Справа № 393/226/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року селище Кам`янець

Новгородківський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого судді Рачкелюка Ю.В.,

при секретарі судового засідання Шупрудько К.А.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дон В.О.,

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Скіць С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Кам`янець в режимі відеоконференції за допомогою Підсистеми відеоконференцзв`язку в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Дон В.О. звернувся до суду з позовною заявою про зменшення розміру аліментів, що сплачуються на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі судового наказу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 04.09.2024 року з 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 31 липня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття на 1/10 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтував тим, що 30 серпня 2017 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було укладено шлюб. Під час якого народилася донька, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сумісне життя сторін не склалося, що в подальшому призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. 09 лютого 2023 року рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області шлюб між сторонами розірвано. Дитина проживає з матір`ю. Відповідачка разом з донькою вже тривалий час перебувають за кордоном. Позивач з донькою не бачиться, в спілкуванні з нею перешкоджає відповідачка. 04 вересня 2024 року судовим наказом Жовтневого районного суду Миколаївської області стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 31 липня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

29.11.2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , укладено шлюб та ІНФОРМАЦІЯ_4 у подружжя народився син ОСОБА_11 .

ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 з 06.07.2024 року по теперішній час.

14.11.2024 року позивач перебуваючи біля населеного пункту Дружківка, Донецької області отримав тяжке поранення, пов`язане із захистом Батьківщини, що підтверджується виписками із медичних карт хворого. Лікування та реабілітаційні заходи потребують значних витрат.

Крім того, 18 травня 2017 року Жовтневим районним судом Миколаївської області у справі № 477/567/17 винесено заочне рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , кошти ( аліменти) на утримання неповнолітньої дитини, сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітків (доходів) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 березня 2017 року і до повноліття дитини. Аліменти позивач сплачує.

Також, на забезпеченні ОСОБА_1 перебувають дружина з дитиною, а також старенька бабуся дружини ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та син дружини від першого шлюбу ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . Всі вищевказані особи зареєстровані та проживають за однією адресою. Крім того, його дружина ОСОБА_16 в післяпологовий період проходила амбулаторне лікування у лікаря гінеколога із діагнозом «Субінволюція матки». На день звернення до суду лікування продовжується, що також потребує значних матеріальних затрат.

Відтак позивач вважає, що з огляду на те, що його сімейний стан змінився, також змінився стан його здоров' я та матеріальний стан це є підставою для зменшення розміру аліментів, що стягуються за судовим наказом від 04 вересня 2024 року. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторона позивача вважає, що для досягнення балансу між утриманням дитини від першого шлюбу позивача та утриманням нової сім`ї останнього, справедливим та достатнім розміром аліментів, з урахуванням змін на боці позивача, буде зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/10 на утримання неповнолітньої дитини. Таке зменшення розміру аліментів є розумним, не суперечить нормам матеріального права.

Ухвалою судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 24.04.2025 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Дон В.О. під час розгляду справи позов по вищезазначеним підставам підтримав у повному обсязі та наполягав на його задоволенні. Також додатково пояснив, що на даний час позивач повернувся на військову службу.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Скіць С.М. під час розгляду справи позов не визнав та заперечував щодо його задоволення. Суду пояснив, що зазначені стороною позивача обставини не є тими, за яких необхідно зменшувати розмір аліментів. Навпаки, перебуваючи на військовій службі, у позивача змінився на краще матеріальний стан, оскільки до цього він не працював.

Позивач та відповідач в судове засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. З заявами та клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не зверталися.

Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Так позивач, ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання ВПО: АДРЕСА_2 (а.с.7,8,9).

Відповідачка ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 (а.с.10, 10 зворот, 40).

30 серпня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 виданого повторно 11.10.2017 року (а.с.11).

У шлюбі народилася дитина, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , батьками якої згідно свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 06.07.2017 року є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.12).

Рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2023 року справа № 393/477/22 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.13-14зворот).

04 вересня 2024 року судовим наказом Жовтневого районного суду Миколаївської області стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 31 липня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.15).

29.11.2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 укладено шлюб, прізвища чоловіка і дружини після державної реєстрації шлюбу Ні, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6 , виданим 29.11.2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.16).

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_11 , батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_16 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 від 30.08.2024 року (а.с.17).

ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 з 06 липня 2024 року по теперішній час, що підтверджується контрактом, витягом з наказу від 08.07.2024 року № 167мтд, довідкою від 19.07.2024 року № 5733 (а.с.21-24).

Згідно витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 20.09.2024 року АДРЕСА_2 , за вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

14.11.2024 року ОСОБА_1 отримав тяжке поранення, пов`язане із захистом Батьківщини, що підтверджується виписками із медичних карт хворого, в зв`язку з цим проходив лікування в закладах охорони здоров`я (а.с.25-32,34). Проте як повідомив представник позивача на даний час позивач ОСОБА_1 повернувся на військову службу.

Згідно довідки виданої КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» від 18.09.2024 року № 3302, дружина позивача ОСОБА_16 в післяпологовому періоді проходила амбулаторне лікування у лікаря гінеколога із діагнозом «субінволюція матки» (а.с.20).

Крім того заочним рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 18.05.2017 року у справі № 477/567/17 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_12 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітків (доходів) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 березня 2017 року і до повноліття дитини (а.с.33-33зворот).

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст.157 цього Кодексу.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Ч.3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Ч.1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Положеннями ч. 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як встановлено судом, позивач як на підставу для зменшення розміру аліментів посилається на зміну сімейного і матеріального стану та погіршення здоров`я.

Однак, суд погоджується з позицією сторони відповідача, стосовно того, що позивач не надав до суду належних та допустимих доказів про те, що його матеріальний стан після стягнення аліментів на утриманні дитини ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 погіршився, що могло бути підставою для зміни раніше встановленого розміру аліментів згідно вимог ст.192 СК України.

Також стороною позивача не надано до суду жодних відомостей про розмір щомісячного доходу (заробітної плати) ОСОБА_20 .

Суд відзначає, що розмір аліментів, що стягується на дитину ОСОБА_9 , відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні трьох дітей ( ОСОБА_21 ІНФОРМАЦІЯ_14 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_13 ), без доведення погіршення його майнового стану, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам. Крім того жодних доказів про перебування на виконанні судових рішень про стягнення аліментів з позивача останнім суду не надано.

Зміна сімейного стану позивача та його одруження також не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Відповідні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19 (провадження №61-9460св20) та від 28 травня 2021 року у справі №715/2073/20 (провадження №61-1031св21).

Враховуючи зазначене, суд вважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б дали суду можливість встановити погіршення матеріального стану позивача, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст.192 СК України), на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, та не можуть бути самостійними підставами для зменшення їх розміру,а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Інші доводи учасників справи не спростовують висновків суду.

Крім цього враховуючи, що позивачу в задоволенні його позовних вимог відмовлено у повному обсязі, суд вважає, що на підставі положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі у виді судового збору в сумі 1211,20 грн відшкодуванню на користь позивача відповідачем не підлягають.

Також, по даній цивільній справі слід призначити судове засідання для ухвалення додаткового рішення в порядку ст.270 ЦПК України, оскільки сторони заявили про понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в порядку ч.8 ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 76, 80, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 192 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання ВПО: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_4 (зареєстрованої за адресою АДРЕСА_3 ) про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Призначити судове засідання у Новгородківському районному суді Кіровоградської області на 15 липня 2025 року о 10.00 годині, для ухвалення додаткового рішення для вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Скорочене рішення (вступна та резолютивна частина) проголошено 09.07.2025 року.

Датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10.07.2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію рішення вручити (направити) учасникам справи.

Суддя Ю.В. Рачкелюк