Провадження № 2/761/8556/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуцевич Олени Олександрівни про визнання нотаріальної дії протиправною, -

встановив:

У червні 2025р. позивач звернувся до Шевченківського районного суду із позовом до зазначеного відповідача, в якому просив суд:

-визнати нотаріальну дію з посвідчення договору купівлі-продажу майнових прав від 30 березня 2016р., укаденого між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та КП «Житлоінвестбуд-УКБ», вчинену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуцевич О.О. - протиправною.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви було встановлено, що остання подана з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований ЦПК України. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов.

Частиною 1 статті 175 ЦПК України визначено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява, серед іншого, повинна містити:

-повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

-виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини , з посиланням на докази, які підтверджують вказані обставини.

Як вбачається із позову, позивачем заявлено вимогу про визнати нотаріальну дію з посвідчення договору купівлі-продажу майнових прав від 30 березня 2016р., укладеного між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та КП «Житлоінвестбуд-УКБ», вчинену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуцевич О.О. - протиправною, однак, позивачем не залучено до участі у справі осіб, які є сторонами договору купівлі-продажу майнових прав, враховуючи те, що рішення суду у даній справі, у разі задоволення позовних вимог може вплинути на права та обов`язки вказаних осіб.

Також, слід зазначити, що відповідач - це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила його суб`єктивні права, свободи чи інтереси.

Суд зауважує, що позовна заява не містить викладу обставин, які обґрунтовують заявлену позивачем вимогу в частині зазначення яким чином відповідач порушив, не визнав, чи оспорив суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача, враховуючи те, що нотаріус не несе відповідальності за зміст договору, який він посвідчує.

Як і не містить виклад обставин позову посилань на докази, що підтверджують правові підстави позову.

Згідно із ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно з п. 1) ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір сплачується у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 2025р. становить у сумі 1211,21 грн.

Таким чином, з огляду на вищенаведене позивачем при зверненні до суду з даною позовною заявою необхідно було сплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру у розмірі 1211,20 грн. чи надати документи, які підтверджують наявність підстав для звільнення від такої сплати.

До позову додано клопотання позивача про зменшення судового збору до 500,00 грн., оскільки з огляду на стан здоров`я останнього, позивач не має можливості працювати, не отримує доходів та фактично перебуває на утриманні родини. Окрім того, на утриманні позивача та родини є неповнолітня дитина.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», відстрочення, розстрочення сплати судового збору на певний строк, зменшення або звільнення від сплати такого є правом суду, а не обов`язком.

Так, відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у ч. 1 цієї статті.

При цьому, положення Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням. Підставою для звільнення від сплати судового збору може бути, наприклад, видана в установленому законом порядку довідка про доходи, про заробітну плату, пенсію, стипендію, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За змістом цієї практики щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії», «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Таким чином, для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд має встановити майновий стан сторони.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Звільнення від сплати судового збору, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.

У ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд вважає, що зазначені позивачем обставини не є безумовними підставами для зменшення судового збору, оскільки позивачем не надано суду доказів на підтвердження його реального майнового стану, який перешкоджає позивачу виконати вимоги законодавства щодо оплати поданого до суду позову судовим збором.

Надані позивачем відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків про суми доходів, не є беззаперечним доказом того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за 2024р., беручи до уваги те, що позивач не надав достатніх доказів про наявність рухомого і нерухомого майна, рахунків у банківських установах, тощо.

Таким чином, клопотання позивача про зменшення судового збору за подання вказаного позову не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд роз`яснює позивачу, що сторона може сплатити судовий збір за вищезазначену позовну вимогу у розмірі 1211,20 грн. за наступними реквізитами Шевченківського районного суду м. Києва:

Отримувач коштів ГУК у м.Києві/Шевченк.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0026011

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу: 101 __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Шевченківський районний суд міста Києва (назва суду, де розглядається справа).

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного вище, позовну заяву потрібно залишити без руху та надати позивачці строк 10 днів для усунення недоліків, а саме:

-уточнити суб`єктний склад учасників процесу, з дотриманням вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 України;

-уточнити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свою вимогу, а саме, обґрунтувати яким чином відповідач порушив право позивача в розрізі заявленої вимоги, беручи до уваги те, що нотаріус не несе відповідальності за зміст договору, який він посвідчує.

-зазначити по тексту позову докази, що підтверджують матеріально-правові підстави позову.

-надати оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн. (квитанцію).

Виправлену редакцію позову надати до суду з дотриманням вимог ч. 2 ст. 177 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 175, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуцевич Олени Олександрівни про визнання нотаріальної дії протиправною - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

У випадку невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: