Справа № 456/4582/24
пр.№ 2/464/1626/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.07.2025 м. Львів

Сихівський районний суд м.Львова у складі судді Мички Б.Р. розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в:

Представник позивача через систему «Електронний суд» звернувся до Стрийського міськрайонного суду Львівської області із позовною заявою в порядку цивільного судочинства, в якій просить стягнути з відповідача суму заборгованість у розмірі 55461, 4 грн, з яких: сума кредиту - 14000 грн; сума процентів за користування кредитом - 24745, 4 грн; нараховані проценти за 60 календарних днів - 16716,00 грн., покликаючись на невиконання взятих на себе зобов`язань.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16.09.2024 року позовну заяву направлено за підсудністю до Галицького районного суду м. Львова.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 17.10.2024 року позовну заяву направлено за підсудністю до Сихівського районного суду м. Львова.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 12.05.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не поступило, такий проводиться у порядку письмового провадження без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису, як це передбачено ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України.

Відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено ухвалу про відкриття провадження у справі за зареєстрованим місцем проживання у відповідності до даних Єдиного державного демографічного реєстру, отриманими у порядку ст.187 ЦПК України.

Клопотань чи заяв від відповідача до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

У ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ст.1050 ЦК України).

Як регламентовано ст.ст.13, 14 Закону «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію").

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

27 серпня 2022 року між фінансовою компанією Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» (кредитодавцем) та відповідачем (позичальником) укладено кредитний договір № 5884861 у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» шляхом підписання електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора - М293804. Договір також підписано кредитодавцем.

Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Договір про надання споживчого кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Саме така позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 , від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20, від 17 січня 2022 року у справі № 234/7723/20.

За обумовленими та погодженими на власний розсуд сторонами умовами договору: сума кредиту (загальний розмір) становить 14000,00 грн; строк кредиту - 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів; стандартна процентна ставка - 1,99 % у день; знижена процентна ставка - 0,199 % у день.

На підставі договору факторингу № 25.09/23-Ф від 25 вересня 2023 року з додатками - актами приймання-передачі реєстру боржників, витягом з реєстру боржників та платіжним дорученням з оплати за відступлення прав вимоги згідно з договором відступлення прав вимоги, укладеним між фінансовою компанією ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (клієнт) та фінансовою установою ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (фактор), останнє набуло право вимоги за борговими зобов`язаннями відповідача за кредитним договором.

Судом установлено, що позивачем умови укладеного договору виконано та надано відповідачу 14000,00 грн кредиту шляхом зарахування кредитних коштів на зазначену у договорі карту відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейтек Україна».

Отримавши кредитні кошти, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконував та згідно з розрахунками позивача має заборгованість у розмірі 55461, 4 грн, з яких: сума кредиту - 14000 грн; сума процентів за користування кредитом - 24745, 4 грн; нараховані проценти за 60 календарних днів - 16716,00 грн.

Відповідачем наведені розрахунки не заперечено, доказів їх неправильності не надано та власного контррозрахунку не проведено. З огляду на таке у суду немає підстав сумніватися у обґрунтованості розрахунків, які беруться до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем.

З огляду на викладене вище у своїй сукупності, зважаючи презумпцію правомірності правочинів та обов`язковість договору для сторін, відсутності доказів належного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту, заявлені позивачем вимоги про стягнення заборгованості з наданням переконливих доказів, достовірність яких не оспорюється, є підставними та підлягають до задоволення. Порушене відповідачем цивільне право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

Відповідач знехтував своїми процесуальними правами та відзиву не подав, жодних пояснень, які б досліджувалися судом, не надав. За відсутності відзиву суд вирішив справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України).

Висновок суду узгоджується із такими засадами цивільного законодавства/судочинства як верховенство права, свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність (ст.3 ЦК України, ст.2 ЦПК України). У матеріалах справи відсутні відомості, які б спростовували дане рішення суду та беззастережно доводили протилежне.

Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

За приписами ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Позивачем у позові заявлено про відшкодування за рахунок відповідача 10 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, у підтвердження чого надано: договір про надання правової допомоги від 17 липня 2024 року, акт прийому-передачі виконаних робіт від 06 серпня 2024 року. Достовірність таких доказів позивачем не ставиться під сумнів.

При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19).

Суд критично оцінює співмірність розміру судових витрат, пов`язаних із наданням адвокатом вказаних вище послуг. Указаний спір належить до категорій малозначних справ, розгляд справи проводився без повідомлення (виклику) сторін, щодо вирішення спору про стягнення заборгованості за кредитним договором існує безліч сталою та послідовної практики Верховного Суду, обсяг аналітичної й технічної роботи щодо підготовки позову, відтак суд прийшов переконання, що розмір витрат на правничу допомогу є завищеним та необґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає зменшенню. Зважаючи на викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000 грн.

У порядку ст.141 ЦПК України на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору - 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» суму заборгованість у розмірі 55461, 4 грн, з яких: сума кредиту - 14000 грн; сума процентів за користування кредитом - 24745, 4 грн; нараховані проценти за 60 календарних днів - 16716,00 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» 2422,40 грн судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000,00 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, у такому разі суд підписує рішення без його проголошення.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Інформація про учасників справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», код за , м.Київ, вул.Загородня, 15, офіс 118/2

відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 17 липня 2025 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя Б.Р. Мичка