Справа № 185/2703/25
Провадження № 2/185/3740/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 липня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О. з участю секретаря судового засідання Преображенської К.О., розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу у порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області та Вербківської сільської Ради Павлоградського району Дніпропетровської області, третя особа Друга Павлоградська нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В

22 січня 2025 року через систему «Електронний суд» до суду в інтересах ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_2 ) звернувся представник адвокат Балацький Денис Петрович з позовною заявою до Виконавчого комітету Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області (місцезнаходження Павлоградський р-н, с. Вербки, вул. Матросова, 20), третя особа Друга Павлоградська нотаріальна контора Дніпропетровської області (місцезнаходження м. Павлоград, вул. Харківська, 114) про визнання частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування.

20 березня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, третя особа Друга Павлоградська нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання часток земельних ділянок та визнання права власності в наслідок не сплати судового збору за дві немайнові вимоги - залишено без руху і надано позивачам строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

22 березня 2025 року в судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_3 заявив клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача Вербківську сільську Раду Павлоградського району Дніпропетровської області, , адреса: 51453, Дніпропетровська область Павлоградський район с. Вербки вул. Матросова, 20.

Клопотання представника позивачів судом задоволено та залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, третя особа Друга Павлоградська нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування в якості співвідповідача Вербківську сільську Раду Павлоградського району Дніпропетровської області, ЄДРПОУ 04338902, місцезнаходження: 51453, Дніпропетровська область, Павлоградський район с. Вербки вул. Матросова, 20.

26 березня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті у порядку загального позовного провадження, встановлено відповідачу строк для подання відзиву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками отримані відповідачами 26 березня2025 року, що підтверджується карткою руху документа Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Відповідачі не подали відзив, оформлений відповідно до вимог статті 178 ЦПК України, а під час судового засідання представник відповідачів - Горбатенко Олександр Олександрович позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Під час розгляду справи встановлено, щовідповідно до даних зазначених у свідоцтві про народження НОМЕР_1 виданого 02.01.1957 року сільським ЗАГС Вербоватівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області Тонкошкур Віра Іванівнає донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

13.03.1990 року ОСОБА_5 придбала жилий будинок саманний, обкладений цеглою, критий шифером, жилою площею 27 кв.м. в АДРЕСА_1 про що складено договір купівлі-продажу, посвідчений 13.06.1989 року виконкомом Вербківської сільської Ради народних депутатів по р. 36 та складено відповідний запис № 14.

26.03.1990 року за ОСОБА_5 КП Павлоградського міжміського бюро технічної інвентаризації зареєстровано право власності на весь вищевказаний будинок, на підставі договору купівлі-продажу засвідченого 13.03.1990 року виконкомом Вербківської сільської ради народних депутатів р. 14 під № 4-117.

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок від 01.11.1988 року, його єдиним власником стала ОСОБА_5 .

01.12.1993 року відповідно до витягу з рішення Вербківської сільської ради народних депутатів Павлоградського району Дніпропетровської області (рішення 13-ої сесії ХХІ скликання) ОСОБА_5 згідно Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року № 15-92 передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку загальної площею 0,35 га із них для обслуговування житлового будинку 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,10 га в АДРЕСА_1 в постійне користування.

01.12.1993 року відповідно до витягу з рішення Вербківської сільської ради народних депутатів Павлоградського району Дніпропетровської області (рішення 13-ої сесії ХХІ-го скликання) ОСОБА_5 згідно Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року № 15-92 передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку загальної площею 0,44 га із них для обслуговування житлового будинку 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,19 га в АДРЕСА_1 в постійне користування.

29.05.1999 року видано витяг з рішення Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області 12-ої сесії ХХІІІ-го скликання згідно з яким ОСОБА_5 дорізано земельну ділянку у розмірі 0,04 га до маючої для ведення особистого підсобного господарства.

17.12.1999 року ОСОБА_5 подарувала внуку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 7/50 частки житлового будинку про що складений договір дарування який засвідчено за № 1515 завідувачем Другої Павлоградської нотаріальної контори Дніпропетровської області, № 4-117.

