Справа № 601/1611/24
Провадження № 2/211/1620/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Н.О. Сарат,

за участю секретаря судового засідання С.М. Зоріній

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Криворізької міської ради про визнання права власності на 1/5 частину квартири у порядку спадкування за заповітом, -

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Криворізької міської ради та просить суд постановити рішення та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 ,яка належала покійному батькові ОСОБА_2 на підставі свідоцтва № 28 про право власності від 14 січня 2000 року .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 батько позивача. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 та належала покійному батькові на підставі відоцтва №28 про право власності від 14 січня 2000 року,свідоцтво видане згідно розпорядження УЖКГ №Д 652 від 10 листопада 1999 року. Спадкоємцем даної частини квартири була його дружина, мати позивача ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх прав померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На день смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в жилому будинку по АДРЕСА_2 , були зареєстровані слідуючі особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , і без місця реєстрації за згаданою адресою проживав позивач з 2008 року. Дана обставина підтверджується довідкою від 01.11.2023 року № 707/1-1-17, яка видана Вишнівецькою селищною радою.

Однак, свідоцтва про право на спадкове майно за законом після смерті батька, мати також не встигла одержати свідоцтво про право на спадщину за законом та померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . За життя мати ОСОБА_3 ,02 жовтня 2020 року склала заповіт, цей заповіт посвідчено ОСОБА_4 , секретарем Устечківської сільської ради, Кременецького району. Зареєстровано в реєстрі за № 18.

Згідно до змісту заповіту на випадок її смерті зробила таке розпорядження "Все належне її майно де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, та все те,що ще буде належати її на час смерті, належні її майнові права та обов`язки на час смерті заповіла ОСОБА_1 .

Згідно ст. 1276 ЦК України, регулює перехід права на прийняття спадщини, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

В даному випадку діє так звана спадкова трансмісія, правила спадкової трансмісії розраховані в одинаковій мірі і для спадкування і за заповітом і за законом.

26 січня 2023 року відповідно до вимог ст.ст. 1260,1270 ЦК України позивач після смерті матері звернулася в Кременецьку державну нотаріальну контору із заявою видати позивачеві свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 .

Від нотаріуса позивач одержав відмову, так як частка в майні не виділена, тому позивач звернувся до суду.

У судове засідання сторони у справі не з`явились.

Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Представник Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради Таборовець Н.В. просила розглянути справу за відсутності представника виконкому, заперечень щодо вимог позивача не мають, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає позовні вимоги доведеними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 батько позивача. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 та належала покійному батькові на підставі відоцтва №28 про право власності від 14 січня 2000 року,свідоцтво видане згідно розпорядження УЖКГ №Д 652 від 10 листопада 1999 року. Спадкоємцем даної частини квартири була його дружина, мати позивача ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх прав померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На день смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в жилому будинку по АДРЕСА_2 , були зареєстровані слідуючі особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , і без місця реєстрації за згаданою адресою проживав позивач з 2008 року. Дана обставина підтверджується довідкою від 01.11.2023 року № 707/1-1-17, яка видана Вишнівецькою селищною радою.

Однак, свідоцтва про право на спадкове майно за законом після смерті батька, мати також не встигла одержати свідоцтво про право на спадщину за законом та померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . За життя мати ОСОБА_3 ,02 жовтня 2020 року склала заповіт, цей заповіт посвідчено ОСОБА_4 , секретарем Устечківської сільської ради, Кременецького району. Зареєстровано в реєстрі за № 18.

Згідно до змісту заповіту на випадок її смерті зробила таке розпорядження "Все належне її майно де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, та все те,що ще буде належати її на час смерті, належні її майнові права та обов`язки на час смерті заповіла ОСОБА_1 .

В даному випадку діє так звана спадкова трансмісія, правила спадкової трансмісії розраховані в одинаковій мірі і для спадкування і за заповітом і за законом.

26 січня 2023 року відповідно до вимог ст. ст. 1260, 1270 ЦК України позивач після смерті матері звернулася в Кременецьку державну нотаріальну контору із заявою видати позивачеві свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 .

Від нотаріуса позивач одержав відмову, так як частка в майні не виділена, постанова про відмову від 09.04.2024 року, рекомендовано звернутися до суду.

Відповідно до статей 1216-1218, 1220, 1222, 1223 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1234 Цивільного кодексу України, право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Частиною 1 ст. 1235 Цивільного кодексу України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексуУкраїни спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно із ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За змістом ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексуУкраїни для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1276 ЦК України, регулює перехід права на прийняття спадщини, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

У пункті 23 Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни від 30.05.2008 № 7 "Просудову практикуу справахпро спадкування" роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Відповідно до ст. 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У статтях 15 та 16 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу, та одним із способів захисту прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Але як вбачається з матеріалів цивільної та спадкової справ у позивача наразі виникли реальні умови, які обмежують його право у реалізації нею своїх прав на належне йому нерухоме майно.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Стаття 392 Цивільного кодексу України встановлює, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженнінаявних усправі доказів.

Жодні докази немають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо ,а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Із досліджених судом доказів вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 батько позивача. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 та належала покійному батькові на підставі відоцтва № 28 про право власності від 14 січня 2000 року, свідоцтво видане згідно розпорядження УЖКГ №Д 652 від 10 листопада 1999 року. Спадкоємцем даної частини квартири була його дружина, мати позивача ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх прав померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя мати ОСОБА_3 ,02 жовтня 2020 року склала заповіт, згідно до змісту заповіту на випадок її смерті зробила таке розпорядження "Все належне її майно де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, та все те,що ще буде належати її на час смерті, належні її майнові права та обов`язки на час смерті заповіла ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що є підстави для визнання за позивачем права власності на вказане вище нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, оскільки іншого шляху для захисту прав позивача немає - позовні вимоги слід задовольнити.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 247, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до Криворізької міської ради про визнання права власності на 1/5 частину квартири у порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 право власності на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала батькові ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі свідоцтва № 28 про право власності від 14 січня 2000 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 11.07.2025 року.

Суддя: Н. О. Сарат