Справа № 715/216/14
Провадження № 4-с/715/5/25
У Х В А Л А

14 липня 2025 року селище Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді Маковійчук Ю.В.,

секретаря судового засідання Затолошної Р.В.

розглянувши заяву про забезпечення позову у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Доготаря Миколи Вікторовича -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду з скаргою на дії приватного виконавця Доготаря М.В., зокрема, просить суд визнати незаконними дії приватного виконавця щодо опису, арешту та оцінки земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0505 та просить скасувати відповідні постанови. При цьому, просить суд для забезпечення позову заборонити приватному виконавцю вчиняти будь які дії додо опису, арешту та відчуження земельної ділянки, що є предметом спору у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 лютого 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

За ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У п. 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз`яснено, що при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Доготаря Миколи Вікторовича.

У заяві про забезпечення позову, ОСОБА_1 просила призупинити виконавче провадження № 69617169 та заборонити виконавцю вчиняти будь-які виконавчі дії додо опису, арешту та відчуження земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0505.

Разом з тим, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів забезпечення скарги шляхом зупинення вчинення виконавчих дій, оскільки вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

Нормами Цивільного процесуального кодексу не передбачено можливості вживати заходи забезпечення скарги на дії державного виконавця шляхом зупинення вчинення виконавчих дії у порядку, передбаченому ст. ст. 149, 150 ЦПК України.

Відтак, суд приходить до висновку, що відсутності підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення скарги, оскільки заявлені заходи не можуть бути застосовані під час оскарження дій приватного виконавця.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 260, 261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Доготаря Миколи Вікторовича відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду, через Глибоцький районний суд шляхом подачі в 15-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: