 та ОСОБА_1 було побудовано житловий будинок під літ. «И», «И1», загальною площею 112,2 кв. м., житловою 67,2 кв. м.», то колегія суддів звертає увагу, що:

- під час розгляду справи № 947/9409/23 Постановою Одеського апеляційного суду від 28.03.2023 року залишено без змін рішення Київського районного суду м. Одеси від 22.09.2021 року про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Одеської міської ради, треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , Одеська міська рада, про скасування рішення про прийняття в експлуатацію. Судами встановлено, що під час 26.08.1978 між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, який розірвано 06.05.1997 року. Під час перебування у шлюбі, на земельній ділянці, за адресою: АДРЕСА_1 (на теперішній час ОСОБА_18 та ОСОБА_1 було побудовано житловий будинок під літ. «И», «И1», загальною площею 112,2 кв. м., житловою 67,2 кв. м. та гараж «К», площею 24,6 кв. м.;

- під час розгляду справи № 2-5888/08 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності. Постановою Одеського апеляційного суду від 27.06.2024 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2008 року - скасовано. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , третя особа: Київська районна адміністрація Одеської міської ради про визнання права власності на житловий будинок залишено без задоволення через неналежний суб`єктний склад.

При цьому судами встановлено, що 26.08.1978 між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, який розірвано 06.05.1997 року. Під час перебування у шлюбі, на земельній ділянці, за адресою: АДРЕСА_1 (на теперішній час ОСОБА_18 та ОСОБА_1 було побудовано житловий будинок під літ. «И», «И1», загальною площею 112,2 кв. м., житловою 67,2 кв. м. та гараж «К», площею 24,6 кв. м.

Судові рішення у зазначених цивільних справах набрали законної сили і обставини, які встановлені судами у цих справах свідчать про те, що житловий будинок під літ. «И», «И1», загальною площею 112,2 кв. м., житловою 67,2 кв. м. та гараж «К», площею 24,6 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 (на теперішній час ОСОБА_18 ) були збудовані ОСОБА_6 та ОСОБА_1 під час спільного їх проживання у зареєстрованому шлюбі.

При таких обставинах відсутні підстави для висновку, що суд першої інстанції невірно встановив обставини у справі, яка переглядається та помилково зазначив в оскаржуваному рішенні від 14 грудня 2020 року, що «під час перебування у шлюбі, на земельній ділянці, за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_6 та ОСОБА_1 було побудовано житловий будинок під літ. «И», «И1», загальною площею 112,2 кв. м., житловою 67,2 кв. м.».

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 наведене судом не спростовують, а зведені до незгоди з встановленими судом обставинами без наведення доводів і надання доказів, які б спростовували висновок суду наведений у мотивувальній частині рішення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 на протокольну ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2020 року про прийняття до розгляду заяви представника ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог не можуть бути взятими до уваги, оскільки не призвели до неправильного вирішення справи по суті.

Ефективним способом захисту прав у спірних правовідносинах, які склались між сторонами справи є саме виділ частини домоволодіння в натурі в окрему одиницю із земельною ділянкою, площа якої визначається експертним шляхом, як достатня для обслуговування будинку, виділеного в натурі.

Таким чином доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 оскаржувану протокольну ухвалу про прийняття збільшених вимог не спростовують і зведені лише до незгоди з даним процесуальним рішенням без наведення обставин, яким чином дана протокольна ухвала про прийняття до розгляду збільшених позовних вимог вплинула на ефективність способу захисту для вирішення спору і призвела до неправильності його вирішення по суті.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_2 залишенню без задоволення з підстав та обґрунтувань викладених у цій постанові суду апеляційної інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лукинюка Володимира Васильовича задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , як правонаступників ОСОБА_6 , третя особа: орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про встановлення порядку користування земельною ділянкою, виділ в натурі в самостійні об`єкти задовольнити частково.

Виділити в самостійну одиницю (в окремий об`єкт нерухомості) житловий будинок літ. «И,И1» загальною площею 112,2 кв. м., житловою площею 67,2 кв. м. та надвірних споруд у вигляді гаражу літ. «К» площею 24,6 кв. м., які розташовані на земельній ділянці площею 259 кв. м. по АДРЕСА_1 , яка описується та проходить по наступним межам:

- від лівої межі земельної ділянки з точки «3» по фасадній межі довжиною 2,23+3,64 м до точки «5» через точку «4»;

- поворот праворуч з точки «5» до точки «6» по прямій довжиною 6,7 м;

- поворот праворуч з точки «6» до точки «7» по прямій довжиною 3,63 м;

- поворот ліворуч з точки «7» до точки «9» по прямій лінії довжиною 1,82 м до перетину з будівлею літ. «А»;

- поворот праворуч з точки «8» до точки «9» довжиною 0,44 м;

- поворот ліворуч з точки «9» до точки «10» по прямій лінії вздовж будівлі літ. «А» довжиною 9,1 м;

- поворот ліворуч з точки «10» до точки «11» по прямій лінії довжиною 0,33 м;

- поворот праворуч з точки «11» до точки «12» по прямій лінії довжиною 9,55 м;

- поворот ліворуч з точки «12» до точки «15» по прямій лінії з довжинами 9,17+4,8+1,53 м через точки «13 та 14»;

- поворот праворуч з точки «15» до точки «16» довжиною 1,37 м;

- з точки «16» до точки «17» по прямій лінії вздовж лівої межі довжиною 9,97 м до перетину з задньою межею;

- поворот праворуч з точки «17» до точки «1» вздовж задньої межі по прямій лінії довжиною 16,29 м до перетину з правою межею;

- поворот праворуч з точки «1» до точки «3» вздовж правої межі з довжинами 25,17+13,18 м через точку «2», до перетину з фасадною межею.

В решті вимог відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Протокольну ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2020 року про прийняття до розгляду заяви представника ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений: 16.07.2025 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: Є.С. Сєвєрова

С.О. Погорєлова