24.12.1999 року за ОСОБА_5 КП Павлоградського міжміського бюро технічної інвентаризації зареєстровано право власності на 43/50 частки вищевказаного будинку, на підставі договору купівлі-продажу засвідченого 13.03.1990 року виконкомом Вербківської сільської ради народних депутатів р. 14 під № 4-117.

06.06.2002 року видано витяг № 9 з рішення Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області 2-ої сесії ХХІV-го скликання згідно з яким ОСОБА_5 дорізано земельну ділянку у розмірі 0,07 га до маючої в АДРЕСА_1 .

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок від 15.12.1999 року, його співвласниками стали ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , при цьому частка ОСОБА_5 у житловому будинку стала 43/50, а частка ОСОБА_6 у житловому будинку стала 7/50.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку ОСОБА_5 28.11.2002 року на підставі рішення органу виконавчої влади 06.06.2002 року (2 сесії 24 скликання), зареєструвала право на земельну ділянку кадастровий номер :02:005:0004 розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0.25 га, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (державний акт від 28.11.2002 І-ДП 131519).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5 03.09.2018 року на підставі державного акту на право приватної власності на землю, І-ДП № 131519 виданого 28.11.2002 року Вербківською сільською Радою народних депутатів Павлоградського району Дніпропетровської області, зареєструвала право на земельну ділянку кадастровий номер :02:005:0004 розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0.25 га.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку ОСОБА_5 28.11.2002 року на підставі рішення органу виконавчої влади 06.06.2002 року (2 сесії 24 скликання), зареєструвала право на земельну ділянку кадастровий номер :02:005:0005 розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0.2573 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства (державний акт від 28.11.2002 І-ДП 131519).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5 03.09.2018 року на підставі державного акту на право приватної власності на землю, І-ДП № 131519 виданого 28.11.2022 року Вербківською сільською Радою народних депутатів Павлоградського району Дніпропетровської області, зареєструвала право на земельну ділянку кадастровий номер :02:005:0005 розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0.2573 га.

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю від 28.11.2002 року І-ДП 131519 ОСОБА_5 належать земельні ділянки :02:005:0004 та :02:005:0005, розташовані по АДРЕСА_1 для обслуговування жилого будинку та ведення підсобного господарства, загальним розміром 0,5073 га, в тому числі сільсько-господарських угідь 0.4677 га (з них: ріллі - 0.3738 га, багаторічних насаджень - 0.373 га, кормових угідь 0.0566 га) під будівлями, лісами та іншими угіддями - 0,0396 га.

Отже ОСОБА_5 стала одноособовою власницею земельних ділянок.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 померла, про що виконавчим комітетом Вербківській сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області складено відповідний актовий запис № 24 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .

Спадкоємцем першої черги після смерті матері є ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тому 03.12.2024 року ОСОБА_1 з заявою про вчинення нотаріальної дії - видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину після померлої матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє місце проживання якої було АДРЕСА_1 на: «43/50» частки житлового будинку АДРЕСА_1 та цілу частку двох земельних ділянок, розташованих за тією ж адресою, площею 0,2500 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки: :02:005:0004 та площею 0,2573 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки: :02:005:0005.

03.12.2024 року державним нотаріусом Другої Павлоградської державної контори Тонкошкур Вірі Іванівнінаправлено відповідь, про те що у встановлений законом строк неюподана відповідна заява про прийняття спадщини після вищевказаної померлої та на підставі якої у Другій Павлоградській державній нотаріальній конторі була заведена відповідна спадкова справа за № 186/2024 рік до майна вищевказаної померлої.

Крім того як зазначено у відповіді вчинити нотаріальну дію, а саме, видати ОСОБА_1 Свідоцтво про право на спадщину на: «43/50» частки житлового будинку АДРЕСА_1 та цілу частку двох земельних ділянок, розташованих за тією ж адресою, площею 0,2500 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки: :02:005:0004 та площею 0,2573 та, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки: :02:005:0005 є неможливим у зв`язку з тим, що частка житлового будинку не співпадає з частками двох земельних ділянок.

У відповіді ОСОБА_1 роз`яснено, що у відповідності до п. 1 та п. 2 ст. 377 Цивільного Кодексу України: до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти) та зміст ст. ст. 120 і 125 (щодо виникнення права власності та права користування земельною ділянкою) Земельного Кодексу України.

Оскільки вчинення такої дії суперечить законодавству України, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 49 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії, на підставі пунктом 1 частини 1 статті 49 Закону України «Про нотаріат» постановлено відмовити ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину на: «43/50» частки житлового будинку АДРЕСА_1 та цілу частку двох земельних ділянок, розташованих за тією ж адресою, площею 0,2500 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки: :02:005:0004 та площею 0,2573 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки: :02:005:0005 після померлої матері ОСОБА_5 , 1937 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє місце проживання якої було АДРЕСА_1 .

Таким чином ОСОБА_1 можливості отримати належну їй спадщину на 43/50 житлового будинку та часток двох земельних ділянок відповідно до частки будинку.

В свою чергу ОСОБА_2 позбавлений можливості розпоряджатися своєю часткою будинку у розмірі 7/50 та частками земельних ділянок відповідно до частки будинку.

Відповідно до змісту вищевказаних документів, на час укладання договору дарування 17.12.1999 року на 7/50 частки житлового будинку ОСОБА_2 , засвідченого за № 1515 завідувачем Другої Павлоградської нотаріальної контори Дніпропетровської області, № 4-117 ОСОБА_5 на праві приватної власності належали земельні ділянки загальною площею 0.35 га та 0,44 га, але окремої угоди щодо відчуження частки земельної ділянки у відповідності до частки будинку, яку вона подарувала, наданої для його обслуговування, укладено не було.

ОСОБА_2 в подальшому право власності на земельну ділянку відповідно до частки будинку не оформлювалося, так як на той час останній був неповнолітнім.

Відповідно п. 1 Декрету КМУ «Про приватизацію земельних ділянок» від 26.12.1992 року № 15-92 (надалі Декрет) постановлено сільським, селищним, міським Радам народних депутатів забезпечити передачу протягом 1993 року громадянам України у приватну власність земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, у межах норм, установлених Земельним кодексом України.

Як зазначено у п. 4 Декрету установлено, що громадяни України мають право продавати або іншими способами відчужувати земельні ділянки, передані їм для цілей, вказаних у статті 1 цього Декрету, без зміни їх цільового призначення. Договір купівлі-продажу або іншими способами відчужування земельної ділянки посвідчується у нотаріальному порядку і реєструється у сільській, селищній, міській Раді народних депутатів, на території якої розташована земельна ділянка.

На момент передачі земельних ділянок та дарування земельної ділянки ОСОБА_5 ОСОБА_2 діяв Земельний кодекс України в редакції від 06.04.1999 року (надалі - ЗК України, чинний на момент посвідчення договору дарування 17.12.1999 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 ЗК України (чинний на момент посвідчення договору дарування 17.12.1999 року) громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок для: ведення селянського (фермерського) господарства; ведення особистого підсобного господарства; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка); садівництва; дачного і гаражного будівництва.

Як зазначено у ч. 2 ст. 6 цього кодексу громадяни України набувають право власності на земельні ділянки у разі: одержання їх у спадщину; одержання частки землі у спільному майні подружжя; купівлі-продажу, дарування та обміну.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 цього кодексу передача земельних ділянок у власність громадян провадиться місцевими Радами народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату або безплатно.

Придбання земельних ділянок, що перебувають у колективній або приватній власності, провадиться за договором купівлі-продажу, який посвідчується у нотаріальному порядку (ч. 3 ст. 18 ЗК України чинного на момент посвідчення договору дарування 17.12.1999 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 ЗК України (чинного на момент посвідчення договору дарування 17.12.1999 року) передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки.

В частині 4 даної статі зазначено, що передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими Радами народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки для: ведення селянського (фермерського) господарства у розмірі згідно з статтею 52 цього Кодексу; ведення особистого підсобного господарства у розмірі згідно з статтею 56 цього Кодексу; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва у розмірах згідно із статтями 57 і 67 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 4 ст. 18 ЗК України (чинного на момент посвідчення договору дарування 17.12.1999 року) договір купівлі-продажу земельної ділянки і документ про оплату вартості землі є підставою для відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і видачі державного акта на право власності.

Відповідно до ст. 22 ЗК України (чинного на момент посвідчення договору дарування 17.12.1999 року) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЗК України (чинного на момент посвідчення договору дарування 17.12.1999 року) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Житловий будинок 39 розташований на земельній ділянці кадастровий номер :02:005:0004 за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0.25 га, що призначена для будівництва житлового будинку та обслуговування житлового будинку, згідно витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-018, відповідно технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянокта державного акту на право приватної власності на землю від 28.11.2002 І-ДП 131519.

Власником земельних ділянок :02:005:0004 площею 0.25 га (для будівництва та обслуговування житлового будинку, на якій знаходиться житловий будинок) та :02:005:0005 площею 0.2537 га (для ведення особистого селянського господарства), а всього загальною площею 0.5073 га, згідно державного акту на право приватної власності на землю від 28.11.2002 І-ДП 131519, значиться ОСОБА_5 (власниця частки житлового будинку у розмірі 43/50).

В свою чергу ОСОБА_2 , який є власником частки житлового будинку у розмірі 7/50 не є власником земельних ділянок :02:005:0004 площею 0.25 га (для будівництва та обслуговування житлового будинку, на якій знаходиться житловий будинок) та :02:005:0005 площею 0.2537 га (для ведення особистого селянського господарства) відповідно до своєї частки у зазначеному житловому будинку.

Тобто під час складання договору дарування 7/25 частки будинку ОСОБА_2 (який був на той час неповнолітнім) разом з покійною бабусею необхідно було укласти договір дарування частки земельної ділянки відповідно до відчужуваної частки будинку та в подальшому відповідачем видати державні акти на право приватної власності на землю відповідно до часток житлового будинку.

На теперішній час отримати спадщину на житловий будинок та земельні ділянки у ОСОБА_1 можливості не має, як і у ОСОБА_2 отримати у власність частки земельних ділянок відповідно до розміру своєї частки житлового будинку.

Спір між позивачами відсутній та останні між собою визнають права один одного на частки будинку відповідно 43/50 за ОСОБА_1 та 7/50 за ОСОБА_2 , а також часток земельних ділянок відповідно до часткам житлового будинку.

Визнання часток земельних ділянок відповідно до розміру часток житлового будинку необхідно ОСОБА_1 для отримання спадщини, а ОСОБА_2 для можливості користуватися та розпоряджатися своєю часткою нерухомого майна та частками земельних ділянок.

Таким чином у позивачів виникла необхідність у зверненні до суду з метою визнання часток земельних ділянок за померлою ОСОБА_5 та ОСОБА_2 відповідно до часток на право власності будинку розташованого на земельних ділянках.

Як зазначено в ст. 30 ЗК України (чинного на момент посвідчення договору дарування 17.12.1999 року) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення.

При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об`єктів.

Відповідно до ст. 42 ЗК України (чинного на момент посвідчення договору дарування 17.12.1999 року) громадяни, яким жилий будинок, господарські будівлі та споруди і земельна ділянка належать на праві спільної сумісної власності, використовують і розпоряджаються земельною ділянкою спільно. Використання і розпорядження земельною ділянкою, що належить громадянам на праві спільної часткової власності, визначаються співвласниками цих об`єктів і земельної ділянки пропорційно розміру часток у спільній власності на даний будинок, будівлю, споруду.

Наступні зміни в розмірі часток у спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі, що сталися у зв`язку з прибудовою, надбудовою або перебудовою, не тягнуть за собою змін установленого порядку використання та розпорядження земельною ділянкою.

Угода про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою є обов`язковою для особи, яка згодом придбала відповідну частку в спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі.

Якщо згоди на використання та розпорядження спільною земельною ділянкою не досягнуто, спір вирішується судом.

