Справа № 127/9534/25
Провадження № 2/141/212/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року с-ще Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області в складі головуючої судді Демченко І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу № 127/9534/25 за позовом Акціоненого товариства «Акцент-Банка» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

З Вінницького міського суду Вінницької області до Оратівського районного суду Вінницької області за підсудністю надійшла цивільна справа № 127/9534/25 за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (далі Позивач) до ОСОБА_1 (далі Відповідач), відповідно до якого просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ80774384 від 17.02.2021 у розмірі 34263,60 грн станом на 26.03.2025.

В обґрунтування позову зазначено, що 17.02.2021 між Позивачем та Відповідачем було укладено кредитний договір №АВН0СТ80774384 (далі Кредитний договір), щодо надання останньому кредиту в розмірі 25000,00 грн. строком на 40 місяців (тобто до 16.06.2024) зі сплатою процентів у розмірі 50,00 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн.

Станом на 26.03.2025 заборгованість Відповідача за даним кредитним договором склала суму в розмірі 34263,6 грн., яка складається з: 19983,48 грн загальний залишок заборгованості за кредитом (тілом кредиту); 14280,12 грн загальний залишок заборгованості за процентами; 0,00 грн загальний залишок заборгованості за комісією; 00,00 грн загальний залишок заборгованості за пенею.

Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ80774384 від 17.02.2021 у розмірі 34263,60 грн.

Крім цього, в позовній заяві Позивач просить суд стягнути з Відповідача понесені Позивачем судові витрати у розмірі сплаченого судового збору в сумі 2422,40 грн.

Ухвалою судді від 22.05.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представник позивача та позивач копію ухвали суду від 22.05.2025 отримали 23.05.2025, заяв чи клопотань до суду не подавали.

Відповідачу копію ухвали суду було надіслано за адресою його місця реєстрації та до суду повернувся конверт з відміткою про причини невручення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України днем вручення ухвали суду є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з положеннями ст.272 ЦПК України, повернення рекомендованих листів з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» прирівнюється до вручення судового рішення.

Отже, подібна відмітка дає обґрунтовані процесуальні підстави для підтвердження факту належного повідомлення сторони у справі, оскільки визначила, що адресат відсутній за адресою місця реєстрації , а іншої адреси особа суду не повідомила.

Враховуючи обставини та керуючись ч.8 ст.178 ЦПК України та ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні ним правовідносини:

27.01.2020 ОСОБА_2 особисто підписав анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк».

Згідно інформації, викладеній у анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, ОСОБА_2 погодився, що анкета-заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк», що розміщені за посиланням https://a-bank.com.ua, складають між ним та АТ «А-Банк» договір про надання банківських послуг (далі по тексту договір), умови якого йому зрозумілі. Анкету- заяву ОСОБА_2 підписав власноручним підписом.

17.02.2021, будучи клієнтом банку, позичальник (Відповідач) уклав з банком (Позивачем) кредитний договір АВН0СТ80774384, щодо надання Відповідачу кредиту. Кредитний договір складається із Заяви клієнта та Графіку погашення кредиту.

Відповідно до п. п. 3-5 кредитного договору, ліміт цього договору: 25000.00 грн. на поповнення обігових коштів зі строком повернення до 16.06.2024 року, терміном на 36 місяців.

Згідно до п.7 кредитного договору, номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту 961401. Рахунок для внесення платежів UA2065197.

Кредитний договір № АВН0СТ80774384 від 17.02.2021 підписано відповідачем за допомогою використання електронного підпису.

Як вбачається в паспорті споживчого кредиту зазначено тип кредиту беззалоговий; сума/ліміт кредиту 25000,00 грн; строк кредитування 36 місяців; мета отримання кредиту придбання товару, здійснення платежу, оплата послуг. Спосіб надання кредиту безготівковим шляхом. Процентна ставка 50% річних; тип процентної ставки фіксована; порядок зміни процентної ставки не передбачено; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту не передбачено.

Паспорт споживчого кредиту підписано відповідачем 17.02.2021 за допомогою використання електронного підпису.

З виписки по кредиту убачається, що загальна сума заборгованості за кредитним договором № АВН0СТ80774384 від 17.02.2021 становить 34263,6 грн.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № АВН0СТ80774384 від 17.02.2021, укладеного між АТ «А-Банк» та клієнтом ОСОБА_3 , заборгованість ОСОБА_4 станом на 26.03.2025 не погашена та становить 34263,6 грн., з яких 19983,48 грн загальний залишок заборгованості за даним кредитом (тілом кредиту); 14280,12 грн загальний залишок заборгованості за процентами; 0,00 грн. загальний залишок заборгованості за комісією; 0,00 грн загальний залишок заборгованості за пенею. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, відкривши відповідачу поточний картковий рахунок та встановивши кредитний ліміт, а також надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

У свою чергу, відповідач в порушення умов договору надавав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та процентами не в повному обсязі та несвоєчасно, у зв`язку із чим загальна заборгованість відповідача перед позивачем не погашена та становить 34263,6 грн.

Визначаючись щодо встановлених обставин та заявлених позовних вимог, суд керується наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Також частиною 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості.

Досліджуючи наявні у справі №127/9534/25 докази, суд доходить висновку про доведеність виникнення у позивача права вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № АВН0СТ80774384 від 17.02.2021 Наявними у справі доказами підтверджується той факт, що відповідачу були надані кредитні кошти на умовах, передбачених договором, однак ОСОБА_2 допустив прострочення виконання грошового зобов`язання в строки, встановлені умовами укладеного кредитного договору №АВН0СТ80774384 від 17.02.2021. Враховуючи невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасного погашення кредитної заборгованості в строки, передбачені умовами кредитного договору № АВН0СТ80774384 від 17.02.2021, з огляду на встановлені судом фактичні обставини справи № 127/9534/25 , суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості за кредитним договором, з яких 19983,48 грн загальний залишок заборгованості за даним кредитом (тілом кредиту); 14280,12 грн загальний залишок заборгованості за процентами обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Натомість, належних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених у позові, а також доказів погашення заборгованості у строки, визначені умовами кредитного договору № АВН0СТ80774384 від 17.02.2021, відповідачем суду не надано та матеріали справи № 127/9534/25 не містять.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне.

Згідно з частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням положень статті 141 ЦПК України, а також задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2422,4 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 203, 207, 215, 610- 612, 625-629, 639, 1048-1050 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 273, 279, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити.

2.Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (вул. Батумська, буд. 11, м. Дніпро, ) заборгованість за кредитним договором № АВН0СТ80774384 від 17.02.2021 в розмірі 34263,60 грн.( тридцять чотири тисячі двісті шістдесят три гривні 60 копійок) з яких 19983,48 грн.(дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят три гривні сорок вісім копійок) загальний залишок заборгованості за даним кредитом (тілом кредиту); 14280,12 грн (чотирнадцять тисяч двісті вісімдесят гривень 12 копійок) загальний залишок заборгованості за процентами.

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (вул. Батумська, буд. 11, м. Дніпро, ) витрати по відшкодуванню судового збору в сумі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

4. Копію рішення суду направити сторонам у справі згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Рішення суду оформлено та виготовлено 17.07.2025.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасники справи, яким повне рішення суду не було вручене у день його складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (вул. Батумська, буд. 11, м. Дніпро, 49074, ).

Відповідач: ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя І.В. Демченко