Номер провадження 2-о/754/319/25
Справа №754/7196/25
РІШЕННЯ

Іменем України

14 липня 2025 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Панченко О.М.

при секретарі - Сарнавському М.О.

за участі представника заявниці - адвоката Васильєва Є.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (яка діє від імені та в інтересах своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 ), заінтересована особа - Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 , яка діє в інтересах своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 через свого представника - адвоката Васильєва Є.Є. звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті її чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заяви представник заявниці зазначає, що 09.12.2022 р. солдата ОСОБА_3 було призначено на посаду навідника у в/ч НОМЕР_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойового завдання в районі н.п. П`ятихатки, Степногірської громади Запорізької області, він загинув, отримавши травми несумісні з життям. Евакуювати його тіло не вдалося через активні бойові дії. Факт загибелі підтверджується актом про настання смерті від 20.10.2024 р., витягом із журналу бойових дій, доповіддю командира роти, актом службового розслідування та поясненнями військовослужбовців, які були свідками події. Н.п. П`ятихатки знаходиться на тимчасово окупованій території та є зоною бойових дій, що унеможливило оформлення медичного свідоцтва про смерть, необхідного для реєстрації в органах РАЦС. 22.04.2025 р. представник заявника звернувся до Деснянського відділу ДРАЦС у м. Києві для державної реєстрації смерті ОСОБА_3 , додавши акт про настання смерті. Проте отримав відмову, оскільки цей акт не є документом, передбаченим законом для такої реєстрації. У зв`язку з цим заявник звертається до суду для встановлення факту смерті ОСОБА_3 , що має юридичне значення і необхідний для державної реєстрації його смерті.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.05.2025 року справу передано головуючій-судді Панченко О.М.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 12.05.2025 року заяву про встановлення факту смерті залишено без руху.

15.05.2025 року на адресу суду від представника заявника по справі надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 19 травня 2025 року заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі. Постановлено справу розглядати за правилами окремого провадження.

Представник заявниці - адвокат Васильєв Є.Є. в судовому засіданні підтримав викладені у заяві вимоги та просив встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Суд вислухавши представника заявника, всебічно дослідивши матеріали справи дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 06.09.2013 року є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Як вбачається з витягу Наказу та військового квитка, 09.12.2022 р., відповідно до Наказу №266, командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) підполковника ОСОБА_4 , солдата ОСОБА_3 , було призначено на посаду навідника 1 відділення охорони 2 взводу охорони роти охорони, ВОС - 124281А, шпк - "солдат".

20.10.2024 до журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 було внесено відомості, що навідник 1-го відділення 2-го взводу охорони військової частини НОМЕР_1 , старший солдат ОСОБА_3 отримав травми несумісні з життям.

Згідно Витягу із журналу бойових дій в/ч НОМЕР_1 за номенклатурою 2024 № 228дск з 01.01.2024 за 20.10.2024 р. та Доповіді командира роти охорони в/ч НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_5 №1712/4217 від 22.10.2024 р., виконуючи БН командира НОМЕР_3 окремого батальйону спеціального призначення НОМЕР_4 окремої бригади територіальної оборони капітана ОСОБА_6 №42л від 03.10.2024, близько 05:45-06:10, на позиціях неподалік н.п. П`ятихатки, Степногірської селищної громади Василівського району, Запорізької області, отримав поранення несумісні з життям старший солдат ОСОБА_7 , навідник 1 відділення охорони 2 взводу охорони роти охорони в/ч НОМЕР_1 , тіло якого було неможливо евакуювати через наступ противника та постійні обстріли.

Згідно вказаної доповіді, Витягу із журналу бойових дій за 20.10.2024 р. та Акту про настання смерті № 9776/1 від 20.10.2024 р., складеного військовослужбовцями: командиром роти охорони в/ч НОМЕР_1 лейтенантом ОСОБА_8 , головним сержантом взводу снайперів в/ч НОМЕР_1 старшим сержантом ОСОБА_9 , командиром 2-го відділення охорони 3-ого взводу охорони роти охорони в/ч НОМЕР_1 молодшим сержантом ОСОБА_10 , отримав травми несумісні з життям та загинув на місці старший солдат ОСОБА_7 , навідник 1 відділення охорони 2 взводу охорони роти охорони в/ч НОМЕР_1 .

Як вбачається з Акту службового розслідування, Військовою частиною НОМЕР_1 , як структурним підрозділом Міністерства Оборони України, відповідно до ст. 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та «Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністерства Оборони України №608 віл 21.11.2017 року (зі змінами), зареєстрованого в МЮ України 13.12.2017 р. за №1503/31371, за наказом командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 №374 від 01.10.2024 р. та наказу командира військової частини НОМЕР_5 №426 від 21.10.2024 р., було проведено службове розслідування з метою уточнення причин і умов, що сприяли зникненню безвісти старшого солдата ОСОБА_11 , навідника 1 відділення охорони 2 взводу охорони роти охорони в/ч НОМЕР_1 та складено акт службового розслідування згідно якого ІНФОРМАЦІЯ_3 , в районі н.п. П`ятихатки, Степногірської селищної громади Василівського району, Запорізької області, під час виконання бойового завдання, отримав травми несумісні з життям та загинув, старший солдат ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , тіло якого, в зв`язку з неможливістю проведення евакуації, залишилось неподалік СП «АЛАВЕС».

Свідками загибелі військовослужбовця ОСОБА_11 , згідно Акту про настання смерті № 9776/1 від 20.10.2024 р., Акту службового розслідування та Пояснень військовослужбовців відібраних під час службового розслідування, були:

-лейтенант ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , командир роти охорони в/ч НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_6 , Посвідчення офіцера - серія НОМЕР_7 ;

-старший сержант ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , головний сержант взводу снайперів в/ч НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_8 , військовий квиток - серія НОМЕР_9 ;

-молодший сержант ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , командир 2-го відділення охорони 3-го взводу охорони роти охорони в/ч НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_3 , тел. НОМЕР_10 , військовий квиток - серія НОМЕР_11 :

-старший сержант ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , бойовий медик взводу 2-го взводу 2-ої піхотної роти НОМЕР_12 окремого піхотного батальйону, що проживає за адресою: АДРЕСА_4 , тел. НОМЕР_13 , військовий квиток - серія НОМЕР_14 .

22.04.2025 за №489/1/33.3-52 заступником начальника Деснянського відділу ДРАЦС у місті Києві Інною Жовталюк було винесено відмову у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на території на якій введено воєнний чи надзвичайний стан на тимчасово окупованій території України, оскільки наданий заявником для підтвердження факту смерті - Акт настання смерті, не є документом, на підставі якого проводиться державна реєстрація смерті згідно ч.1 ст.17 «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, приходжу до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Як визначено ст.293ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Також, окреме провадження - це самостійний вид цивільного судочинства, у якому суд при розгляді безспірних справ встановлює юридичні факти або обставини з метою захисту охоронюваних законом інтересів громадян і організацій.

Відповідно до ст.294ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно ч. 3 ст.42ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Пунктом 8 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Статтею 317 ЦПК України встановлений особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до ст.1Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року №389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ст. 2 зазначеного Закону України).

Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом ст.82ЦПК України є обставина, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому, указами Президента України строк дії воєнного стану продовжено й надалі, зокрема Указом Президента України №26/2025 «Про продовження строку дії воєнного станув Україні», який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 4220-IX від 06.02.2025 строк дії воєнного стану в Україні продовжений з 05 години 30 хвилин 8 лютого 2025 року строком на 90 діб

Абзацом 2 ст. 317 ЦПК України, встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

У відповідності до правового висновку викладеного в постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2022 в справі №490/6057/19-ц - встановлення факту, що має юридичне значення, щодо загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця.

Тобто, відповідний юридичний факт має індивідуальний характер, оскільки породжує правові наслідки лише для заявника, як члена сім`ї загиблого військовослужбовця.

Для заявниці встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту смерті її чоловіка, є необхідним для державної реєстрації смерті в органах РАЦСу, оскільки від цього залежить виникнення її цивільних прав, зокрема щодо оформлення спадкових справ на майно, яке залишилось після його смерті.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про становлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Підрозділом 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5(зі змінами) передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це.

09.03.2022 року затверджено Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я, Офісу Генерального прокурора за № 177/450/46 про Порядок взаємодії між органами та підрозділами Національної поліції України, закладами охорони здоров`я та органами прокуратури України при встановленні факту смерті людини під час воєнного стану на території України.

Даним порядком передбачено, що за умов явних ознак вогнепальної, вибухової, опікової, хімічної, радіаційної або іншої травми, як результату бойових дій, незалежно від того, чи є постраждалий військовим або цивільним, лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем судово-медичним експертом на підставі зовнішнього огляду. Умовою для використання подібного алгоритму є обов`язкове фотографування трупа із достатнім цифровим документуванням, обов`язковий відбір матеріалу для судово-імунологічного та можливого молекулярно-генетичного дослідження (за необхідності), а також за можливості збереження елементів, що стали причиною травмування.

Огляд трупа на місці його виявлення проводиться слідчим із залученням судово-медичного експерта або лікаря. У разі неможливості огляду трупа на місці його виявлення (обстріли, проведення бойових дій тощо) огляд трупа здійснюється слідчим в бюро судово-медичної експертизи або іншому спеціально визначеному та облаштованому безпечному місці, із залученням судово-медичного експерта або лікаря з можливим подальшим направленням трупа для проведення судово-медичної експертизи (розтину) трупа.