Після дарування частки житлового будинку між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 була укладена усна домовленість, як між близькими родичами бабусею та неповнолітнім онуком про порядок користування земельними ділянками на якій була розташована їх спільна нерухома власність. Спір між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 до її смерті був відсутній.

За такого, від ОСОБА_5 до ОСОБА_2 в результаті переходу права власності на частку житлового будинку, перейшло і право на відповідні частки земельних ділянок.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» при визначенні частки спільної земельної ділянки, право на користування якою мають особи, слід виходити з розміру їх часток у будинку, господарських будівель та споруд на час виникнення спільної сумісної власності.

За такого, враховуючи що частки власників житлового будинку, на якому розташована земельна ділянка, є нерівними, а саме померлій ОСОБА_5 належало 43/50 житлового будинку, а ОСОБА_2 належить 7/50 житлового будинку, частки земельної ділянки, площею 0,25 га, що призначена для його будівництва та обслуговування, також повинні становити відповідно 43/50 за померлою ОСОБА_5 та 7/50 за ОСОБА_2 .

У статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Одночасно, відповідно до статті 377 ЦК України, ст. 30 ЗК України, (в редакції чинній на момент посвідчення договору дарування 17.12.1999 року) до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований (правова позиція Верховного Суду в постанові від 19.11.2020 року в справі № 686/9580/16-ц, постанові від 04 грудня 2018 року в справі № 910/18560/16).

Серед іншого 10.12.2021 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо переходу прав на земельну ділянку у зв`язку з переходом прав на об`єкт нерухомого майна, який на ній розміщено» від 08.09.2021 року № 1720-IX (далі Закон 1720-IX) у зв`язку із опублікуванням 09.12.2021 року Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо уточнення порядку доступу до Єдиного державного демографічного реєстру» від 17.12.2021 року № 1892-IX.

Законом 1720-ІХ врегульовано питання переходу прав на земельну ділянку у разі набуття прав на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва (далі об`єкт нерухомого майна), розміщених на ній.

Зокрема статтю 120 Земельного кодексу України (далі - ЗКУ), назву та частину першу статті 377 Цивільного кодексу України (далі ЦКУ) викладено в новій редакції. Відтепер статтею 377 ЦКУ встановлено, що до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України.

Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.

Таким чином, змінами реалізовано закріплений в законодавстві раніше принцип переходу до набувача права власності на об`єкт нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці, прав на таку земельну ділянку. Проте такий принцип діє виключно у випадках перебування земельної ділянки у власності або у користуванні відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта нерухомого майна, оформлених належним чином.

Відповідно до частини першої статті 120 ЗКУ у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку.

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 638 ЦКУ істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частинами восьмою, шістнадцятою статті 120 ЗКУ та частиною першою статті 377 ЦКУ встановлено спеціальні вимоги до договорів, які передбачають перехід права власності на об`єкт нерухомого майна, який розміщений на земельній ділянці, що перебуває у власності або у користуванні на праві оренди, суперфіцію, емфітевзису у відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта.

Так, зазначеними нормами встановлено, що предметом правочину, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна, який розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), що перебуває у власності відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, повинна бути також така земельна ділянка (або частка у праві спільної власності на неї). При цьому істотними умовами договору, на підставі якого набувається право власності (частка у праві спільної власності) на об`єкт нерухомого майна, пов`язаного з переходом права власності (крім державної, комунальної власності) на земельну ділянку, є: - кадастровий номер земельної ділянки, право власності на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на такий об`єкт; - умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача до набувача такого об`єкта (частки у праві спільної власності на неї).

Отже, у випадку перебування земельної ділянки у власності відчужувача об`єкта нерухомого майна предметом такого договору є одночасно і об`єкт нерухомого майна, і земельна ділянка, на якій такий об`єкт розміщено.

Відповідно, має укладатися один договір відчуження, предметом якого є як об`єкт нерухомого майна, так і земельна ділянка, на якій такий об`єкт розміщений. При цьому під час посвідчення такого договору необхідно враховувати вимоги до змісту договорів, які передбачають перехід права власності на земельну ділянку, визначені частиною другою статті 132 ЗКУ.

