Справа №461/3340/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2025 року м.Львів.

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.

за участю:

секретаря судового засідання Маковської Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Василюка Володимира Михайловича, ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом до Львівської міської ради, за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Василюка В.М., ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . Спадкоємці першої черги, а саме чоловік померлої ОСОБА_2 та її донька ОСОБА_1 , у строки, встановлені статтею 1270 Цивільного Кодексу України, звернулись із заявами до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Василюка В.М. про прийняття спадщини за законом. Була відкрита спадкова справа №68922711, про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №67956953 від 24.12.2021 року. Спадкоємці вважали, що отримають відповідні документи, які засвідчать право спільної сумісної власності на успадковану ними квартиру. ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є єдиними спадкоємцями померлої ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою приватного нотаріуса Василюка В.М. від 10.10.2024 року (вих. № 48/01-16). У подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , як спадкоємці померлої, уклали договір про поділ спадкового майна, яке належало покійній ОСОБА_3 , за №7 в реєстрі від 03.01.2025 року, що підтверджується також довідкою приватного нотаріуса Василюка В.М. за № 04/02-14 від 03.01.2025 року.

З огляду на укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 договір про поділ спадкового майна та довідку приватного нотаріуса Василюка В.М. за № 04/02-14 від 03.01.2025 року, ОСОБА_1 , є єдиною спадкоємицею квартири АДРЕСА_1 . Однак, з огляду на довідку № 04/02-14 від 03.01.2025 року, вона не може отримати свідоцтва про право власності на квартиру, оскільки право власності на квартиру АДРЕСА_1 не було належним чином оформлене на ім`я ОСОБА_3 (спадкодавця) та не було у встановленому законом порядку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Окрім цього, цим же листом ОСОБА_3 поінформовано, що вона може звернутись до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Позивачка зазначає, що право власності на квартиру спадкодавця ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру № НОМЕР_1 від 11 листопада 2013 року, виданим згідно з наказом Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 11 листопада 2013 року № 302-Ж-Г. Зазначене свідоцтво видане за підписом керівника органу приватизації Чопика В.Д. Свідоцтво засвідчує, що квартира спільного заселення АДРЕСА_1 дійсно належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Позивачка зазначає, що на підставі цього свідоцтва № Г-30344 від 11 листопада 2013 року дійсно не були внесенні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Однак вважає, що варто відділяти підстави виникнення цивільних прав та обов`язків, у тому числі й набуття права власності на річ (у тому числі квартири), від державної реєстрації речових прав. Право власності на квартиру належить до цивільних прав, підставою виникнення якого, як це вбачається з акту органу місцевого самоврядування, а саме наказу Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 11 листопада 2013 року № 302-Ж-Г, на підставі якого видано свідоцтво про право спільної сумісної власності. Квартира була приватизована згідно із законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Вказана квартира, згідно з технічним паспортом, знаходиться на четвертому поверсі будинку АДРЕСА_2 . Загальна площа квартири складає 41,9 кв.м., куди входять житлове приміщення площею 29,0 кв.м. та об`єкти, які перебувають у спільному користуванні: два коридори (15,0 та 17 кв.м.), вбиральня (1,0 кв.м.) та ванна (2,7 кв.м).

Позивачка зазначає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 набули квартиру у власність в передбачений законом спосіб (шляхом приватизації), свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 від 11 листопада 2013 року не скасоване, квартира не відчужувалась. Із наведеного визначення державної реєстрації прав на нерухоме майно можна дійти до висновку, що реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави. Отже, державна реєстрація права власності на квартиру не породжує права власності, а лише підтверджує його. Таким чином, відсутність державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 не повинна створювати перешкод у її спадкуванні, адже з огляду на статтю 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки (зокрема й право власності на квартиру), що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З огляду на зазначене, позивачка вважає, що в неї виникло право успадкувати та оформити нерухоме майно, що належало за життя ОСОБА_3 , однак через відмову нотаріуса вона позбавлена можливості здійснити це в позасудовому порядку. Враховуючи наведене просить позов задовольнити.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 25.04.2025 року відкрито загальне судове провадження у справі.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 26.05.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Протокольними ухвалами від 09.06.2025 року до участі у справі в якості третіх осіб залучено ОСОБА_2 та приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Василюка Володимира Михайловича.

Представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представниця відповідача Львівської міської ради подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить прийняти законне та обґрунтоване рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказах. Просить залишити за позивачем судові витрати понесені у зв`язку з поданням даного позову, а саме: судовий збір та витрати на правничу допомогу залишити за позивачем, оскільки позов подано не з вини Львівської міської ради.

Третя особа, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Василюк В.М., подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, при вирішенні спору покладається на думку суду.

Третя особа, ОСОБА_2 , подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд встановив такі обставини.

Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №3 від 24.12.2021 року вбачається, що батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є: мати ОСОБА_3 , батько ОСОБА_2 .

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №8 від 24.12.2021 року вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 уклали 14.12.2010 року шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище нареченої ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 /а. с. 28/.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 .

Спадкоємці першої черги, а саме: чоловік померлої ОСОБА_2 та її донька ОСОБА_1 , у строки, встановлені статтею 1270 Цивільного Кодексу України, звернулись із заявами до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Василюка В.М. про прийняття спадщини за законом, що вбачається з копії спадкової справи №68922711 та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №67956953 від 24.12.2021 року.

ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є єдиними спадкоємцями померлої ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою приватного нотаріуса Василюка В.М. від 10.10.2024 року вих. № 48/01-16 /а. с. 25/.

У подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , як спадкоємці померлої, уклали договір про поділ спадкового майна, яке належало покійній ОСОБА_3 , за №7 в реєстрі від 03.01.2025 року, що підтверджується також довідкою приватного нотаріуса Василюка В.М. за № 04/02-14 від 03.01.2025 року /а. с. 22-23, 24/.

З огляду на укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 договір про поділ спадкового майна та довідку приватного нотаріуса Василюка В.М. за № 04/02-14 від 03.01.2025 року, ОСОБА_1 , є єдиною спадкоємицею квартири АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 зазначає, що не може отримати свідоцтва про право власності на квартиру, оскільки право власності на квартиру АДРЕСА_1 не було належним чином оформлене на ім`я ОСОБА_3 (спадкодавця) та не було у встановленому законом порядку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Право власності на квартиру спадкодавця ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру № НОМЕР_1 від 11 листопада 2013 року, виданим згідно з наказом Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 11 листопада 2013 року № 302-Ж-Г. Свідоцтво засвідчує, що квартира спільного заселення АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 / а. с. 27/. Проте право власності померлим належним чином не зареєстроване.

Квартира була приватизована згідно із законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Вказана квартира, згідно з технічним паспортом, знаходиться на четвертому поверсі будинку АДРЕСА_2 . Загальна площа квартири складає 41,9 кв.м., куди входять житлове приміщення площею 29,0 кв.м. та об`єкти, які перебувають у спільному користуванні: два коридори (15,0 та 17 кв.м.), вбиральня (1,0 кв.м.) та ванна (2,7 кв.м).

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

При цьому, частиною 1 ст. 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 6 абз. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Окрім цього, від виникнення права власності на квартиру необхідно відрізняти його державну реєстрацію, яка передбачена статтею 182 Цивільного кодексу України. Тут, зокрема йдеться, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», легалізоване визначення поняття державної реєстрації прав на нерухоме майно. Це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно (пункт 9 частини першої статті 27 цього Закону).

Із наведеного визначення державної реєстрації прав на нерухоме майно неважко прийти до висновку, що реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави. Відзначимо, що такого ж висновку прийшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17.

Також, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 680/214/16 та від 07 квітня 2020 року у справі № 916/2791/13 зроблено висновок про те, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для підтвердження права власності, а самостійного значення для виникнення права власності немає. Така реєстрація визначає лише момент, з якого держава визнає та підтверджує право власності за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення такого права. Отже, державна реєстрація права власності на квартиру не породжує права власності, а лише підтверджує його.

Як роз`яснено в підпункті 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, оцінивши надані та здобуті докази, дослідивши інші матеріали справи , судом встановлено, що ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею квартири АДРЕСА_1 , хоча право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, однак суду надано правовстановлюючий документ, що підтверджує виникнення у спадкодавця права власності на нерухоме майно, тому визнання за позивачкою права власності на зазначене спадкове майно не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб.Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, за позивачкою слід визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 5, 12, 19, 81, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 317, 319, 321, 328, 355 ЦК України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 , право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 07.07.2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Р.Юрків.