Згідно розділу ІІ Наказу Міністерства з питань реінтеграції окупованих територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» №309 від 22.12.2022 із змінами та доповненнями, н.п. П`ятихатки, Степногірської селищної громади Василівського р-н., Запорізької обл., знаходиться під тимчасовою окупацією Російською Федерацією, у зв`язку з чим доступу до тіла загиблого ОСОБА_3 у заявниці (дружини), яка дії в інтересах її доньки - немає, що унеможливлює належне оформлення факту смерті та державну реєстрацію факту смерті.

Оскільки тіло ОСОБА_3 не було вивезене з території Василівського Запорізької області, видача лікарського свідоцтва чи фельдшерської довідки про його смерть неможлива, що у свою чергу унеможливлює державну реєстрацію його смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану та видачу свідоцтва про його смерть.

Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному судочинству, за таких обставин вважаю обґрунтованим твердження заявниці про неможливість отримання на території, тимчасово непідконтрольній ЗСУ, де ведуться бойові дії, документів, що підтверджують факт смерті за формою, встановленою чинним законодавством України, на теперішній час з об`єктивних причин.

Згідно правової позиції Верховного суду наведеній у постанові від 25.10.2023 р. у справі №607/1612/23 вирішуючи справи про встановлення факту смерті особи, суди мають зважати на виняткове значення цього факту, з огляду на правові наслідки пов`язані із ним.

По-друге, вирішуючи справи про встановлення факту смерті особи, суди мають зважати на особливості розгляду справ у порядку окремого провадження.

По-третє, вирішуючи в окремому провадженні справи про встановлення факту смерті особи після 23 лютого 2022 року на тимчасово окупованій території України, суди не можуть ігнорувати обставини, в яких опинилися заявники після повномасштабного військового вторгнення російської федерації на територію України, та об`єктивні складнощі, які можуть виникнути у них при наданні доказів на підтвердження відповідного факту.

Наведені міркування щодо виняткового юридичного значення факту смерті особи; специфіки розгляду справ в порядку окремого провадження, зокрема особливої ролі суду при з`ясуванні обставин справи; об`єктивних складнощів, які можуть виникнути у заявників при наданні доказів для встановлення факту смерті особи після 23 лютого 2022 року на тимчасово окупованій території України, в своїй сукупності дають підстави для висновку, що суди мають зважати на вказані обставини та, керуючись завданням цивільного судочинства, уникати спрощеного та формального підходу при вирішенні таких справ.

Згідно правової позиції Верховного суду наведеної у постанові від 29.03.2023у справі № 753/8033/22 доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, зокрема можуть бути:

- письмові докази;

- речові докази, зокрема звуко- і відеозаписи;

- висновки експертів;

- копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть;

- пояснення свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник;

- довідки з військомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців);

- заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі в обставинах, що загрожували їй смертю.

Разом з тим в оцінці доказів необхідно бути гнучкими, розуміти складні життєві обставини, які змушують заявників звертатись до суду про встановлення факту смерті, через відсутність можливості отримати лікарські документів, що засвідчують смерть. Водночас судове рішення про встановлення факту смерті є підставою для одержання в органах РАГСУ документу, що підтверджує смерть особи, воно має значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, тому рішення суду в такій категорії справ повинне ґрунтуватися на дотриманні вимог процесуального закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності у тому числі з урахуванням документів, виданих органами та установами самопроголошених утворень, розташованими на окупованій території України

Постанова ВС від 12 травня 2021 року у справі № 220/1582/20.

Враховуючи наведене, беручи до уваги докази на які посилається заявниця, зокрема акт підсумків службового розслідування, який ґрунтувався на поясненнях очевидців, рапортах, доповіді про факт зникнення безвісти військовослужбовця ОСОБА_3 , поясненнях командира у підпорядкуванні якого перебував військовослужбовець ОСОБА_3 , акту настання смерті, з урахуванням підстав звернення до суду, а саме встановлення факту смерті чоловіка заявниці з метою отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_3 та подальшого оформлення спадщини, яка залишилась після нього, суд вважає подану заяву ОСОБА_1 яка діє від імені та в інтересах своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, так як чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті.

Згідно п.п.4,5ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особина території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи негайно після його ухвалення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

На підставі викладеного,ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», керуючись ст. ст.4, 5, 42, 211, 247, 263-265, 293, 294, 315, 317, 319, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (яка діє від імені та в інтересах своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 ), заінтересована особа - Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті, - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народженя: м. Антрацит, Луганської області, РНОКПП НОМЕР_15 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 , в районі бойових дій, під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаних із захистом Батьківщини, визначивши дату смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3 та місце смерті - н.п. П`ятихатки, Степногірської селищної громади Василівського району Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 16.07.2025 року.

Суддя О.М. Панченко