За такого, з урахуванням принципу цілісності об`єкта нерухомості, коли збудоване на землі слідує за нею, викладених обставин позову, можна прийти до висновку, що позовні вимоги про визнання за померлою ОСОБА_5 та ОСОБА_2 прав на частки земельної ділянки під належними їм на праві власності частками житлового будинку, які нерозривно зв`язані із цим будинком та необхідні для його обслуговування, ґрунтуються на вимогах Закону.

Згідно з частиною 3 статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності і видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування у межах їх повноважень, то у спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, ефективним та окремим способом захисту та поновлення порушених прав у судовому порядку.

До таких висновків дійшов як ВСУ, у постанові від 01.07.2015 року № 6-319цс15, так і ВС, в постанові від 10.10.2018 року у справі № 362/884/16-ц. Належними відповідачами у справах про визнання недійсними актів про право власності на земельну ділянку є особа, якій видано державний акт про право власності на відповідну земельну ділянку та орган місцевого самоврядування чи орган виконавчої влади, що прийняв рішення про його видачу (постанова ВС від 24 квітня 2019 року у справі № 362/884/16-ц).

Частинами першою-третьою статті 158 ЗК України передбачено, що земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішуються земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом (частина четверта, п`ята статті 158 ЗК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 90 ЗК України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Як вбачається із ст. 153 ЗК України, власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Отже, набуття права власності на земельну ділянку, яка на законних підставах перебуває в постійному користуванні іншої особи, є прямим порушенням прав такої особи на належне користування землею.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про порядок виділення натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Статтею 2 цього Закону встановлено, що документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), є, зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.

Порушене право пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Способи захисту порушеного права або інтересу передбачені ст. 16 ЦК України.

Судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись статтями 264-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В

1. Визнати недійсним рішення 2-ої сесії ХХІV-го скликання Вербківської сільської ради народних депутатів Павлоградського району Дніпропетровської області від 06.06.2002 року щодо передачі у власність ОСОБА_5 земельної ділянки загальною площею 0.5073 га, (кадастровий номер :02:005:0004 та кадастровий номер :02:005:0005) розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та ведення підсобного господарства.

2. Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серія І-ДП № 131519, виданий 28.11.2002 року Павлоградською районною Радою народних депутатів на ім`я ОСОБА_5 виданий на підставі рішення 2-ої сесії ХХІV-го скликання Вербківської сільської ради народних депутатів Павлоградського району Дніпропетровської області від 06.06.2002 року яким передано у власність ОСОБА_5 земельну ділянку загальною площею 0.5073 га, (кадастровий номер :02:005:0004 та кадастровий номер :02:005:0005) розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та ведення підсобного господарства.

3. Визнати за померлою ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 право власності на 43/50 двох земельних ділянок, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,2500 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки: :02:005:0004 та площею 0,2573 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки: :02:005:0005.

4. Визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на 7/50 двох земельних ділянок, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,2500 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки: :02:005:0004 та площею 0,2573 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки: :02:005:0005.

5. Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 43/50 частки житлового будинку загальною площею 50,8 кв.м, житловою площею 40,9 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та на 43/50 частки двох земельних ділянок, площею 0,2500 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки: :02:005:0004 та площею 0,2573 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки: :02:005:0005, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 ,РНОКПП НОМЕР_6 ;

- ОСОБА_2 , АДРЕСА_4 ,РНОКПП НОМЕР_4 ;

- Виконавчий комітет Вербківської сільської Ради Павлоградського району, 51453, Дніпропетровська область,Павлоградський район, с. Вербки, вул. Матросова, 20, ;

- Вербківська сільська Рада Павлоградського району Дніпропетровської області, 51453, Дніпропетровська область,Павлоградський район, с. Вербки, вул. Матросова, 20, ;

- Друга державна Павлоградська нотаріальна контора Дніпропетровській області 51400, Дніпропетровська область,м. Павлоград, вул. Харківська, 114,ЄРДПОУ 02891121.

Суддя: В. О. Головін