КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 758/11534/24

провадження номер № 22-ц/824/5769/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 11 листопада 2024 року у складі судді Гребенюка В.В., у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 17 вересня 2024 року, виданого Подільським районним судом міста Києва за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу від 17 вересня 2024 року, виданого Подільським районним судом міста Києва, за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 11 листопада 2024 року заяву ОСОБА_1 повернуто заявнику без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у заяві про скасування судового наказу він наголошував, що він постійно надає кошти на належне утримання дитини. Його донька часто проживає у нього, харчується та одягається за його рахунок. Усі можливі витрати на дитину проводяться тільки за його рахунок. Він з стягувачем не проживає нетривалий час, він категорично проти їх розлучення та проживання дитини окремо.

Вказує, що він спілкується з дитиною майже кожен день, на декілька днів кожної неділі бере її проживати до себе. Тобто дитина перебуває на його утриманні та багато часу проживає саме з ним, що унеможливлює отримання аліментів заявницею, так як утримання проводиться за його рахунок постійно. Наголошує, що стягувач надала суду в заяві недостовірну інформацію.

Вважає, що заявниця використала своє право на стягнення аліментів на дитину, але відсутня об`єктивна потреба в аліментах на дитину, так як він повністю забезпечує інтереси дитини та постійно проводить з нею час. Заявниця не може зловживати інтересами дитини, обмежуючи рішенням суду суму отримання аліментів на дитину. Спір з приводу утримання дитини відсутній взагалі.

ОСОБА_2 не скористалась своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направила.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37- 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про повернення без розгляду заяви про скасування судового наказу, суд першої інстанції виходив із того, що цивільним процесуальним законодавством не передбачено такого правового механізму, як звернення до суду із заявою про скасування судового наказу про стягнення аліментів. Таким чином суддя першої інстанції дійшов висновку, що заяву про скасування судового наказу про стягнення аліментів слід повернути заявнику без розгляду і роз`яснити право на звернення до суду із позовом про зменшення розміру аліментів або із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками судді першої інстанції, виходячи з такого.

Суддею першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 07 вересня 2024 року Подільським районним судом міста Києва видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 вересня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу (ч.8 ст.170 ЦПК України).

Правовий аналіз вказаних норм ЦПК України свідчить про те, що судовий наказ про стягнення аліментів може бути переглянуто лише за нововиявленими обставинами.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу. Разом з тим, чинним законодавством не передбачено такий спосіб захисту для боржника.

Отже, установивши, що цивільним процесуальним законодавством не передбачено такого правового механізму, як звернення до суду із заявою про скасування судового наказу про стягнення аліментів, колегія суддів вважає, що суддя першої інстанції дійшов правильного висновку, що заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу про стягнення аліментів підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Водночас суд першої інстанції правильно зазначив, що ОСОБА_1 відповідно до вимог ЦПК України не позбавлений права звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів або із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди із судовим наказом та відсутності підстав для його видачі на користь стягувача. Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що оцінка таким обставинам може бути надана судом лише у випадку звернення ОСОБА_1 із заявою у порядку, встановленому главою 3 розділу V ЦПК України.

Таким чином ухвала судді першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, висновки судді є обґрунтованими, передбачених законом підстав для її скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала судді першої інстанції є законною і обґрунтованою, суддею додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому цю ухвалу відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків судді не спростовують.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справа,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу судді Подільського районного суду міста Києва від 11 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: