Дата документу 15.07.2025
Справа № 501/347/25
15 липня 2025 року Чорноморський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді Петрюченко М.І.,
за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області цивільну справу за
позовом представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Центр»
понесені позивачем судові витрати у розмірі 7028,00 грн.
1.відповідача ОСОБА_1
предмет та підстави позову: про стягнення заборгованості по платежам та внескам за утримання будинку, прибудинкової території, постачання холодної води та водовідведення, теплопостачання, інших платежів,
учасники справи не з`явились
І. Виклад позиції позивача та відповідачів.
Позов обгрунтовано тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_2 . Загальна площа квартири відповідача складає 71,1 кв.м.
В багатоквартирному будинку по АДРЕСА_3 , ще у 2008 року створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Центр», що здійснює функції з управління багатоквартирним будинком через свої органи управління.
В межах покладених на ОСББ «Центр» обов`язків, для належного утримання будинку та прибудинкової території, загальними зборами ОСББ «Центр» затверджено розмір внесків на утримання будинку, обов`язкових до сплати всіма власниками квартир та нежитлових приміщень в будинку.
Зазначена сума заборгованості складається із боргів по наступних внесках та платежах:
Оплата послуг з вивозу ТПВ 266,50 грн.;
Перерахунок по тех. обслуговуванню ліфтового обладнання - 104,62 грн.(переплата)
Витрати з оплати водопостачання та водовідведення 980,49 грн.
ОСББ «Центр» належним чином виконує свої обов`язки, передбачені Статутом, зокрема й в частині забезпечення надання комунальних послуг та проведення комплексу інших заходів з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території.
ОСББ «Центр», з метою належного утримання будинку та прибудинкової території, ліфтового обладнання, забезпечення своєчасного водопостачання та водовідведення, опалення, нормального функціонування будинкових мереж та обладнання, укладав відповідні договори, загальні збори ОСББ приймали відповідні рішення, в т.ч. й затвердили розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території, зокрема:
- протокол загальних зборів №1 від 27.01.2021, яким був затверджений розмір щомісячних витрат на утримання будинку та прибудинкової території по АДРЕСА_3 на 2021 у розмірі 1 поверх 6,8грн. за 1 кв.м., з 2 по 14 поверхи 7,86 грн. за 1 кв.м.
- протокол загальних зборів № 2 від 06.04.2024, яким був затверджений розмір щомісячних витрат на утримання будинку та прибудинкової території по АДРЕСА_3 на 2024, у розмірі 1 поверх 7,43 грн. за 1 кв.м., з 2 по 14 поверхи 8,63 грн. за 1 кв.м.
- договір № 122 про надання послуг водопостачання та водовідведення від 22.07.2021, додаткової угоди до нього від 22.07.2010,
- договір № 1 з колективним споживачем про надання послуг з постачання теплової енергії від 09.10.2019,
- договір № 30-ТО підряду на технічне обслуговування ліфтів, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 в від 01.05.2024,
- колективний договір № 209-ЧР про надання послуг з управління побутовими відходами від 01.01.2021 та додатковими угодами до нього №1 від 01.04.2022 та №2 від 01.02.2024.
Рішення загальних зборів ОСББ є обов`язкові для виконання усіма співвласниками будинку, у тому числі й відповідачем.

Саме невиконання відповідачем обов`язків щодо сплати обов`язкових платежів і внесків стало підставою для звернення ОСББ до суду із даним позовом.

У встановлений ухвалою строк відповідач не подав відзив на позов.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 27.01.2025 справа розподілена для розгляду судді Петрюченко М.І. (а.с.80).

Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко М.І. від 04.02.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.83-84).

Згідно ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач також викликався в суд через оголошення на офіційному веб-порталі «Судової влади України» (а.с.92, 95). Згідно інформації, опублікованої на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в розділі «Оголошення про виклик до суду», відповідач був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, але у судове засідання так і не з`явився, тому, на підставі ст.280 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (далі відповідач) є власником квартири АДРЕСА_2 . Загальна площа квартири відповідача складає 71,1 кв.м.

В багатоквартирному будинку по АДРЕСА_3 , ще у 2008 року створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Центр», що здійснює функції з управління багатоквартирним будинком через свої органи управління (копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копія статуту ОСББ «Центр» надається).

В межах покладених на ОСББ «Центр» обов`язків, для належного утримання будинку та прибудинкової території, загальними зборами ОСББ «Центр» було затверджено розмір внесків на утримання будинку, обов`язкових до сплати всіма власниками квартир та нежитлових приміщень в будинку.

В період з січня 2022 року ОСОБА_1 не виконувала належним чином своїх обов`язків з оплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території та інші платежів, у зв`язку з чим у останньої виникла заборгованість перед ОСББ «Центр» в загальному розмірі 37009,53 грн., розрахунок якої викладений в довідці № 20/11 від 20.11.2024.

