Справа № 189/2561/24
Провадження № 2/201/1460/2025

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09 липня 2025 року місто Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Терновою А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2025 року до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська за підсудністю з Покровського районного суду Дніпропетровської області надійшли матеріали позовної ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 11 січня 2000 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб Виконавчим комітетом Орлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, за актовим записом №1.

Від вказаного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає.

Позивач вказує на те, що з відповідачем відсутнє порозуміння, різні погляди на життя. Сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 жовтня 2024 року указана цивільна справа передана для розгляду судді Покровського районного суду Дніпропетровської області (а.с.7).

Згідно із повторним протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 листопада 2024 року указана цивільна справа передана для розгляду судді Покровського районного суду Дніпропетровської області (а.с.12).

Ухвалою суду від 04 листопада 2024 року справу передано за підсудністю до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська. (а.с.15-16).

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 січня 2025 року указана цивільна справа передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.18).

16 січня 2025 року згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. (а.с.20).

21 лютого 2025 року надійшла відповідь з Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про відсутність відомостей про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. (а.с.21).

21 лютого 2025 року згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Державної міграційної служби України, щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. (а.с.22).

17 березня 2025 року надійшла відповідь з Державної міграційної служби України про відсутність відомостей про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. (а.с.24).

Ухвалою судді від 17 березня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу. (а.с.25-26).

Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача, позов підтримує та просить залишити дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом оприлюднення оголошення на сайті суду, причини неявки суду не повідомив.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з таких підстав.

Судом встановлено, що 11 січня 2000 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб Виконавчим комітетом Орлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, за актовим записом №1.

Від вказаного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає.

Спільне життя у сторін не склалося, сімейно-шлюбні стосунки згідно з доводами, наведеними позивачем, припинені, спільне господарство не ведуть.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 25 СК України визначено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Частиною 2 ст. 112 СК України унормовано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Аналізуючи правовідносини, що існують між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити про те, що позивачем висловлено чітке рішення про бажання розірвання шлюбу та неможливості подальшого спільного проживання у поданих до суду документах при пред`явленні позову та розгляді справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що шлюб не може бути поновлено, а його подальше формальне існування суперечило б правам та інтересам сторін, в тому числі праву на вступ до іншого шлюбу.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 СК України, ст. 13, 76-78, 81, 141, 200, 263 265, 280 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який був зареєстрований 11 січня 2000 року Виконавчим комітетом Орлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, за актовим записом №1, розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище чоловіка ОСОБА_4 , прізвище дружини ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 11 липня 2025 року.

Суддя С.О. Демидова