Зазначена сума заборгованості складається із боргів по наступних внесках та платежах: внески на утримання будинку та прибудинкової території (кв/пл.) 19384,08 грн.; оплата теплової енергії 16483,08 грн.; оплата послуг з вивозу ТПВ 266,50 грн.;

Перерахунок по тех. обслуговуванню ліфтового обладнання - 104,62 грн.(переплата)

Витрати з оплати водопостачання та водовідведення 980,49 грн.

Заборгованість, яка підлягає стягненню за цим позовом у сумі 37009,53 грн. утворилась за період з 01.01.2022 по 01.11.2024.

ОСББ «Центр» належним чином виконує свої обов`язки, передбачені Статутом, зокрема й в частині забезпечення надання комунальних послуг та проведення комплексу інших заходів з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території.

ОСББ «Центр», з метою належного утримання будинку та прибудинкової території, ліфтового обладнання, забезпечення своєчасного водопостачання та водовідведення, опалення, нормального функціонування будинкових мереж та обладнання, укладав відповідні договори, загальні збори ОСББ приймали відповідні рішення, в т.ч. й затвердили розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території, зокрема:

- протокол загальних зборів №1 від 27.01.2021, яким був затверджений розмір щомісячних витрат на утримання будинку та прибудинкової території по АДРЕСА_3 на 2021, у розмірі 1 поверх 6,8грн. за 1 кв.м., з 2 по 14 поверхи 7,86 грн. за 1 кв.м.;

- протокол загальних зборів №2 від 06.04.2024, яким був затверджений розмір щомісячних витрат на утримання будинку та прибудинкової території по АДРЕСА_3 на 2024, у розмірі 1 поверх 7,43 грн. за 1 кв.м., з 2 по 14 поверхи 8,63 грн. за 1 кв.м.;

- договір №122 про надання послуг водопостачання та водовідведення від 22.07.2021, додаткової угоди до нього від 22.07.2010,

- договір № 1 з колективним споживачем про надання послуг з постачання теплової енергії від 09.10.2019,

- договір № 30-ТО підряду на технічне обслуговування ліфтів, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 в від 01.05.2024,

- колективний договір №209-ЧР про надання послуг з управління побутовими відходами від 01.01.2021р. та додатковими угодами до нього №1 від 01.04.2022 та №2 від 01.02.2024.

Рішення загальних зборів ОСББ є обов`язкові для виконання усіма співвласниками будинку, у тому числі й відповідачем.

V. Оцінка Суду.

За змістом статей 317, 319, 322 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обовязків власник зобовязаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобовязує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 360 ЦК України передбачає, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобовязаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обовязкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобовязаннями, повязаними із спільним майном.

Згідно ч.2 ст.382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до ст.385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.

Обєднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.4 Закону України «Про Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (надалі Закон № 2866), обєднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обовязків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність обєднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, повязаних з діяльністю обєднання.

Згідно ч.ч.11, 12, 13 ст.6 Закону № 2866 установчі збори приймають рішення про створення обєднання і затверджують його статут. Державна реєстрація обєднання (асоціації) проводиться у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб. Обєднання (асоціація) вважається утвореним з дня його державної реєстрації. Державна реєстрація змін до статуту обєднання проводиться у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб.

Так, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЦЕНТР» створено 24.01.2008, ідентифікаційний код юридичної особи 35749461.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону №2866 статут обєднання складається відповідно до типового статуту, який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства.

Метою створення Об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків відповідно до статуту та чинного законодавства України, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством, Статутом та рішенням загальних зборів співвласників Об`єднання, сприяння співвласникам будинку у використанні їхнього власного майна та управління, утримання і використання неподільного та загального майна будинку.

Пунктом 2.3 Статуту визначено, що завданням та предметом діяльності Об`єднання є: забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю Об`єднання.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону №2866 органами управління обєднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія обєднання.

Положеннями ч.9 ст.10 Закону №2866 передбачено, що до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема: затвердження кошторису, балансу об'єднання та річного звіту; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Частиною 20 вказаної статті визначено, що до компетенції правління відноситься, серед іншого, здійснення контролю за своєчасною сплатою співвласниками внесків і платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно з законодавством; укладення договорів про виконання робіт, надання послуг та здійснення контролю за їх виконанням.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону № 2866 об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів.

Відповідно до п.5.2 Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чорноморська перлина» співвласники квартир, серед іншого, зобов`язані виконувати вимоги та обов`язки, передбачені Статутом Об`єднання, виконувати рішення статутних органів, прийняті в межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (надалі Закон №417) співвласники зобов`язані: виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Згідно ч.1 ст.15 Закону №2866 співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням.

Статтею 13 Закону №2866 передбачено, що у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду.

Згідно змісту статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів (п.1 ч.1 ст.7 Закону), що кореспондується із обов`язком індивідуального споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п.5 ч.2 ст.7 Закону).

Частиною 3 статті 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

Відмова від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів обєднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості із плати по відповідних рахунках у примусовому порядку.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що оскільки відповідач є власником квартири АДРЕСА_4 та й відповідно співвласником згаданого багатоквартирного будинку, то вона зобов`язана нести витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, шляхом внесення внесків на утримання будинку та прибудинкової території, а також сплачувати інші платежі у розмірах, визначених загальними зборами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЦЕНТР», договорів укладених ОСББ та на підставі показань приладів обліку.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону № 2866 для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.

Частинами 1, 2 статті 20 Закону № 2866 встановлено, що частка в загальному обсязі обовязкових платежів на утримання і ремонт неподільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі приміщень, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Частка в загальному обсязі обовязкових платежів на утримання і ремонт загального майна та в інших спільних витратах у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі приміщень, що перебувають у користуванні фізичних або юридичних осіб.

Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобовязаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обовязкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобовязаннями, повязаними із спільним майном.

Утримання будинку та прибудинкової території Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку забезпечується як самим Об`єднанням, так і відповідними підприємствами виконавцями послуг з утримання будинку на підставі договору з Об`єднанням.

Відповідач як співвласник багатоквартирного будинку зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом ОСББ «ЦЕНТР», виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі, та здійснювати витрати на управління багатоквартирним будинком.

Також ВСУ, розглядаючи справу № 6-2951цс15 (постанова від 20 квітня 2016 р.), зокрема, вказав наступне: «…споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі».

Частиною 1 ст. 17 Закону № 2866 передбачено, що для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обовязків обєднання має право: робити співвласникам попередження про порушення ними статутних або інших законних вимог і вимагати їх дотримання; вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, наявність заборгованості по внесках з утримання будинку та прибудинкової території та за фактично спожиті комунальні послуги, свідчить про відмову відповідача від несення витрат з утримання свого майна та оплату спожитих ним послуг.

Таким чином, наявні підстави для стягнення з відповідача боргу у сумі 37009,53 грн.

Згідно ст.ст.610-611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків.

Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума заборгованості: 37 009,53 грн

Строк позовної давності: 3 роки

Інфляційні нарахування на суму боргу, згідно зі ст.625 ЦК України, розраховуються шляхом множення суми заборгованості на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу, за формулою: [Інфляційні нарахування] = [Сума боргу] ? [Сукупний індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу], Де:

[Сума боргу] сума простроченого боргу.

[Сукупний індекс інфляції] добуток щомісячних індексів за відповідний період.

Процентна ставка: 3% річних, згідно зі ст. 625 ЦК України, розраховуються за формулою:

[Проценти] = [Сума боргу] ? [Процентна ставка (%)] / 100% ? [Кількість днів] / [Кількість днів у році]

Де: [Сума боргу] сума простроченого боргу;

[Процентна ставка (%)] проценти річних;

[Кількість днів] кількість днів прострочення зобов'язання;

[Кількість днів у році] кількість днів у календарному році.

Так, інфляційні нарахування на суму боргу, згідно зі ст. 625 ЦК України становлять 6699,40 грн.

Три проценти за користування чужими грошовими коштами становлять 1 961,26 грн.

Розрахунок інфляційних втрат та трьох процентів річних від суми заборгованості по кв. АДРЕСА_2 додається.

Загальна сума вимог, з урахуванням суми боргу, інфляційними втратами та процентами за результатами розрахунку складає 45 670,19 грн.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява №26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених стороною по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, дослідивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні.

Зокрема, згідно платіжної інструкції №5 від 17.01.2025 (а.с.1) позивачем при подачі позову сплачено 3028,00 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача.

Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частина 2 ст.137 ЦПК України передбачає, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Так, Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 ч.1 ст.1 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону ч.1 ст.1 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження цих обставин суду, крім договору про надання правничої допомоги, також повинні бути надані документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо).

До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною витрати, та їх сплата повинна бути підтверджена відповідними фінансовими документами.

Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат.

Як вбачається з матеріалів даної цивільної справи, у позові позивачем заявлено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу адвоката (а.с.8).

До позову надано копію договору на отримання правничої допомоги із адвокатом Романенко Г.В. (№ 21/06 про надання правничої допомоги від 21.06.2024, копія розрахунку витрат, копія акту прийняття-передачі наданих послуг від 20.11.2024, платіжне доручення про сплату послуг на суму 4000,00 грн. (а.с.74-77).

У звязку із задоволення позову, суд доходить до висновку про стягнення витрат на професійну (правничу) допомогу.

З цих підстав, керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 141, 258-259, 263 Цивільного процесуального кодексу України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по платежам та внескам за утримання будинку, прибудинкової території, постачання холодної води та водовідведення, теплопостачання, інших платежів - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЦЕНТР» (місцезнаходження: м. Чорноморськ, вул. Віталія Шума, 2в, ) заборгованість по платежам та внескам за утримання будинку та прибудинкової території, постачання холодної води та водовідведення теплопостачання, інших платежів у розмірі 45 670,19 грн. та понесені позивачем судові витрати у розмірі 7028,00 грн.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Чорноморського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко